ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 307, 2014-06-16 12:00

מירי רגב: חברים, שלום לכולם, אני מודה לכולכם שהגעתם היום לכנסת, לוועדה המיוחדת שדנה בביטול תאגידי המים, ואני מודה לחיים ביבס, יושב-ראש השלטון המקומי, ידידי, על כל המאמצים המשותפים שאנחנו עושים ביחד כדי לקדם את החקיקה, אבל לפני כן אני רוצה, בכל זאת במפגש הזה, להתפלל יחד עִם עֶַם ישראל שהנעדרים יחזרו הביתה בשלום, בעזרת השם.

מירי רגב: היום בשעה 13:30 תתקיים תפילה עם יושב-ראש הכנסת בבית הכנסת כאן, כך שמי שרוצה להצטרף לתפילה המיוחדת הזאת של יושב-ראש הכנסת, כמובן מוזמן להצטרף לתפילה.

דוד אזולאי: יש עזרת נשים.

מירי רגב: יש הדרת נשים בכל מקום.

<קריאה: "עזרת נשים", הוא אמר.

מירי רגב: לנו יש קישור ישירות לקדוש ברוך הוא, אנחנו מדברים אתו ישירות והוא מקבל את התפילות שלנו.

דוד אזולאי: אל תזלזלי בזה, אני מאוד מאמין בזה.

מירי רגב: חס וחלילה.

מירי רגב: חס וחלילה.

מירי רגב: אני מהמתפללות.

מירי רגב: בהקשר הזה אני גם מבקשת לחזק את ידי צה"ל, מערכת הביטחון, השב"כ, המשטרה, על כל מה שהם עושים, על כל המאמצים שהם עושים.

מירי רגב: הביקורת, הכול – כל הדברים האלה אחרי.

מירי רגב: קודם כול, נעשה כל מה שניתן כדי להחזיר את החטופים הביתה בשלום.

מירי רגב: בתפנית חדה אנחנו עוברים לסוגיית המים.

מירי רגב: זה לא סוד – אני מודה קודם כול גם לחברי הכנסת שנמצאים פה: תמר, איציק, עפו, דוד, באסל, שהגעתם לפה וגם אתם שותפים להצעת החוק ושותפים למאמצים שאנחנו עושים ברמת החקיקה בעניין תאגידי המים – זה לא סוד, תאגידי המים בעיני הביאו לכך שמחיר המים עלה, נקודה.

מירי רגב: מחיר המים עלה.

מירי רגב: יגידו האוצר: לא תאגיד המים, כן תאגיד המים, אין לי שום בעיה, שיבוא היום האוצר ויוריד את מחיר המים ב-30%, כמו שהוא היה לפני תאגידי המים, נגיד אוקיי, אבל זה לא כך.

מירי רגב: מחיר המים עלה.

מירי רגב: יצרנו תאגידים שהם מפלצות.

מירי רגב: אנשים שהם משתכרים, המשרדים שלהם במקומות הכי יקרים.

מירי רגב: אמר לי ראש עיריית רעננה – הוא לא כאן, נמצא פה סגנו – אמר לי ביילסקי, במקום הכי יקר ברעננה, ואין שום סיבה שאנחנו נשלם את מחיר התאגיד.

מירי רגב: אנחנו צריכים לטפל במשק המים.

מירי רגב: זה נכון, היתה טעות בעבר שראשי הערים לא צבעו תקציב לטובת משק המים.

מירי רגב: נכון, אבל מפה ולהעלות את מחיר המים למחיר שהוא נמצא היום, הפער גדול וצריך לעשות תיקון.

מירי רגב: גם אם אלה שיושבים פה וגם אם ראש אגף התקציבים, עם כל הכבוד שיש לי אליו, היה בין אלה שהקימו את תאגידי המים, עדיין צריך לעשות שינוי, והשינוי צריך להיות בזה שכל סוגיית משק המים, הביוב והתיול, יטופלו במרוכז על-ידי חטיבה, על-ידי מחלקה, בחברות הכלכליות, והכול יהיה תחת אחריות ראש העיר, בצביעת תקציב מסודר.

מירי רגב: ידוע מה הולך למשק המים, אבל כשיש לו רזרבה, לא רשות המים תקבע לו מה הוא יעשה עם הכסף.

מירי רגב: הכסף יחזור אל התושבים שלו ולא ישחקו עם הכסף, לאן הוא הולך.

מירי רגב: ואפשר לעשות את השינוי הזה, מה גם שיאיר לפיד, שר האוצר, אמר לי, שהוא חושב שצריך לבטל את תאגידי המים.

מירי רגב: לצערי הוא חטף רגליים קרות מהפקידים ומהמלצת הפקידים שטוענים שלא צריך לבטל את תאגידי המים, כי תאגידי המים זה הדבר הכי טוב שקרה למדינת ישראל, הכי טוב שקרה למדינת ישראל.

מירי רגב: מחירי המים עלו בגלל תאגידי המים?

מירי רגב: מה פתאום.

מירי רגב: תאגידי המים בכלל לא אשמים במחיר המים.

מירי רגב: זה שאתה מספר 302 בתור עד שיענו לך בתאגיד מים, גם זה לא בעיית תאגיד המים.

מירי רגב: אין קשר בין האזרח לבין ראש העיר בנושא הזה, אבל האזרח בא לראש העיר כשיש לו בעיות, הוא רוצה שראש העיר יפתור לו את הבעיה, אבל איך ראש העיר יפתור לו את הבעיה, אם אין לו אחריות על תאגיד המים?

מירי רגב: שלא ייתנו לי תשובות שראש העיר יהיה ראש הדירקטוריון או יושב-ראש התאגיד.

מירי רגב: אני לא רוצה שהוא יהיה יושב-ראש התאגיד, אני רוצה שהתאגיד הזה יבוטל, ואני רוצה לשמור על אותם עקרונות שגם האוצר רוצה לשמור, קרי, שזה יהיה משק סגור, אבל לא להשאיר את זה ברמה המפלצתית שבה אנחנו נמצאים היום.

מירי רגב: לצערי אנחנו לא מצליחים להתקדם עם האוצר.

מירי רגב: לא מצליחים להתקדם עם האוצר.

<קריאה: עם האנרגיה אנחנו מתקדמים?

<קריאה: גם לא.

מירי רגב: אני מבינה ששר התשתיות, אלא אם כן יגידו לי כאן אחרת, בעד ביטול תאגידי המים - -

באסל גטאס: סילבן?

מירי רגב: השר סילבן שלום.

מירי רגב: - - אלא אם כן נציג המשרד יגיד כאן אחרת.

מירי רגב: אני יודעת שהשר בעד ביטול תאגידי המים, אבל לצערי רשות המים, בסופו של דבר, עושה דברו של האוצר.

מירי רגב: בואו נגיד את האמת: עושה דברו של האוצר.

מירי רגב: סילבן שלום אולי יכול לבקש כוס מים מרשות המים, את זה הוא יכול לבקש.

מירי רגב: לכן, חברים – תיכף גם ידבר על זה חיים – אנחנו מהיום נתחיל בלית ברירה בקמפיין ציבורי בסוגיית תאגידי המים.

מירי רגב: זה היה בעבר, דרך אגב, כשמאיר כהן היה ראש עיריית דימונה, בני, ואתה היית שותף לזה, וזה היה בעבר, כשיעל היתה ראש עיריית הרצליה – נמצא פה פדלון במקרה?

מירי רגב: לא – היא גם היתה שותפה, והיא באה אתנו להפגנות מול רשות המים.

מירי רגב: עכשיו הם שרים בממשלה של לפיד, ואני בטוחה שהם גם תומכים בהצעת החוק של ביטול תאגידי המים, כי הם מבינים שהצעת החוק הזאת היא הצעה נכונה.

מירי רגב: הייתי גם מוכנה לקבל עקרונות מסוימים שהאוצר דיבר אתי עליהם: קרי, מגזר ערבי או יישובים חלשים יתואגדו.

מירי רגב: אין לי שום בעיה להביא אותם לדיון, ואם אתם רוצים שהם יהיו בתאגיד עירוני, כדי לחזק אותם, אני מוכנה ללכת על זה.

מירי רגב: אני מוכנה ללכת על אותם מקומות שבהם צריך לטפל טיפול נקודתי, אבל לא לבוא כהחלטה גורפת שאומרת שהתאגידים נשארים.

מירי רגב: מצד אחד הם אומרים: התאגידים זה דבר נהדר, מצד שני, בא האוצר ואומר:

מירי רגב: בואו נצמצם את תאגידי המים ונעשה תאגוד אזורי – תיכף יתייחס אל זה חיים ביבס – אם הדבר כל-כך טוב, למה צריך לעשות תאגוד אזורי?

מירי רגב: בואו נשאיר כל תאגיד מים.

מירי רגב: זאת אומרת, גם האוצר מבין שתאגידי מים זה בלון נפוח, שצריך להוציא ממנו את האוויר, ולכן הם רוצים לצמצם את כמות תאגידי המים, וצמצום כמות תאגידי המים תביא לכך שבסוף יפריטו את משק המים ובסוף - - -

באסל גטאס: זה הפרטה.

מירי רגב: בסוף מה שיקרה שאת משק המים יקנו שוב תשובה וחבריו, ואז יהיו לנו פה ברוני מים, ולזה לא ניתן לקרות.

מירי רגב: לא תהיה כאן הפרטה של משק המים.

מירי רגב: המים הוא משאב בסיסי, קיומי, של כל אזרח במדינה הזאת, האזרחים צריכים לשלם על המים מחיר סביר ולא מחיר של ויסקי.

מירי רגב: כל מה שקרה היום עם תאגידי המים ומחיר תאגידי המים זו אכזריות גדולה מאוד גם של הרשות וגם של האוצר.

מירי רגב: לרגע לא הצטערתי על זה שהממונה על התאגידים התפטר.

מירי רגב: נכון, אלי ברדה, ידידי?

מירי רגב: לא הצטערנו על זה.

מירי רגב: איחלנו לו הצלחה בדרכו.

<אלי ברדה: לא הזלנו דמעה.

מירי רגב: לא הזלנו דמעה.

באסל גטאס: זה לא העניין של האיש, זה העניין של השיטה.

באסל גטאס: השיטה דפוקה.

מירי רגב: צריך להבין שלראשי הערים יש את אותו אינטרס כמו לשלטון המרכזי.

מירי רגב: אין לנו שום כוונה ליצור מצב שתשתיות המים והביוב לא יטופלו כראוי.

מירי רגב: יש לנו כוונה שהם יטופלו כראוי, אבל בסופו של דבר שמחיר המים ירד והציבור ישלם מחיר הוגן על המים.

מירי רגב: דבר שלא קורה היום.

באסל גטאס: אפשר להוריד את מחיר המים מחר בבוקר, ללא כל קשר עם העניין הזה של התאגידים.

מירי רגב: אם הם יכולים שיורידו, שיבטלו את המע"מ על מחיר המים.

באסל גטאס: הם לא יכולים, את הריבון.

באסל גטאס: צריך להחזיר לכנסת את הפיקוח על מחיר המים.

מירי רגב: נכון.

באסל גטאס: מי שגרם לעליית מחירי המים, זה התאגידים.

מירי רגב: נרשמו כאן חברים לזכות דיבור, אבל אני רוצה להעביר, ראשית, את זכות הדיבור לחיים ביבס, ידידי, יושב-ראש תאגידי המים, השותף שלי לכל הדרך הזאת.

באסל גטאס: יושב-ראש מה?

<קריאות: - - -

מירי רגב: יושב-ראש השלטון המקומי.

מירי רגב: סליחה.

מירי רגב: סליחה.

מירי רגב: הוא לא מחפש תפקיד.

מירי רגב: אלכס, פרויד לא היה אומר על זה כלום.

<אלכסנדר קושניר: עם חיים אני עושה החלפה במקום.

<אלכסנדר קושניר: ..

<חיים ביבס: אני יכול להגיד לך שהתפקיד הבא שלי כנראה לא יהיה בשלטון המקומי, כך שכולם יכולים להיות רגועים.

<חיים ביבס: אני לא הולך לקחת תפקיד נוסף של אף אחד.

<חיים ביבס: חברים, צהרים טובים לכולם.

<חיים ביבס: קודם כול, אני רוצה להודות למירי היקרה על כך שלקחה את הנושא ברצינות ומובילה אותו, לומדת את הנושא באופן מקצועי וזה מעורר הרבה מאוד כבוד, כיוון שבפעם הראשונה, מאז הקימו את התאגידים מתייחסים לנושא בצורה רצינית ונכנסים לעומק הדברים, כדי שבסופו של דבר נוכל להוציא ולשים את כל הדברים.

<חיים ביבס: אין פה דבר אחד, ותיכף אני אתייחס גם לזה.

<חיים ביבס: בשנת 2001 החליטו על הקמת התאגידים.

<חיים ביבס: אז השלטון המקומי, אני מודה, נרדם בשמירה.

<חיים ביבס: השלטון המקומי לא עשה אז שום דבר ונתן לחוק לעבור.

<חיים ביבס: בשנת 2009, זו השנה שבה בשלטון המקומי התחלנו לא רק להתעורר אלא לטפל כאשר הבנו שמה שקרה שיצרו מנגנון שמייצר עליית מחירים, מחירי המים.

<חיים ביבס: מחירי המים הפכו להיות מופקעים ואנחנו מרגישים את זה בכיס שלנו, מרגישים את זה במבני הציבור, בחינוך, בדברים המהותיים.

<חיים ביבס: מתוך זה גם צמחה אותה ועדה שהקמנו בזמנו, ועדת ניסן, שבראשה עמד דב צור, ראש עיריית ראשון לציון, עבדכם הנאמן, וכמובן ראש עיריית קריית אונו דאז.

<חיים ביבס: הקמת התאגידים באו מצד אחד לצד שני.

<חיים ביבס: נכון שמשק המים היה בצרה, משק המים לא טופל, חלק מהכספים גם הלכו למקומות אחרים, אבל מקצה אחד לעבור לקצה השני, המשמעות שבסופו של דבר יצרו מפלצת שאף אחד לא מצליח להשתלט עליה היום.

<חיים ביבס: ממצב שבו רצו לשקם את משק המים, יצרו בסופו של דבר גופים שאין להם שום קשר, נאמר בצדק – אין שום קשר בין זה לבין מחיר המים.

<חיים ביבס: רק 40% מהעלות האמיתית הולכת להפקת המים, וכל השאר הולך לדברים אחרים.

<חיים ביבס: צריך להבין שאז הבטיחו דבר אחד, שיקום משק המים – לייצר את כל התנאים, את כל הרגולציה, לעשות משק מים סגור, בסופו של דבר להביא גם להפחתה בצריכה של המים.

<חיים ביבס: מאז ועד היום מחיר המים עלה פי ארבעה.

<חיים ביבס: מחיר המים עלה פי ארבעה.

<חיים ביבס: המשמעות שלא רק שהשגנו את המטרה, אלא בסופו של דבר המטרות האחרות שהיו המשניות ביותר הפכו להיות המרכזיות.

<חיים ביבס: צריך להבין שיש היום 57 תאגידים ועוד 39 רשויות שלא התאגדו.

<חיים ביבס: רבותי, נגמר המשחק שהאחריות היא על הכתפיים של ראשי הרשויות והסמכות יושבת במקום אחר.

<חיים ביבס: אמרתי את זה אז, ואני אומר בניגוד אפילו לחלק מחברי ראשי הרשויות, שיפסיקו לבלבל במוח, בסוף רוצים להפריט את הכול.

<חיים ביבס: תקימו בבקשה היום תאגיד ממדינת ישראל, תשלמו על הנכסים 5 מיליארד שקל, קחו במתנה את כל משק המים, תעמדו בתור כמו חברת החשמל.

<חיים ביבס: מצד אחד, מסבירים לנו שלא רוצים עוד מונופול, מצד שני, מובילים את זה לכך, כדי שבסופו של דבר יפריטו את זה.

<חיים ביבס: לכן, אנחנו אומרים: רבותי, עד היום שתקנו, עד היום נתנו למערכת להתנהל, הסבירו לנו כמה מקצועי, כמה טוב.

<חיים ביבס: הגיע הזמן היום לעשות את השינוי.

<חיים ביבס: אין דין בית שאן כדין מודיעין כדין ירושלים כדין תל-אביב, כדין ג'וליס, כדין כל מקום אחר.

<חיים ביבס: יש רשויות שמתאים להן חברה עירונית שעובדת והם יסבירו לכולם.

<חיים ביבס: הרי האוצר רץ להוציא מכתבים, מכתבים של ראש רשות כזה, ראש רשות אחר, שמסבירים כמה התאגידים טובים.

<חיים ביבס: מי שרוצה תאגיד, רבותי, זה וולונטרי, מצוין, שיישאר עם תאגיד.

<חיים ביבס: מי שרוצה חברה עירונית, זה בסדר גמור בתוך חברה עירונית הוא יחסוך את כל הרגולציה ואת כל תקורות הניהול.

<חיים ביבס: מי שיכול להפעיל הכול במשק מים סגור עם רגולציה, עם תוכנית עבודה – בסופו של דבר מה שמסבירים, וזאת התוכנית הגאונית החדשה של משרד התשתיות, שמעתי, שאת הרווחים ייקחו להפחתת עלות המים – מה יקרה?

<חיים ביבס: בסוף רשויות כמו ראשון לציון, מודיעין, הרצליה, רעננה – אנחנו נוכל להפחית.

<חיים ביבס: החזקים יוכלו להפחית לתושבים שלהם והחלשים ימשיכו להידפק.

<חיים ביבס: זה לא יהיה.

מירי רגב: זה מה שיקרה.

<חיים ביבס: לא יהיה המצב הזה, רבותי.

<חיים ביבס: לא יהיה מצב שימשיכו עם שיטת הפרד ומשול.

<חיים ביבס: שיטת הפרד ומשול הסתיימה בשלטון המקומי.

<חיים ביבס: השלטון המקומי מאוחד יחד עם הקטנות, יחד עם הבינוניות, יחד עם הגדולות, יחד עם המגזר.

<חיים ביבס: כולנו חבילה אחת, אף אחד לא יוכל להפריד את זה, ובסופו של דבר אנחנו רוצים פתרון שייתן לכולם מהמגזר, דרך הקטנות, דרך הבינוניות, דרך כולן.

<חיים ביבס: לא יהיה מצב שבכל פעם מנסים לנצל את התפר ולהיכנס בפנים.

<חיים ביבס: אני אומר דבר נוסף, אני מביא לפה שתי דוגמאות שהן אבסורד.

<חיים ביבס: הרי אנחנו בעלי המניות של התאגידים.

<חיים ביבס: המועצות המקומיות, העיריות – אנחנו בעלי המניות.

באסל גטאס: בעלי מניות ללא השפעה.

<חיים ביבס: ראש העיר של מגדל העמק השתתף בישיבה שבה הוא מצביע על עצמו כמי שאמור להיות דירקטור בחברה ויושב-ראש תאגיד.

<חיים ביבס: אז באים לוועדת המינויים, ועדת ברנר, מסבירים למה פוסלים אותו – כי הוא הצביע בעד עצמו.

<חיים ביבס: הוא בעל המניות, אם הוא לא יצביע בעד עצמו, מי כן יצביע בעד עצמו?

<חיים ביבס: היה לי יושב-ראש תאגיד, יושב-ראש תאגיד שלוש שנים, הוא היה מצטיין.

<חיים ביבס: מה לעשות, האח שלו התמודד בבחירות, נבחר בבחירות האחרונות.

<חיים ביבס: חודש לפני הבחירות היינו צריכים להגיש את הבקשות, דחיתי אותן אחרי הבחירות בגלל הבחירות.

<חיים ביבס: אחרי הבחירות אמרו: הוא לא יכול להמשיך להיות יושב-ראש תאגיד.

<חיים ביבס: למה?

<חיים ביבס: בגלל האח שלו.

<חיים ביבס: אבל הרגע אמרתם שהוא יושב-ראש תאגיד מעולה, אז מה קרה עכשיו?

<חיים ביבס: זה מראה את האבסורד, שבסופו של דבר הרגולציה הרגה אותם לגמרי.

<קריאה: תביא את הדוגמה של דב צור.

מירי רגב: דב צור, דרך אגב, שלח את הסגן הרציני שלו להציג את הדברים.

<חיים ביבס: דב צור בא אלי והציע לי, הוא אמר לי: חיים, בוא נתחלף, אני אהיה ראש עיריית מודיעין, אתה תהיה ראש עיריית ראשון לציון, כי לפי חוות הדעת שקיבלתי, כדי להיות יושב-ראש תאגיד המים אצלי, אני הכול יכול לעשות, חוץ מאשר להיות ראש עיריית ראשון לציון.

<חיים ביבס: זה מראה את האבסורד.

<חיים ביבס: אני אביא דוגמה אחרונה לפני שנדבר מה כן אנחנו רוצים.

<חיים ביבס: הדוגמה האחרונה, כאשר היה פיצוץ מים גדול אצלי, ביישוב רעות, בסופו של דבר חלק מאותם פקידים, שהם הרגולציה שלנו, מתקשרים אלי וצועקים על זה שאני אומר:

<חיים ביבס: חבר'ה, תפנו לרשות המים.

<חיים ביבס: מה אתם רוצים מאתנו?

<חיים ביבס: הרי הם אחראים.

<חיים ביבס: בסופו של דבר זו הדוגמה הקלסית, כשיש בעיות, מתקשרים אלינו, לא לאף אחד מהם.

<חיים ביבס: למרות שהסמכות אצלם, האחריות היא אצלנו.

<חיים ביבס: הגיע הזמן או לאחד את דברים, או להפריד לחלוטין, להפריד בינינו לגמרי.

<חיים ביבס: שלמו על הנכסים.

<חיים ביבס: אני גם אומר את זה כדי שמפה יצאו לתקשורת אלה שתמיד רצים להסביר לתקשורת שראשי הרשויות רוצים את ה-5 מיליארד לעצמם.

<חיים ביבס: אנחנו אומרים: כל שקל שיגיע חזרה, ניתן אותו לתושבי מדינת ישראל, לא לרשויות עצמן.

מירי רגב: 4 מיליארד שקלים הציבור ישלם.

<חיים ביבס: רבותי, יש אלטרנטיבה, אבל קודם כול אנחנו אומרים שצריך פיקוח על המים, וצריך שהוא יהיה כאן בבית הזה.

<חיים ביבס: שלא יספרו סיפורים ויגידו שבעשרה תאגידים מצמצמים את תקורות הניהול.

<חיים ביבס: הם בסך הכול בין 19 ל-23 מיליוני שקלים בנתונים שהאוצר הציג לי – המשמעות היא שזה טיפה בים לעומת מה שנקרא "מעבר" – שאם יצמצמו לעשרה תאגידים ייפתרו הבעיות.

<חיים ביבס: נהפוך הוא, רבותי.

<חיים ביבס: אפשר לקחת את התאגידים עצמם, מי שרוצה להישאר, זה בסדר, מי שרוצה חברה בתוך חברה עירונית, יכניס אותם כמשק מים סגור או במחלקה.

<חיים ביבס: ניתן יהיה בסופו של דבר להגיע למספר פתרונות, כשבסוף מי שיודע באמת מה הם רוצים אלה ראשי הרשויות, אלה הרשויות עצמן, ושיפסיקו לנסות לנהל אותנו.

<חיים ביבס: אם הם רוצים לנהל, שייקחו במתנה את הכול.

<חיים ביבס: אם לא, תצטרפו, כדי שנוכל להוביל מהלך שבסופו של דבר יביא גם לשיקום משק המים באופן רציני ומהותי מצד אחד, ומצד שני, גם לניהול אחראי עם אחריות ועם סמכות.

<חיים ביבס: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת באסל, בבקשה.

מירי רגב: ולאחר מכן – זהבה, צרכנית.

באסל גטאס: מאז שהגעתי לכנסת לפני שנה וחצי דיברתי על עניין משק המים והתאגידים יותר מאשר דיברתי על כל נושא אחר בחיים שלי.

באסל גטאס: רוב מנהלי התאגידים חושבים שאני לצדם ומזמינים אותי לדבר על העניין בכנסים שלהם ומירי חושבת שאני תומך בחוק שלה, לבטל כליל את התאגידים.

באסל גטאס: האמת היא שהעניין כה חשוב, כה רציני - -

דוד אזולאי: האו"ם זה המוסד הכי גרוע בעולם.

באסל גטאס: - - משאב המים.

באסל גטאס: באמת לא מטפלים בו בצורה של מחשבה עמוקה.

באסל גטאס: כאילו יש רפורמה – מבטלים את הרפורמה, משנים את הרפורמה בחוק הסדרים.

באסל גטאס: האוצר?

באסל גטאס: איפה הם?

באסל גטאס: ברחו להם.

באסל גטאס: הם ישבו כאן.

באסל גטאס: ברגע - - -

מירי רגב: הם פה והם גם יגיבו בסוף.

מירי רגב: נמצא פה אדירי.

באסל גטאס: אני הזהרתי אותם.

באסל גטאס: אמרתי להם בדיונים על חוק ההסדרים: רבותי, אתם האוצר, אתם יורים לעצמכם ולשיטה ברגל.

באסל גטאס: כשאתם באים בעצמכם במחטף לשכנע אותנו למזג את התאגידים, בסעיף בחוק ההסדרים להוריד את המספר שלהם מ-57 ל-19 ובזה מפחיתים את מחיר המים ב-5%, אתם יורים לשיטה ברגל, כי קושרים בין התאגידים וההתייעלות שלהם לבין מחיר המים.

באסל גטאס: ראו נא מה קורה עכשיו, רוצים לבטל את כל התאגידים, כי לשיטתכם, אתם הוכחתם, אתם אמרתם שהתאגידים לא יעילים, מפלצתיים, מה שמירי אמרה, ועל ידי מיזוגם אנחנו יכולים להביא להפחתה במחיר, אדוני יושב-ראש רשות המים, ב-5%, וזה שקר.

באסל גטאס: אין שום קשר בין מחיר המים לבין הקמת התאגידים לבין העלויות של התאגידים.

באסל גטאס: אני אומר לכם, רבותי, שיירשם בפרוטוקול, ואני עומד מאחורי המילים שלי: מחיר הפקת מים בישראל, מרכיב ההתפלה לא עולה על 3 שקלים.

באסל גטאס: לא עולה על 3 שקלים.

באסל גטאס: כמה הצרכן משלם ברמה הראשונה היום?

<קריאה: 8.88.

באסל גטאס: וכמה ברמה השנייה?

<קריאה: 13.

באסל גטאס: תעשו לעצמכם את החישוב.

באסל גטאס: גברתי, העניין חשוב, כל-כך חשוב, שאסור לטפל בו בצורה של אינטרסים ובצורה פופוליסטית.

באסל גטאס: סליחה, אני לא מאשים אותך.

באסל גטאס: אולי בסוף צריך לערוך רפורמה, להתייחס לזה כרפורמה ולא רק ככניעה בצורה כלשהי לאינטרסים של רשויות או של מרכז השלטון.

באסל גטאס: פעם אחת צריך לחשוב מה טוב לאזרח, מה טוב למשק המים.

מירי רגב: מה שטוב לאזרח זה להוריד את מחיר המים.

באסל גטאס: ולמשק.

מירי רגב: להוריד את מחיר המים, זה מה שטוב לאזרח.

באסל גטאס: אני מסכים אתך פה במאה אחוז, שאסור שהעניין יופרט, ושיגיע בסופו של דבר לכוחות השוק ולטייקונים למיניהם שיפיקו מים וימכרו לנו.

מירי רגב: באסל.

באסל גטאס: שנייה.

באסל גטאס: תביאי בחשבון שלמדתי טוב את העניין ואני מבין את העניין.

מירי רגב: אבל יש המון אנשים.

באסל גטאס: אני חושב שצריך להגיע למצב של למידה לעומק, אולי על-ידי ועדה, אולי יותר - - -

מירי רגב: עוד ועדה.

<והיב חביש: בלי ועדות.

<והיב חביש: ועדה באמת.

באסל גטאס: שיהיה אפשרי יותר ממודל אחד – גם חברות עירוניות, גם תאגידים, גם עיריות שיכולות לנהל בעצמן את משק המים.

באסל גטאס: עיריית נצרת עילית, כשנכפה עליה להיכנס לתאגיד, ניהלה את משק המים שלה יותר טוב מכל תאגיד אפשרי.

<אלי ברדה: הרשות היחידה שלא - - -

מירי רגב: אלי, אתה אמור לדבר עוד מעט.

באסל גטאס: 39 עיריות ומועצות אין להן תאגידים היום.

באסל גטאס: למה להכריח אותן?

באסל גטאס: אולי ביניהן מישהו כן יכול לנהל את משק המים שלו בצורה טובה.

מירי רגב: זה מה שאמרנו, יש כאן מודל.

באסל גטאס: המודל צריך להיות בנוי על קריטריונים.

באסל גטאס: על שיטה של בחירה כלכלית בעניין.

באסל גטאס: הכי חשוב לא לחזור למה שהיה לפני התאגידים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: הצרכנית זהבה, בבקשה.

מירי רגב: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לתוכנית "הכול כלול", לנגה ולסיוון, שגם מלוות את הכנס הזה, שהן לא מרפות מהסוגיה של תאגידי המים.

מירי רגב: הן כבר שנה עוסקות בזה וממשיכות לעסוק בזה.

מירי רגב: תודה רבה לכן על הסיוע ועל זה שדאגתן שהצרכנים יגיעו.

מירי רגב: זהבה, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – אלי ברדה ודוד אזולאי.

מירי רגב: זהבה.

<זהבה פדלון: קודם כול, אני רוצה להודות לחברי "הכול כלול" ולמי שמריץ את התוכנית.

<זהבה פדלון: אם לא, לא הייתי יודעת על קיום הישיבה הזאת.

<זהבה פדלון: הם עושים עבודה מצוינת והביאו למודעות גדולה ביותר.

<זהבה פדלון: בגלל הבעיה שנתקלתי בה אני שומעת על יותר ויותר אזרחים עם מודעות גדולה לבעיית המים.

<זהבה פדלון: תודה רבה לחברי הוועדה ולמירי רגב בראשם על כל מה שהם עושים למען ביטול התאגידים.

<זהבה פדלון: אני באה בשם אימא שלי.

<זהבה פדלון: לא אני הבעיה.

<זהבה פדלון: אימא שלי היא אישה ניצולת שואה, נכה, אלמנה, שיושבת כרגע עם חשבון של יותר מ-20,000 שקל.

<זהבה פדלון: בפעם הראשונה בחייה היא קיבלה עיקול בחשבון הבנק שלה.

<זהבה פדלון: אין עם מי לדבר.

<זהבה פדלון: פשוט אין עם מי לדבר.

<זהבה פדלון: פנינו לראש העיר, לסגן ראש העיר, לראש התאגיד בראשון לציון.

<זהבה פדלון: אין עם מי לדבר.

<זהבה פדלון: ראש העיר עשה מעט, והוא לא יכול לעשות יותר.

<זהבה פדלון: אתה נתקל בקירות.

<זהבה פדלון: סליחה על הביטויים הקשים שלי.

<זהבה פדלון: זה סיפור שמתארך כמעט שנה.

<זהבה פדלון: אני מדברת בכאב גדול מאוד.

<זהבה פדלון: כשאימא שלי קיבלה בפעם הראשונה עיקול בחשבון הבנק היא כמעט התמוטטה בידיים שלי, היא לא רגילה לדברים כאלה, ואין עם מי לדבר.

<זהבה פדלון: אני לא יודעת מה עוד לעשות.

מירי רגב: תשכרי עורך-דין, עד שתפני לתאגיד - - -

<זהבה פדלון: ואז אתה פונה - - -

<קריאה: הבעיה שיש אלפים כמוה.

מירי רגב: אני יודעת שיש אלפים כמוה, חלקם יושבים פה על כסא גלגלים.

<קריאה: - - - ההנחיות יאפשרו להקל עם האנשים האלה שהיה להם פיצוץ מים ולא היו מודעים לו.

<קריאה: ומה הם - - -, לא לחייב אותנו לגבות מהם את התעריף הגבוה, או לרדת לתעריף הנמוך, אלא גם להקל עלינו הרשות המקומית, ספק המים, תאגיד המים, במחיר הקנייה ממקורות, כי באמת מקרים כאלה, צריך להתחשב בהם.

<זהבה פדלון: תאגיד המים אומר "אין מה לעשות, גם אם תפני לרשות המים, זה לא יעזור לך, אז אל תפני".

<זהבה פדלון: את פונה לראש הלשכה של התאגיד, ואז את קולטת כמה מדרגים יש: המזכירה, ראש הלשכה, סגן ראש הלשכה, ראש התאגיד, ואתה פונה לכל העולם.

מירי רגב: ליועץ המשפטי עוד לא הגעת, לדובר לא הגעת.

<זהבה פדלון: כולם מקבלים משכורות, בוודאי, ואת כולם אנחנו צריכים לממן והכול, ואני לא נכנסת לזה, אבל איזה פתרונות יש לאזרח הקטן?

<זהבה פדלון: אני באה לפה לבית המחוקקים ושואלת: מה עושים?

<זהבה פדלון: תנחו אותי.

<זהבה פדלון: אני האזרח הקטן.

מירי רגב: רוצה להוסיף פה מי שמטפל בעניין הזה, רועי ברק מ"הכול כלול".

מירי רגב: הוא רצה להוסיף על העניין הזה.

מירי רגב: בבקשה.

<רועי ברק: שלום, אני עורך התוכנית "הכול כלול".

<רועי ברק: דבר ראשון, אנחנו מקבלים מדי יום עשרות תלונות מאזרחים שפונים לתאגידי המים, נתקלים בביורוקרטיות, ואף אחד לא נותן מענה לבעיות שלהם.

<רועי ברק: לך תחפש את עצמך פה, תחפש את עצמך שם.

<רועי ברק: אלה התלונות שאנחנו מקבלים מהמון אזרחים.

<רועי ברק: אני אומר "עשרות".

<רועי ברק: כבר יותר מחצי שנה, שמונה חודשים, עסוקים בקמפיין הזה שעוסק בבעיה שיש לאזרחים עם תאגידי המים, ואנחנו נתקלים יום-יום בבעיות, פה 20,000 שקל, שם 7,000 שקל, שם 6,000 שקל, פה 5,000 שקל.

<רועי ברק: האנשים, חלקם קשיי יום וחלקם פשוט ניטל עליהם פתאום להתעסק עם בעיות של מאות שקלים, כשהם לא מבינים מאיפה זה בא להם.

<רועי ברק: וזה מביא אותי לדבר על הדברים שהזכרת בהתחלה, חברת הכנסת רגב, על הבעיה שפשוט המחירים קפצו, פתאום האזרחים הפכו להיות עבדים של תאגידי המים, הם משלמים פי כמה וכמה כסף יותר מאשר הם שילמו אי-פעם.

<רועי ברק: מכיוון שלא יכלו להגיע אתנו כל האלפים שמתקשרים ומדברים אתנו מדי יום, אני פה קטן שבא לתת מיקרופון קטן לאותם אנשים.

<רועי ברק: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אלי ברדה, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – חבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד ביטן: ההוראות הן שאי-אפשר לעשות את זה.

דוד ביטן: בעבר היתה בעירייה ועדה להנחות תאגידי מים, היום הם לא מאשרים לנו את הוועדה הזאת.

דוד ביטן: אנחנו אפילו מוכנים לתקצב את זה מכספי העירייה וגם לא מאשרים.

מירי רגב: פשוט לא ייאמן.

מירי רגב: דרך אגב, זה לא מאוחר.

מירי רגב: אולי הם יאשרו את זה בסוף.

מירי רגב: תאגידי המים והאוצר מסתכלים על זה דרך החור של הגרוש, למקסם את הרווח, וראש העיר מסתכל על זה דרך אותו אזרח שגר אצלו ביישוב והוא רוצה לתת לו מענה.

מירי רגב: זה ההבדל.

מירי רגב: כשתאגיד מטפל בזה, הוא לא מסתכל על שום דבר, הוא מטפל בכסף, וכשראש העיר מטפל בזה, הוא מסתכל מהזווית של מה הוא עושה למען האזרח.

דוד ביטן: עד שיכריחו את הוועדה הזאת לעשות את זה.

מירי רגב: לכן אתה, כמו כל ראשי הערים, היתה אצלך ועדת הנחות, ואנחנו מכירים את זה, אבל כשהתאגידים נכנסו לעניין, ביטלו את ועדת ההנחות.

נסים זאב: לא.

נסים זאב: הנחות לא היו למים, היו לארנונה, עם כל הכבוד.

<זהבה פדלון: מה שאמר התאגיד: תשלמו, נחלק לכם את זה, נפרוס את זה.

<זהבה פדלון: זה לא כסף.

מירי רגב: חברים, תודה רבה.

מירי רגב: אלי ברדה, בבקשה.

מירי רגב: שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן – חבר הכנסת דוד אזולאי.

<אלי ברדה: אני רוצה לפתוח בטוב ולהודות למירי ולכל חברי הוועדה על הדיונים בנושא הזה, על קידום הנושא, על העלאת הנושא לסדר-היום, ואני מאמין שעם הנחישות של מירי - - -

מירי רגב: היועץ המשפטי אומר לי פה שאתה לא כשיר לדבר כי אתה לא כשיר להיות יושב-ראש הדירקטוריון של התאגיד...

מירי רגב: זאת בעיה.

מירי רגב: ..

<אלי ברדה: זה הנושא הבא שאני עומד לדבר עליו.

מירי רגב: זה פשוט מדהים.

מירי רגב: מזל שלהיות ראש עיר בפעם השנייה אתה כשיר - -

<חיים ביבס: לא פעם שנייה, פעם רביעית.

מירי רגב: - - ולהיות קצין בכיר בצה"ל אתה כשיר, אבל להיות יושב-ראש דירקטוריון?

<אלי ברדה: אני רוצה לפתוח בטוב ולהודות למירי ולכל חברי הוועדה על העלאת הנושא לסדר-היום, ואני מאמין שבנחישות כזאת נפצח בסוף את האגוז.

<אלי ברדה: נקודה שנייה, ואני רוצה להמשיך בקו של התודות.

<אלי ברדה: אני מבקש להודות לחברי הכנסת, אם אני לא טועה, זה שמולי ועוד מישהו, שקידמו את ההחלטה שלא מנתקים מים לצרכנים, שזאת החלטה ערכית, חיונית, חשובה מן המעלה הראשונה, ויישר כוח.

<אלי ברדה: אני רוצה לומר לכם שאני "רק" ארבע קדנציות ראש עיר, ויושב-ראש מועצת הרשות לפיתוח הגליל ויושב-ראש האסיפה, אבל אני כנראה עדיין לא כשיר להיות יושב-ראש הדירקטוריון.

<אלי ברדה: שמעתם את חיים מספר עלי שהשתתפתי בישיבה.

<אלי ברדה: במקום להתחכם אתם ולהתעמת אתם החלטתי שאני אפעל בחוכמה, אכנס לישיבת המועצה הבאה ואעביר החלטה נוספת.

<אלי ברדה: העברתי החלטה שאני לא משתתף בישיבה.

<אלי ברדה: אתם חושבים שנכון להיום, משחלפו כחודשיים מאז הפעם השנייה, אני עדיין יושב-ראש הדירקטוריון?

<אלי ברדה: לא ולא.

<אלי ברדה: תמיד באמתלה כזאת או אחרת.

מירי רגב: זה בניגוד לסיכום עם השלטון המקומי.

מירי רגב: מרדכי יושב פה, וזה בניגוד - - -

<תומר רוזנר: אמרו שזה מקיים את ועדת ניסן.

מירי רגב: נכון, אתם לא מקיימים את ועדת ניסן.

מירי רגב: איפה אדירי?

מירי רגב: אתם לא מקיימים את ועדת ניסן וזה בניגוד לסיכום שהיה עם השלטון המקומי.

<אלי ברדה: במקום לריב אתם על החוק, על הסעיפים ועל הכול, אמרתי שאני אעשה עוד ישיבה, אני אצא מהישיבה ונצביע כמו שצריך, ועשינו את זה.

<אלי ברדה: שלחנו גם את זה, אבל שום דבר לא מתקדם.

<אלי ברדה: תמיד באמתלה אחרת, תמיד באמתלה מסוימת.

<אלי ברדה: אני חושב שרשות המים במתכונתה הנוכחית ובשליטה האבסולוטית שיש לה על כל המהלכים פה ממאיסה את עצמה על הרשויות ועל הצרכנים.

<אלי ברדה: זו נקודה אחת.

<אלי ברדה: נקודה שנייה שאני רוצה להדגיש.

<אלי ברדה: אנחנו צריכים להקשיב לרחשי לב הציבור ולשמוע את זעקת התושבים.

<אלי ברדה: הרי פה ושם מדברים בבית הזה על יוקר המחיה.

<אלי ברדה: קודם כול, תורידו את מחיר המים ב-30% ואל תעמיסו את זה על הצרכנים.

מירי רגב: מה יעשו בתעשייה?

<אלי ברדה: דבר נוסף, נציגי השלטון המקומי לא מיוצגים ברשות המים.

<אלי ברדה: שני נציגי ציבור, שני ראשי רשויות לפחות צריכים להיות נציגים ברשות המים, ואין שם ייצוג לשלטון המקומי.

<אלי ברדה: דבר נוסף, חשוב להגיד שצריך לבטל את התאגוד הזה ולאפשר, כמו שנאמר פה, ואני לא רוצה להכביר מילים כי זה נאמר – לבטל את חובת התאגוד ולאפשר את זה.

<אלי ברדה: יש רשויות שאני שומע שמעוניינים בהן בתאגוד, התאגוד נוח להן מהרבה סיבות, אני לא נכנס לזה, יש כאלה שזה לא נוח להן, יש כאלה שרוצות את זה בעצמן, יש כאלה שרוצות בשיטה כזאת או בשיטה אחרת.

<אלי ברדה: צריך לבטל את החובה ולאפשר את האפשרויות השונות בהתמודדות עם נושא משק המים ברשויות.

<אלי ברדה: מילה אחרונה, ואני רוצה גם להדגיש אותה.

<אלי ברדה: הקשר שלנו, במצב שיש תאגידים – הקשר שלנו עם רשות המים, זו פרוצדורה שהם שולטים על כל אות, תו ותג וציוץ שאנחנו עושים ברשות ובתאגיד.

<אלי ברדה: לא ניתן לזוז בלעדיהם, כל דבר זה ביורוקרטיה, כל דבר זה יועץ משפטי ותמיד זה תקוע באיזו תחנה.

<אלי ברדה: צריך לפשט את התהליכים, לקדם את הרעיון הזה.

<אלי ברדה: אני לא חושב שצריך לאחוז בקרנות המזבח ולהגיד "לא מוכנים".

<אלי ברדה: אני חושב שאפשר להיות יצירתיים וקואופרטיביים כדי למצוא מנגנון או נוסחה שמאפשרת לכולם לחיות בכבוד עם הסיטואציה הזאת שהיא נפתחת לרעיונות נוספים.

<אלי ברדה: תודה.

מירי רגב: אלי, תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי, ולאחר מכן – ראש עיריית ראש העין.

מירי רגב: איציק שמולי – אחריו.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, אני רוצה לחזק את ידיך, טוב שאת עקבית בעניין הזה, חשוב שתהיי עקבית, מפני שאותם פקידים, שמנהלים את העניינים, חיים בתקווה שאו-טו-טו הכול ייגמר ואנחנו נתחלף והם יישארו, עולם כמנהגו נוהג.

דוד אזולאי: מניסיוני אני יכול להגיד לך שלא תמיד התיזה הזאת עובדת, ויש מקרים שממשיכים להיות עקביים לאורך הדרך ובסופו של דבר מצליחים.

דוד אזולאי: אני חושב שתאגידי המים זה אחד הסיפורים הזועקים לשמים.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שאזרח משלם ממיטב כספו בשביל לממן את המנגנון של תאגידי המים.

דוד אזולאי: זה אומר רכבים, זה אומר בנייני פאר, זה אומר כוח-אדם ומזכירוׂת ודוברים, דברים שראש רשות אפילו לא חלם עליהם.

דוד אזולאי: כשהיה ברשותו נושא המים הוא לא חלם על חצי ממה שיש בתאגידי המים.

דוד אזולאי: הנושא הזה, אמרתי ואני חוזר ואומר, גם אנחנו, גם אנחנו חברי הכנסת, נרדמנו בשמירה, ואני מודה בעניין הזה.

דוד אזולאי: אני באופן אישי פניתי גם לשלטון המקומי בזמנו ונאמר לי שטוב לנו, טוב, הולכים להוריד מחירים, והאמנתי בזה.

דוד אזולאי: עד שזה הגיע לפתחנו - - -

<אליהו לוי: מי בשלטון המקומי?

דוד אזולאי: מה זה משנה?

דוד אזולאי: אלי, הרי אתה מכיר אותם בדיוק כמוני.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים לא מהיום ואתה יודע בדיוק.

דוד אזולאי: האמנו בדבר אחד, שאכן תאגידי המים יביאו להורדת מחירי המים, והמציאות לא כך.

דוד אזולאי: בזמנו דובר על משק מים סגור ברשות המקומית.

דוד אזולאי: מה הבעיה?

דוד אזולאי: ראש רשות יכול לנהל עיר גם בשעת חירום, לתת מענה לאזרחים שלו, וכשמדובר על מים הוא לא מסוגל לתת את השירות הזה לציבור שלו?

דוד אזולאי: לא רק שהוא לא מסוגל, כשאזרח בחר בו, והוא אמור לשרת אותו, פונה אליו ואומר "תעזור לי", הוא לא יכול לעשות שום דבר.

דוד אזולאי: רבותי, זו הזעקה.

דוד אזולאי: אני אומר לכם: תאגידי המים הללו זו תעשייה של כסף.

דוד אזולאי: סוחטים את האזרחים.

דוד אזולאי: אם לא נעצור את זה, זה יהיה בעוכרינו.

דוד אזולאי: אני פונה אליך, על מנת שגם נהיה מעשיים: יש פה מסמך של השלטון המקומי, שבהחלט הייתי מאמץ אותו אחד לאחד, אבל אנחנו גם חיים במציאות.

דוד אזולאי: אני רוצה להציע לך הצעה, גברתי היושבת בראש, מותר לך, כיושבת-ראש ועדה, לפנות ולבקש צוות יועצים מקצועי שילוו את הוועדה אך ורק בנושא הזה של ביטול תאגידי המים.

דוד אזולאי: שום מילה אחרת לא צריכה להיאמר כאן.

דוד אזולאי: יבואו כל המשפטנים וימצאו סעיפים למה לא ויגידו אי-אפשר וזה כבר בלתי אפשרי.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את זה.

דוד אזולאי: איך אומרים?

דוד אזולאי: מישהו החליט להוריד את המע"מ על הדירות הראשונות, למרות הכול ובכל זאת עשה את זה.

דוד אזולאי: גם פה אפשר לעשות.

דוד אזולאי: עד היום אני לא רואה את זה, אבל זאת אפשרות.

דוד אזולאי: לכן אני פונה אליך, כדי שנהיה מעשיים, לאמץ את זה - - -

מירי רגב: אני מתכוונת לקבל את זה.

מירי רגב: בעיקר לעשות את זה עד ינואר, כי עד ינואר הצלחתי להאריך את החוק לנושא התאגוד.

<אלי ברדה: מירי, אני רוצה לתת לך סלוגן ש"אין הטיפה חוצבת בסלע מכוח עוצמתה אלא מכוח התמדתה".

<אלי ברדה: לכן חשוב שתמשיכי, תמשיכי, תמשיכי, בסוף נבקיע את זה.

דוד אזולאי: אתה יודע על מי זה נאמר?

דוד אזולאי: זה נאמר על רבי עקיבא, כשהוא ראה איך המים שחקו את האבן.

<אלי ברדה: אנחנו יודעים איפה זה נאמר, צריך להגיד את זה במקום הנכון, זה תאגידים והתמדה.

חנא סוייד: זה לא טיפה, זה זרם אדיר.

דוד אזולאי: משפט סיכום, ובזה אני מסיים, גברתי היושבת ראש.

דוד אזולאי: כשמדברים על ביטול תאגידי המים צריך גם לחשוב איך מממנים את אותם תאגידי מים, את אותו מנגנון, מהיכן ייקחו את הכסף, ולכן לא יוזילו לעולם את המחיר, כי מישהו צריך לממן את המנגנון הזה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: ראש עיריית ראש העין, לאחר מכן – חבר הכנסת איציק שמולי ואריאלה הצרכנית.

<שלום בן משה: גברתי היושבת-ראש, א', אני מחזק את ההתמדה שלך ואת הנחישות שלך.

<שלום בן משה: בסוף זה יעבוד וננצח.

מירי רגב: אמן.

<שלום בן משה: דבר ראשון, המים זה משאב בסיסי, זה לא יכול להיות שייך לאף אחד חוץ מלאזרח.

<שלום בן משה: האזרח מיוצג על-ידי ראש הרשות שבוחר אותו ולא על-ידי שום גוף אחר שמינו אותו בדרך כזאת או אחרת.

<שלום בן משה: כל העניין התחיל באופן מאוד פשטני, בזה שבעבר התושבים שילמו על המים ועל הביוב, הכסף הזה נכנס לתוך קופת העירייה, בקופת העירייה היה בור, הכסף הזה נגמר.

<שלום בן משה: כיוון שלא רואים את צינורות הביוב והמים, מטפלים בהם רק כשיש שבר, ואז מתחילה בעיה.

<שלום בן משה: הולכים לאוצר ולמשרד הפנים ומבקשים כסף במקום לקחת את הכסף הזה, להעביר אותו לחשבון נפרד, כמו שעושים אגב במשרד החינוך, צובעים אותו בצבע ברור - -

מירי רגב: נכון, צביעת תקציב למען המשכורות.

<שלום בן משה: - - ולא נוגעים בו, אלא רק למים ולביוב.

<שלום בן משה: לא צריך בשביל זה מנגנון שלם.

<שלום בן משה: מחלקת הגבייה של העיר ממילא גובה את הכסף, כמו שהיא גובה ארנונה, יש מנגנון עירוני, יש חברה כלכלית.

<שלום בן משה: יכול להיות תאגיד עירוני בשליטת הרשות, כשראש הרשות קובע לו את הסדרים ואת תוכנית העבודה, ואם יש בעיה לאזרח כזה או אחר, ממילא הוא פונה אל ראש הרשות.

<שלום בן משה: אני רוצה לספר לך שלפני שבוע היה כנס של מנכ"לים של הרשויות בנצרת והזמינו אותי לתת הרצאה.

<שלום בן משה: היו שם קרוב ל-100 מנכ"לים, אני חושב.

<שלום בן משה: לא נמצא אפילו מנכ"ל אחד לתרופה שהגן על תאגידי המים במצב שלהם, והם אנשים מקצועיים, הם לא אנשים פוליטיים.

מירי רגב: הם גם ידברו פה היום.

<שלום בן משה: אפשר לחשוד בנו שאנחנו אנשים פוליטיים – נבחרנו – אבל לא נמצא מנכ"ל אחד, חלקם עובדים 10 שנים, 15 שנה, 5 שנים, שהגן על המנגנון הזה.

<שלום בן משה: המנגנון הזה צריך להפסיק, לא צריך להפריט לא את המים ולא את הביוב.

<שלום בן משה: השיטה שבכל פעם שיש בעיה מפריטים.

<שלום בן משה: זאת השיטה.

<שלום בן משה: דבר אחרון, היום קראתי בדה-מרקר על המיליארדים.

<שלום בן משה: יש פתגם, אדוני, כבוד הרב.

<שלום בן משה: כתוב במקורות שלנו שהרוצה לשקר ירחיק עדיו, כשאתם אומרים שהאוצר אומר "יעלה מיליארדים", תדעו לכם לא היה, לא נברא, גם משל לא היה.

<שלום בן משה: תודה רבה לכם.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, ולאחר מכן – אריאלה.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אדוני יושב-ראש המרכז לשלטון מקומי, ראשי ערים, תמיד טוב לראות אתכם כאן.

איציק שמולי: אני רוצה להתחיל במילה טובה ליושבת-ראש.

איציק שמולי: קצת חששתי שבעקבות כל הכותרות השליליות - -

מירי רגב: ניבהל מדה-מרקר?

מירי רגב: הגזמת.

מירי רגב: מעיתון הארץ?

איציק שמולי: - - אולי תורידי הילוך, ואני שמח לראות את החדר כאן מלא, כי בסופו של דבר אין מאבק יותר צודק מהמאבק הזה.

איציק שמולי: צריך גם להגיד את האמת, בגלגול הקודם זה לא נוהל בצורה טובה בחלק מהרשויות, אבל צריך להסתכל גם על האמת, ומה שאומר פה יושב-ראש מרכז השלטון המקומי אלה דברים נכונים – אפשר לנהל את זה בצורה אחרת, אפשר לנהל את זה בחשבון נפרד, אפשר לנהל את זה ברגולציה, פיקוח וחקיקה מתאימה כמובן, שתחייב את הרשויות להשקיע בתשתיות.

<יוסי דולה: ככה אנחנו עושים בחינוך.

<יוסי דולה: חינוך הוא משק סגור.

<יוסי דולה: אנחנו לא מעזים לקחת אגורה משם, מנסים ממקום אחר.

איציק שמולי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לנצל את שתי הדקות שלי כדי לספר לך על מאבק אחר שאני ואחרים, גם חבר הכנסת מקלב, ניהלנו בוועדת הכלכלה, רק כדי להמחיש לך עד כמה גדולה החוצפה של תאגידי המים.

איציק שמולי: אנחנו מדברים פה על מחיר?

איציק שמולי: בואו נדבר על ניתוקי מים.

איציק שמולי: תאגידי המים הפרטיים הגיעו למצב שהם כבר משתינים מהמקפצה, סליחה על הביטוי.

איציק שמולי: הם מגיעים לכנסת ישראל, לא מתבלבלים ומקדמים הצעת חוק שאומרת דבר פשוט: עד היום, ב-12 השנה האחרונות, כל תאגיד עשה את הישר בעיניו.

איציק שמולי: כל מנהל תאגיד, בלי לפגוע באף אחד – לא כל, אבל חלקם – דיברתי גם אישית עם חלקם מהצפון.

איציק שמולי: התקשרתי, גברתי היושבת-ראש, לאיזה מנהל תאגיד, כדי לבקש ממנו שיחשוב פעם נוספת על ניתוק של קשישה חולת סוכרת ממים.

איציק שמולי: מה הוא אומר לי? "אני אחליט פה", "מי אתה בכלל?", "זה שלי".

מירי רגב: פקידים הם המנהלים.

מירי רגב: הפקידים הם המנהלים.

איציק שמולי: איך הגענו בכנסת ישראל – אני רואה את אלכס, אולי הוא יוכל להסביר לנו – למצב שבו ביקשתם לקדם חקיקה שאומרת שלתאגידי מים פרטיים תהיה הסמכות לנתק אנשים ממים?

איציק שמולי: איך?

איציק שמולי: מה גדול הוא האבסורד?

איציק שמולי: נכון, הצלחנו לעצור את המהלך הזה שלכם.

איציק שמולי: חשבתי לתומי שאחרי שעצרנו את המהלך ייפסקו ניתוקי המים.

איציק שמולי: מה התברר?

איציק שמולי: שעכשיו גדלה המוטיבציה בחלק מהתאגידים, באילת, אשקלון, בבאר-שבע, במקומות נוספים, להגדיל את קצב הניתוקים.

איציק שמולי: כששואלים את רשות המים, מתי אתם אמורים להביא כללים חדשים שיאסרו באופן מוחלט על ניתוקי מים כפי שמורה החוק הכללי?

איציק שמולי: מה אומרים לי? "יש לנו זמן, עכשיו אנחנו עסוקים במלחמה מול מירי רגב".

איציק שמולי: אז אני מבקש ממך - - -

מירי רגב: זה לא מול מירי רגב, זה מול כל חברי הכנסת שנמצאים פה.

מירי רגב: התבלבלתם.

מירי רגב: יש פה חברי כנסת מכל סיעות הבית.

מירי רגב: זאת לא מירי רגב.

מירי רגב: על הצעת החוק הזאת חתומים כמעט כל אלה שיושבים פה ואחרים.

מירי רגב: אז אתם לא נלחמים מול מירי רגב, אתם נלחמים מול כולם וגם מול ראשי הערים.

מירי רגב: חבל שאתם בכלל קוראים לזה כך.

מירי רגב: בושה וחרפה.

<אליהו לוי: אדוני, צריך לתפוס לכם את - - - איפה שאתם יושבים.

<אליהו לוי: כמו באוקראינה צריך לעשות, להוריד אתכם משם.

<אלכסנדר קושניר: אני רוצה - - -

מירי רגב: אלכס, אני אתן לך לדבר, אני מבטיחה לך, ולאדירי.

מירי רגב: אני אתן לדבר אחרי שקראנו את כל מה שיש לכם להגיד בדה-מרקר והכול ולא שכנעתם אותנו.

איציק שמולי: אני רק רוצה לבקש, מירי, שהנושא הזה של ניתוקי המים יהיה חלק אינטגרלי מהעבודה של הוועדה הזאת - -

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: חייבים לעשות את זה.

איציק שמולי: - - כיוון שבוועדות אחרות בכנסת אנחנו לא מוצאים לזה מענה.

איציק שמולי: תודה.

מירי רגב: רשמתי לי את זה, גם היועץ המשפטי שמע.

מירי רגב: אני מודה לך על כל החקיקה שהובלת בעניין הזה.

מירי רגב: אריאלה בבקשה, ולאחר מכן – בוסקילה, יושב-ראש הסגנים.

<בני ביטון: איפה אנחנו?

<בני ביטון: איפה יושב-ראש פורום עיירות הפיתוח.

<בני ביטון: אתם רק מקשקשים פה, סליחה על הביטוי שאני אומר.

<בני ביטון: די, מספיק.

<בני ביטון: מה קורה לכם פה?

<בני ביטון: חבר כנסת רק עכשיו גילה את הפקידים.

<בני ביטון: הוא חדש.

<בני ביטון: הוא חבר כנסת חדש.

<בני ביטון: תלמד שהפקידים יותר חזקים.

מירי רגב: בני, אתה מדבר, יקירי.

מירי רגב: אריאלה, בבקשה.

<אריאלה אור: קודם כול, תודה לחבר הכנסת איציק שמולי, אני רוצה להוסיף תודה לכולם שתומכים בביטול התאגידים, מכיוון שאני כתושבת ירושלים גם נפגעתי מהם, הרבה פעמים נתקלתי בניתוקי מים.

<אריאלה אור: מבחינתנו היום תאגידי המים הם מאפיה, ואתם פשוט לא רואים את זה.

<אריאלה אור: זו מאפיה שרירותית לחלוטין - -

<בני ביטון: צודקת.

<אריאלה אור: - - שמהווה פגיעה באזרח.

<אריאלה אור: הם ממש באים ופוגעים.

<אריאלה אור: יצאתי ממקלט לנשים מוכות ורציתי מים, לא היו לי מים.

<אריאלה אור: הייתי אמורה להיות עבריינית על מנת שיהיו לי מים.

<אריאלה אור: כשהייתי מגיעה לתאגיד, לא היה לי עם מי לדבר.

<אריאלה אור: בעבר, כשזה היה ביחד עם עיריית ירושלים, היו בוחנים את הנושא לגופו של האזרח, ואז זה היה לפי יכולתו לשלם ובאמת נתנו לנו תמיכה לפי היכולת שלנו לשלם.

<אריאלה אור: כשהגענו לתאגידי המים, זה הפך להיות או 15,000 או 20,000 שקל או שאתם מנותקים ממים, והרבה פעמים.

<אריאלה אור: היום אני נתקלת לא רק באחיות שלי, בכל המקומות של החד-הוריות שאני נמצאת.

<אריאלה אור: אימא שלי כאלמנה נותקה שלוש-ארבע פעמים, היא עם סוכרת, נשארה ללא מים.

<אריאלה אור: היא פה, יושבת לידי.

<אריאלה אור: אנחנו הפעילים של הפורום של המים פה.

<אריאלה אור: זאת המחאה שלנו – פשוט לבטל את התאגידים.

<אריאלה אור: זו מאפיה ולא יותר.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, לאחר מכן – בוסקילה, יושב-ראש הסגנים.

תמר זנדברג: תודה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה קודם כול לחזק את ידיך במאבק הזה, וכמו שציינת הוא משותף לכולנו, ואנחנו קבוצה של חברי כנסת מכל הסיעות שנוכחנו גם בתפקידינו הקודמים וגם מהאזרחים שלנו, מהשלטון המקומי וגם ממה שראינו כאן

תמר זנדברג: מה רב הנזק של תאגידי המים.

תמר זנדברג: דיברו כאן הרבה על המחירים, אני רוצה לשים את הדברים בקונטקסט.

תמר זנדברג: המחירים זה סופו של התהליך, התחלת התהליך – ושמענו קצת עכשיו על ההתעמרות, על ההתעללות, על הביורוקרטיה ועל כל הדברים האלה – התחלת התהליך זאת ההפרטה.

תמר זנדברג: בשלטון המקומי כמו בעוד הרבה מקומות אנחנו רואים את זה הרבה פעמים.

תמר זנדברג: גם כאן בוועדה, בגלל שאנחנו עוסקים בשלטון המקומי, הרבה פעמים אנחנו רואים שהתאגידים העירוניים זה ייצור כלאיים שלא ברור מה מעמדו.

תמר זנדברג: אם אנחנו באים ואומרים שזו הפרטה, אז אומרים לנו: לא, התאגיד הוא בבעלות עירונית, הוא 100%, 50%, לא משנה מה.

תמר זנדברג: אם אנחנו באים ואומרים: אוקיי, זו האחריות של הרשויות, תנו לנו דין וחשבון – לא, תפנו לתאגיד.

תמר זנדברג: צריך להבין שהעברה של סמכות שלטונית מהגוף השלטוני, שבמקרה הזה זאת העירייה, אל תאגיד שהמטרה שלו, גם אם היא לא למטרת רווח, היא מטרה של איזון כלכלי ולא לתת שירות, כלומר, מה שמניע אותו, מטרת העל שלו, זה לא שירות, לא חשוב באיזה עלות, אלא זה איזון תקציבי, זה אבי אבות הטומאה של ההפרטה.

תמר זנדברג: וכאן אנחנו מתחילים להוציא שירותים, ושירותים חיוניים, כמו מים, כמו שירותי תשתית, מתחילים להוציא אותם מהאחיזה השלטונית, הדמוקרטית, הבסיסית, וכאן מתחילות הבעיות.

תמר זנדברג: אז עולה המחיר, אז השירות יורד, כי קודם זה רק לחסוך כסף, אז יש פחות מוקדנים וזו גבייה יותר תקיפה, וכאן אנחנו מגיעים לאכיפה ולניתוקים.

תמר זנדברג: בכלל כל הרעיון של ניתוק מים לאזרחים זה דבר שאנחנו צריכים לדחות מכול וכול.

תמר זנדברג: הרעיון הזה שבגלל חוב כלכלי, יהיה גבוה ככל שיהיה, אפשר למנוע מים, את השירות הזה מאזרחים, הוא רעיון שאותו אנחנו צריכים לדחות.

תמר זנדברג: ולכן המהלך לביטול תאגידי המים, ואני מצטרפת כאן לחבר הכנסת דוד אזולאי, ביטול התאגוד של העיסוק במים.

תמר זנדברג: צריך לחזור לסמכות שלטונית.

תמר זנדברג: המדינה נתנה לרשויות המקומיות, אם באמצעות הרשויות המקומיות הן לא יכולות, אז באמצעות משרד המים או אני לא יודעת מי.

תמר זנדברג: אי-אפשר לטפל במים באמצעות תאגידים עירוניים או אזוריים או אחרים.

תמר זנדברג: ולכן שוב, בשם הרבה חברי כנסת שיושבים כאן, אנחנו שותפים למהלך שלך לביטול תאגידי המים, וכל עזרה וסיוע שצריך, נתייצב ונוביל את זה כמהלך משותף.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בוסקילה, בבקשה.

מירי רגב: ולאחר מכן – חבר הכנסת חנא.

חנא סוייד: אני הולך.

חנא סוייד: אני חייב ללכת.

מירי רגב: חנא, אתה רוצה לדבר עכשיו לפני בוסקילה?

חנא סוייד: אם אפשר.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: בוא תדבר ואחר-כך – בוסקילה.

חנא סוייד: תודה, גברתי.

חנא סוייד: אני חושב שעיקר הבעיה היא שאנחנו חושבים על העניין הזה במושגים של one size fits all.

חנא סוייד: אני חושב שצריך לשנות את הגישה הזאת.

חנא סוייד: כלל אחד לא צריך לחול על כל הרשויות המקומיות.

חנא סוייד: היה מודל שבו כל רשות מקומית ניהלה את פרויקט המים שלה, וזה כשל, היתה הרבה ביקורת, ולכן היה מעבר למודל הזה של תאגידי מים, שעכשיו יש גם עליו הרבה ביקורת.

חנא סוייד: לכן אני חושב שצריך בחוכמה לעבור למודל שבו אין one size fits all.

חנא סוייד: צריך מדרג של פתרונות.

חנא סוייד: כאשר מצד אחד, רשות מנהלת את פרויקט המים שלה, מצד שני, שיהיו תאגידים, ובאמצע אפשר לעשות מין תאגידים שהם בצורה זו או אחרת שונים מהתאגידים הקיימים היום.

חנא סוייד: לפי פרמטרים של סולם כלכלי לא כל 1,000 תושבים יכולים לנהל פרויקט מים בהצלחה, או שתהיה להם יכולת גבייה.

חנא סוייד: הייתי בסרט הזה, אני מכיר רשויות מקומיות וכנראה שגם יהיו רשויות מקומיות שלא יצליחו לגבות יותר מ-40%-30% ממחירי המים.

חנא סוייד: זה מה שאנחנו רוצים?

חנא סוייד: יש רשויות מקומיות שאין ביכולתן לתחזק את מערכת המים שיש להן – הרבה פחת ואין להן יכולת להשקיע ולשפר את זה.

חנא סוייד: לכן צריך לקחת גם את הפרמטרים האלו.

חנא סוייד: אני חושב, גברתי, שאנחנו קצת בורחים מהעניין.

חנא סוייד: אנחנו לא יכולים להחזיק את השור בקרניו במקום להיאבק בהורדת מחיר המים.

חנא סוייד: אני לא בטוח בכלל שתאגידי המים זו הסיבה שבגללה עלו מחירי המים.

חנא סוייד: מחירי המים עלו בגלל דבר אחר, אז בואי ניאבק קודם כול בכך שיורידו את מחירי המים.

חנא סוייד: זה מאבק יותר קשה.

<קריאה: יעלו את זה בעוד שנתיים בחזרה.

מירי רגב: זה חלק מהעניין, להוריד את מחירי המים.

חנא סוייד: זו בעיה שצריך להתמודד אתה, וזו הבעיה העיקרית.

חנא סוייד: אני רוצה גם להוסיף, גברתי, שאחד הכישלונות של המודל הזה של תאגידי המים, שלא השכילו לסדר את הקשר הזה בין הרשויות המקומיות לתאגידים.

חנא סוייד: הרשויות המקומיות מקבלות שירותים גם בכיבוי אש מגופים שהם חוץ מוניציפליים, אבל הם מסתדרים.

חנא סוייד: במודל הזה של תאגידי המים לא הסתדרו התאגידים.

חנא סוייד: הגולם קם על יוצרו, לכן זו בעיה שבחשיבה חכמה ולא פופוליסטית ובאחריות צריך גם לדבר על הדברים האלו ולהציב מודל מדורג שבו ידברו ויפתרו את כל הבעיות האלה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה, חנא.

מירי רגב: בוסקילה, בבקשה.

מירי רגב: ולאחר מכן – דב חנין.

<אורי בוסקילה: גברתי היושבת-ראש, אני לא רוצה לחזור על כל הדברים שנאמרו כאן.

<אורי בוסקילה: אני חושב, מירי, יושבת-ראש הוועדה, שהדבר החשוב ביותר שקורה ברגע זה הוא הכינוס של כל הגורמים שנמצאים כאן.

<אורי בוסקילה: אני חושב שהנייר שהכין יושב-ראש המרכז, חיים, מדבר בעד עצמו.

<אורי בוסקילה: זו הפלטפורמה.

<אורי בוסקילה: אני רק רוצה להביא קול אחד – דיברה פה אריאלה ודיברה עוד בחורה – בשם התושבים: חברים יקרים, אנחנו לא יושבים ספונים במשרד, אנחנו, כסגנים, נמצאים יום-יום עם התושבים האלה: ניצולי שואה, חד-הוריות, ברוכות ילדים.

<אורי בוסקילה: זה משהו חי.

<אורי בוסקילה: אני מדבר על חמלה.

<אורי בוסקילה: מישהו פה התבלבל.

<אורי בוסקילה: יש פה מציאות קשה מאוד במדינת ישראל.

<אורי בוסקילה: פה מדברים על שוויון בנטל, על מעמד הביניים.

<אורי בוסקילה: חברים יקרים, מעבר לפלטפורמה הזאת שאנחנו רואים כאן, צריך לעשות לדבר הזה סוף, ויפה שעה אחת קודם.

<אורי בוסקילה: אומרים אצלנו "הפה שאסר, הוא הפה שהתיר".

<אורי בוסקילה: שוב, יישר כוח, מירי.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – דורון, יושב-ראש פורום המנכ"לים.

דב חנין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לפתוח ולומר שקראתי בתשומת לב כתבות שהתפרסמו בעיתונות, גברתי היושבת-ראש, הזכרת את העיתון דה-מרקר, שזה בדרך כלל עיתון שאני מכבד, אבל טעות אחת רצינית הוא עשה.

דב חנין: אחרי שאני מדבר על הדברים לגופם, טעות אחת רצינית נעשה בסיקור של העניין, כאשר התייחסו לוויכוח על תאגידי המים כמאבק של השלטון המקומי או מאבק של קבוצת חברי כנסת.

דב חנין: אני רוצה לתקן את מי שכתב את הדברים ולומר שבוודאי השלטון המקומי מעורב בעניין ובוודאי שיש קבוצה של חברי כנסת ויושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, מירי רגב, מובילה הצעת חוק בעניין הזה, אבל זה הרבה מעבר לזה.

דב חנין: זה מאבק של ציבור מאוד רחב, כי הצעקה על מה שקורה סביב תאגידי המים מגיעה אלינו מכל הכיוונים, וזה לא משהו שהתחיל אתמול, זה לא משהו שהתחיל לפני שנה.

דב חנין: זוהי צעקה שנשמעת, והיא הולכת ומתגברת ומגיעה מכל רחבי הארץ, כי משהו במערכת הזאת מאוד-מאוד בעייתי.

דב חנין: אני רוצה לחזור אחורה ולתאר את הימים שבהם המהלך הזה היה בתחילתו וגם אני הייתי בתחילת דרכי כחבר כנסת, לפני שמונה שנים.

דב חנין: אני זוכר את הדיונים בוועדה הזאת, בוועדת הפנים של הכנסת, כשבאו לכאן והסבירו לנו איך התאגוד הוא השלב הראשון בדרך להפרטת משק המים.

דב חנין: אמרו את הדברים האלה כאן, לא באולם הזה, אבל באולם אחר של ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דב חנין: וכאן, עמיתי חברי הכנסת, נמצא שורש הוויכוח, כי בסופו של דבר שמעתי את כל הדברים שנאמרו, ונאמרו דברים מאוד חשובים, אבל ביסוד הדברים יש כאן ויכוח בין שתי השקפות עולם.

דב חנין: השקפת עולם אחת מתייחסת למים כמוצר, מוצר בשוק הכלכלי, הוא כפוף לכללי שוק, אפשר להעלות את מחירו לפעמים, אם המחיר גבוה מדי, לא לכולם יהיה.

דב חנין: ככה זה בעולם המוצרים, אתם יודעים, כשהמחיר גבוה מדי, יש כאלה שנשארים בלי המוצר.

דב חנין: זו השקפת עולם אחת, והיא מובילה אותנו לתאגידים והיא מובילה אותנו להפרטה והיא מובילה אותנו בסופו של דבר למצב שלחלק מאזרחי ישראל, מה לעשות, לא יהיו מים, כי במוצרים, למי שיש כסף, יש מוצר, ולמי שאין כסף, בסוף לא יהיה מוצר.

דב חנין: ההשקפה השנייה רואה את המים כזכות, זכות בסיסית של אנשים, ומול הזכות הזאת עומדת החובה לייצר שירות ולספק את המים, לא כמוצר ולא כמשהו שאפשר להפריט, אלא כמשהו שהרשות צריכה להסדיר.

דב חנין: ולכן אנחנו צריכים להחזיר את הסוסים אל האורווה, אנחנו צריכים להחזיר את העיקרון שמים הם זכות בסיסית של בני אדם וצריכה להיות רשות שמטפלת בעניין.

דב חנין: הדבר הזה צריך כמובן להיעשות בצורה יעילה.

דב חנין: כולנו מתנגדים לבזבוז, אם היו בזבוזים, בואו נטפל בהם, אם היו ליקויים, בואו נסדיר אותם, אבל העיקרון חייב להישמר.

דב חנין: אני רוצה לסכם ולומר שמה שצריך לקבוע זה שתחום המים לא מתאים בכלל לתאגיד.

דב חנין: תאגיד זה דבר שקיים, נמצא בתחום המוצרים, תחום המים הוא משהו שמתאים לרשות.

דב חנין: הרשויות המקומיות יכולות להיות בוודאי המקום לטיפול בתחום המים.

דב חנין: אבל בהחלט, אמר את זה לפני חבר הכנסת סוייד, ייתכן שיש מקומות בארץ שבהם צריך לעשות רשות אזורית של מים, שלא כל רשות של 5,000 איש תצטרך להתעסק במשק מים, אבל רשות, לא תאגיד.

דב חנין: רשות שהרשויות המקומיות יקימו, ינהלו אותה ביחד, בצורה מסודרת.

מירי רגב: דרך אגב, זה חלק מהמודל שהצענו להם.

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: אנחנו גם צריכים לשאוף לכך שמשק המים ינוהל כמשק סגור.

דב חנין: זה נכון שהרווחים, אם יהיו, יופנו לשיקום ולטיפול במערכת וכדומה.

דב חנין: נקודה אחרונה.

דב חנין: בתחום של מחירי המים, כחלק מההסדרה של המים כתחום ציבורי, אנחנו חייבים להחזיר את הפיקוח לכנסת.

דב חנין: תודה רבה.

מירי רגב: דורון, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – נסים זאב.

<דורון מילברג: אני לא אדבר יותר מדקה, כי הדברים נאמרו כאן בצורה הכי משמעותית.

<דורון מילברג: אני רוצה לייצג כאן דעה שייצג ראש עיריית ראש העין.

<דורון מילברג: קיימנו לפני שבוע כנס מנכ"לים מקצועי, חיים היה וראשי ערים אחרים.

<דורון מילברג: קיימנו פאנל מאוד מקצועי ומאוד רציני על הנושא של תאגוד המים.

<דורון מילברג: אגב, למען הגילוי הנאות, הייתי מנכ"ל עיריית ראשון כשהקימו את תאגיד המים עם מנכ"ל מרכז השלטון המקומי, אבל הקימו את זה כתאגיד עירוני, לא הקימו את זה על בסיס של חוק, לאחר מכן חוקק החוק.

<דורון מילברג: שוב אני אומר, אין לי שום דבר נגד הפקידות שעובדת בתאגידי המים, להיפך.

<דורון מילברג: הם פשוט נקלעו לסיטואציה לא סימפתית.

<דורון מילברג: מבחינת השירות, נאמר כאן, השירות נכשל.

<דורון מילברג: חמלה.

<דורון מילברג: אני לא רוצה לחזור על הדברים.

<דורון מילברג: מבחינת היעילות, אנחנו היום משקיעים, אמר את זה ראש עיריית רחובות, 170 מיליון שקל בתשתיות מים בארבע שנים וקיבלנו אגרות, היטלי מים וביוב ב-140 מיליון שקל.

<דורון מילברג: 30 מיליון מעל מה שקיבלנו.

<דורון מילברג: האזרח נדפק.

<דורון מילברג: הרי אנחנו כאנשים מקצועיים רוצים להפריט את רוב השירותים, כדי להיות יעילים יותר וזולים יותר.

<דורון מילברג: בקטע של ההפרטה שאמר כאן גם חבר הכנסת דב חנין וגם חבר הכנסת איציק שמולי, יצרנו כאן גולם שקם על יוצרו, ההפרטה יצרה כאן סופר הלאמה.

<דורון מילברג: היא עיקרה את הסמכות שיש לנבחרי הציבור, שהם אמורים לתת את השירות הבסיסי לאזרח שמתדפק על דלתותיהם, עיקרה אותו מכל תוכן, מכל יכולת.

<דורון מילברג: הנושא האחרון, המדינה היום מעבירה יותר ויותר שירותים לרשויות המקומיות, בתחום המים המצב הפוך.

<דורון מילברג: זה לא הגיוני.

<דורון מילברג: יותר סמכויות בתחום החינוך, יותר סמכויות בתחום הרווחה, יותר סמכויות בתחום הטיפול בפסולת, עם כל ההפרדות, ובתחום המים הנושא הפוך לחלוטין.

מירי רגב: כי זה משאבת כסף, פרה חולבת.

<אליהו לוי: פרה?

<אליהו לוי: זה עדר.

<דורון מילברג: לא הגיוני מה שקרה כאן.

<דורון מילברג: אנחנו צריכים לאמץ את המסמך המאוד-מאוד עקרוני ונכון שמרכז השלטון המקומי גיבש למתן אפשרות בחירה לכל רשות ורשות.

<דורון מילברג: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת זאב נסים.

מירי רגב: לאחר מכן – יושב-ראש פורום הרשויות הדרוזיות.

מירי רגב: אחריו – בני.

נסים זאב: כתוב באבות שיש דברים שנבראו בערב שבת בין השמשות, ביניהם זה פי האתון.

אורי מקלב: גם פי הבאר.

נסים זאב: גם פי הבאר, באר המים.

נסים זאב: ניתוקי המים לא נבראו בערב שבת.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, לפני 30 שנה היו מנתקים מים בימי שישי והיו משאירים משפחות ללא מים ביום שבת.

נסים זאב: עוד לפני שאורי מקלב היה סגן ראש עיריית ירושלים.

נסים זאב: אני מדבר כמה שנים לפני כן.

נסים זאב: כשאומר החכם דוד אזולאי שישנו בשמירה, לא ישנו בשמירה.

נסים זאב: לא נתתי שיחברו את המים עם הארנונה, כי מה שהיה קורה שהתביעה היתה מקשה אחת, ואז היינו אומרים: איך אתם תובעים בצורה כזאת ומנתקים מים בגלל ארנונה?

נסים זאב: היו מחברים את החשבונות בשביל לבלבל את האויב ובסופו של דבר האזרח הפשוט לא מבין איפה הארנונה ואיפה המים, וגם היו מכניסים אנשים למעצרים בבתי הסוהר.

נסים זאב: לא אחת הייתי צריך ללכת לבתי הסוהר לשחרר אנשים על חשבונות מים.

מירי רגב: לא ייאמן.

נסים זאב: ברוך השם היום זה לא קורה.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך מה הדבר ההזוי ולמה צריך שזה יהיה ברשות המקומית.

נסים זאב: איך יכול להיות שהשבוע קיבל מישהו מסוים מכתב שבשנת 2004 הוא חייב 44,000 שקל על מים בירושלים?

נסים זאב: עשר שנים הוא לא שמע שום דבר.

נסים זאב: השבוע הוא קיבל מכתב על שנת 2004, 2005, 2006.

נסים זאב: אגב, הבית שלו לא היה ראוי לשימוש, אבל מחייבים אותו על 44,000 שקל.

נסים זאב: אם זה היה במסגרת עירונית ולא חברה פרטית, שזה ביזנס, כמו הגיחון, הוא לא היה מגיע למצב הזה, כי בכל שנה עיריית ירושלים אמורה לבדוק את עצמה, מה החוב כלפי האזרח, הן במים והן בארנונה.

נסים זאב: אם הוא שולח שני תשלומי חוב וזה אותו גוף, אותה מחלקת הגבייה – בבי"ת ולא בוי"ו – אז יכולים להגיע לחקר האמת, מה הוא חייב בכל שנה ושנה.

נסים זאב: אין לי שום דבר כנגד מנהלי התאגידים, שקיבלו איזו מתנה מהרשויות המקומיות, ולמה לא להיות מנהל תאגיד ולנהל תאגיד?

נסים זאב: אבל אני חושב שהאחריות בסופו של דבר היא על הרשויות, על הממשלה ועל הכנסת.

נסים זאב: אני לא בא ואומר לפטור, "זכות בסיסית", ובשביל זה כל דיכפין ייתי וייכול, לא זה, מה שאני אומר שנעשה עוול, שגובים כספים שלא כדין, שנים לפעמים לאחר מכן, ולפעמים חודשים אחרי.

נסים זאב: האדם לא יודע.

נסים זאב: הוא אומר: לא צרכתי יותר מ-20 קוב למשל, איך יכול להיות שקיבלתי חשבון כל-כך מנופח ואין לזה שום הסבר?

נסים זאב: לכן העוול הזה אפשר לתקן אם נחזיר עטרה ליושנה, בכך שנחזיר את זה לרשויות המקומיות והן יקבלו את האחריות.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: ג'אבר, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – בני ביטון, ולאחר מכן – אורי מקלב.

<חמוד ג'אבר: גברתי, בשמי ובשם העדה הדרוזית והצ'רקסית – אנחנו מדברים פה לא כראשי רשויות, לא במקרה נמצאים פה ראשי רשויות דרוזים רבים, אנחנו מרגישים את המצוקה של התושבים שלנו – בשם התושבים שלנו אנחנו מודים לך ולכל חברי הכנסת שמובילים את המהלכים.

<חמוד ג'אבר: בשנת 2009 הכריחו אותי להיכנס לתאגיד.

<חמוד ג'אבר: לא רציתי להיכנס לתאגיד.

<חמוד ג'אבר: עד 2009 50% מהיישוב שלי לא היה מחובר לתשתיות הביוב.

<חמוד ג'אבר: אני חיברתי את כלל היישוב שלי לתשתיות הביוב, לקחתי הלוואות, מייד לאחר מכן התחברתי לתאגיד, כי חייבו אותי ואף קנסו אותי.

<חמוד ג'אבר: התחברתי לתאגיד, התאגיד גובה את ההיטלים על-פי חוקי עזר שהמועצה חוקקה, ונכון להיום חוקי העזר שנמצאים בתאגידים גובים על בית באותו מטראז' בסאג'ור X כסף, ביישוב אחר X פחות או X יותר.

<חמוד ג'אבר: זאת אומרת, אין חוק עזר היטלי ביוב.

<חמוד ג'אבר: היטלי הביוב לתושבים הפכו לנטל בנושא בנייה.

<חמוד ג'אבר: כידוע, החיילים הדרוזים לא מקבלים פטור ממע"מ, כי אנחנו בונים ולא קונים, אז המחוקק והאוצר לא דאגו למצוא לנו פתרון בעניין הזה.

<חמוד ג'אבר: ראיתי פה את ההצעה של השלטון המקומי, שלך ביבס, אנחנו מבקשים - - -

<חיים ביבס: שלנו.

<חיים ביבס: שלנו.

<חמוד ג'אבר: אנחנו מבקשים להוסיף פה עוד סעיף – רשות שעדיין רוצה – אמרת שיש כאלה שלא רוצות – רשות שרוצה ומסוגלת להתנהל בביוב ובמים באופן עצמאי כמשק סגור, כן להשאיר לה את האפשרות באופן חד-משמעי.

מירי רגב: ברור, זה חלק מההצעה.

<חמוד ג'אבר: דיברת על מקסום רווחים ועל מחירי המים, התושבים זועקים.

<חמוד ג'אבר: גברתי, זה הפך להיות נושא יומיומי בכל אירוע ובכל הזדמנות.

<חמוד ג'אבר: מקסמו רווחים דרך העלאת מחירי המים, דרך היטלי הביוב, אבל בסוף היום, על מנת שלא יחזירו את הכסף לרשויות, הם דואגים למצוא גירעון.

<חמוד ג'אבר: התאגיד שלנו, שימו לב, בגירעון של יותר מ-40 מיליון שקל.

מירי רגב: בגלל זה, כדי שבסוף תשובה יקנה את זה.

מירי רגב: איך הם יפריטו את זה בסוף?

מירי רגב: יגרמו לגירעונות וגירעונות, ואז תשובה יקנה את זה.

<חמוד ג'אבר: דיברתי פה אומנם בשם הדרוזים - - -

<אליהו לוי: באיזה תאגיד אתה?

<אליהו לוי: סליחה, רק לדעת.

<חמוד ג'אבר: פלג הגליל, יחד עם אילן שוחט.

<אילן שוחט: אני נותן לו רוח גבית.

מירי רגב: הם אלה שנסעו לטייל בזמן הסופה, לא?

מירי רגב: התאגיד היה בחופשה בזמן הסופה.

<חמוד ג'אבר: גברתי, לא במקרה נמצאים פה רוב ראשי הרשויות מהפריפריה, כי התושבים שלנו, לא רק הם, כולם משלמים את המחירים, אבל הם אלה שמרגישים את זה חזק-חזק ביומיום - - -

מירי רגב: תיכף יגיד לך אבירם את מי הוא מסבסד.

<חמוד ג'אבר: כך שהעניין הזה הוא לא דרוזים - -

מירי רגב: ברור.

<חמוד ג'אבר: - - אלה יהודים, מוסלמים, דרוזים, כולם אתך.

<חמוד ג'אבר: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בני ביטון, ולאחר מכן – חבר הכנסת אורי מקלב.

<בני ביטון: גברתי היושבת-ראש, חברת הכנסת מירי רגב, אדוני היושב-ראש, קודם כול, מירי, אני חייב להגיד לך שהייתי בכנסת הרבה פעמים בחיים, אבל לא ראיתי כמות כזאת גדולה של ראשי רשויות.

<חיים ביבס: לא רק זה, הם גם יושבים בשקט.

<בני ביטון: לא ככה.

<בני ביטון: האמן לי, לא ככה.

מירי רגב: האוצר רוצה להשאיר את המצב כמו שהוא.

מירי רגב: ראש עיריית פתח תקווה – יש לך איזה ראש עיר אחד שבא והלך.

<בני ביטון: מירי, יש רוח גבית כרגע, ואני לא רוצה לחזור על כל מה שהאנשים אמרו כרגע וחברי הכנסת שהם המומים לגמרי והם לא מבינים.

<בני ביטון: הרי ברור שהפקידים מנהלים פה את המדינה ולא חברי הכנסת ולא הנבחרים, הנה, אני אומר את זה בריש גלי, וגם לשרים אין הרבה כוח.

<בני ביטון: אני מדבר כאיש ליכוד כרגע פה, אני רואה רק חברי כנסת מהאופוזיציה.

<בני ביטון: חוץ ממך, מירי רגב, כולם פה מהאופוזיציה.

<בני ביטון: תרימי את הכפפה ולא בדיבורים.

<בני ביטון: אנשים מחכים לי כרגע בדימונה, והם חושבים שהיום סוגרים את תאגידי המים.

מירי רגב: הלוואי.

מירי רגב: תדבר עם ראש הממשלה.

מירי רגב: אתה מקורב לראש הממשלה, תדבר אתו.

<בני ביטון: אני מקורב לראש הממשלה, והנה אני אומר לך את זה ליד היושב-ראש, כסגן יושב-ראש השלטון המקומי ויושב-ראש פורום עיירות הפיתוח: תרימי את הכפפה, תהיי מקום בפריימריז בליכוד.

מירי רגב: הופה.

<בני ביטון: הנה אני אומר לך.

<בני ביטון: מקום ראשון תהיי בפריימריז בליכוד.

מירי רגב: למרות ישראל כץ, למרות הכיכרות שהוא בונה לך והמחלפים?

יעקב אשר: גברתי, אני מציע לך לסגור את הישיבה עכשיו.

יעקב אשר: הגעת לשיא.

מירי רגב: זה שטויות.

מירי רגב: זה לא העניין.

מירי רגב: באמת, זה לא העניין.

<בני ביטון: אני אומר באמת, ואמר לי חבר הכנסת בלי פוליטיקה.

<בני ביטון: הגיע הזמן באמת ולא בדיבורים, ויש לך עכשיו גיבוי, והשלטון המקומי באמת מגובש ובאמת מאוחד עם כל ראשי הרשויות ולא מעניין אותנו מה הם עשו פעם, מעניין אותנו מה הם יעשו עכשיו.

<בני ביטון: אנחנו לא מחכים לינואר.

<בני ביטון: מירי, יש שרים שהיו ראשי רשויות ואחד מהם היה ראש עיריית דימונה, ואני מצטט אותו – מאיר כהן בעד סגירת תאגידי המים.

<אליהו לוי: אתה ליכוד.

<אליהו לוי: סילבן שלום בעד?

<בני ביטון: לא מעניין אותי.

<בני ביטון: אתה יודע מה אנחנו אומרים?

<בני ביטון: בקלפי נתחשבן עם כולם.

<בני ביטון: מירי, אני מבקש ממך באמת, בכל לשון של בקשה - -

מירי רגב: לא נוותר על העניין הזה.

<בני ביטון: - - לא לוותר על העניין ולסגור את זה.

<בני ביטון: תודה רבה.

מירי רגב: תודה, חבר הכנסת אורי מקלב, ולאחר מכן – משה בר.

מירי רגב: בבקשה.

אורי מקלב: אני רק רוצה לתקן את הדובר הקודם שמירי רגב היתה בנושא המים גם כשהיתה בקואליציה בקדנציה הקודמת, כי בקדנציה הקודמת גם חברים בקואליציה הם אלה שנלחמו בתאגידי מים או במחדלי - - -

מירי רגב: חד וחלק.

<בני ביטון: איך אנחנו אומרים, מקלב, "שורה תחתונה".

<בני ביטון: מה נגמר?

<בני ביטון: לא דיבורים.

אורי מקלב: אתה צריך להעריך אותה - -

<בני ביטון: אני מעריך אותה מאוד.

אורי מקלב: - - בזה שבתפקיד שלה ובסמכות שלה כיושבת-ראש ועדת הפנים היא מטפלת בנושא המים, היא לא מורידה את זה מסדר-היום.

<בני ביטון: כנבחרי ציבור בוחנים אותנו בתוצאות.

אורי מקלב: יש ועדה אחרת בכנסת, שהעומד בראשה הוא לא מהקואליציה, ולא כל-כך קידמו את העניין הזה של נושא המים, וחבר הכנסת שמולי מהנהן בראשו.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעלם מכך, חברי, שהמחולל של הדרישה לביטול התאגידים זה מחירי המים.

אורי מקלב: זה היה המחולל של העניין הזה.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעלם.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: חד וחלק.

אורי מקלב: אנחנו אולי חיפשנו אתונות ומצאנו מלוכה.

אורי מקלב: רצינו רק להוריד את מחיר המים, פתאום מצאנו שיש כאן בעיה הרבה-הרבה יותר רחבה – ניתוק הקשר בין התאגיד לרשות, שזה דבר בלתי מתקבל על הדעת בגישה, בשירות לאזרח, באכפתיות, בקשר היומיומי, בפיתוח, בתשתיות.

אורי מקלב: לא יכול להיות דבר כזה.

אורי מקלב: לא טבעי הנתק הזה.

אורי מקלב: וזה הדבר הכי חמור.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהקושי מול האזרח בניתוק מול האזרח, כי לא אכפת איך האזרח יתמודד כשרואים את התאגידים כמשהו כלכלי ולא כמשהו שצריך בסופו של דבר גם לשרת את התושב עם כל הקשיים שיש.

אורי מקלב: נכון, היום לאחר שש שנים שיש תאגידים, אולי קצת יותר, יכול להיות שיש תאגידים שאולי משתדלים, ואי-אפשר להתעלם מזה, אבל אם אנחנו רוצים לעשות סדר היום ולשנות משהו מהותי, חייבים לבטל את התאגידים, או שינוי מאוד-מאוד דרמטי בהרכב, במבנה של התאגידים, כשבראש ובראשונה צריך להחזיר את ההקשר, את ההרכב, את הסמכות שהיתה לו, את הכפיפות שיש לעירייה.

אורי מקלב: בלי זה לא נוכל לשנות את הדברים.

אורי מקלב: היום אנחנו רואים שקיבלו החלטה להוריד 5%, אתם רשות המים, זו החלטה מבורכת.

אורי מקלב: איך הם מורידים 5%?

אורי מקלב: על-ידי תגבור אכיפה מול האזרחים.

אורי מקלב: מה שאנחנו שומעים היום, שיש היום יותר ניתוקים.

אורי מקלב: איך הם עושים את זה?

אורי מקלב: רוצים להתייעל, נניח להוריד את חברות הגבייה, את עורכי-הדין - - -

איציק שמולי: צריך רק להזכיר, חבר הכנסת מקלב, שבשנה או שנתיים הם הרוויחו 200 מיליון שקל.

אורי מקלב: כשבאים באופן מעשי הם לא נותנים.

אורי מקלב: אתם רשות ויש לכם רצון טוב, אבל אתם כפופים ואתם יחידת סמך של האוצר.

אורי מקלב: לא נעים להגיד את זה פעם אחת, אבל אני אגיד את זה פעם ועוד פעם.

אורי מקלב: אתם חייבים לעשות את דבריהם של האוצר.

אורי מקלב: שם אנחנו עושים את ההפרטה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים שלכם תהיה הסמכות לעשות את זה לבד, שהכפיפות תהיה לשלטון המקומי.

אורי מקלב: אז יש שילוב של מקצועיות, של תשתיות, של נתינת שירות עם יעילות.

אורי מקלב: אי-אפשר בלי זה.

אורי מקלב: הרשות היא מספיק אחראית, אם על-ידי, כפי שהציעו כאן, משק סגור.

אורי מקלב: אפשר לעבוד על משק סגור בנושא המים.

אורי מקלב: יש פתרונות לכל הדברים האלה.

אורי מקלב: שום רשות לא רוצה לקחת את הכסף של האזרחים ולבזבז את זה על דברים אחרים.

אורי מקלב: אנשים שעומדים בראש הרשות הם אנשים אחראים, אנשים שנבחרים, לא פחות מפקידי האוצר שהולכים מהתפקיד שלהם לחברות פרטיות.

אורי מקלב: יש להם אחריות הרבה יותר גדולה לראשי הרשות, לרשויות וכו'.

מירי רגב: אורי.

אורי מקלב: בזה אני רוצה לסיים - - -

<אליהו לוי: לא חיפשנו מלוכה.

<אליהו לוי: הלכנו למלוכה ומצאנו חמורים.

אורי מקלב: מצאנו תחלואים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אם זה היה ברשויות המקומיות במשך ארבע-חמש שנים מי היה נותן חצי מיליארד, 500 מיליון שקל?

אורי מקלב: צרכני המים סבסדו את החקלאות.

אורי מקלב: אם זה היה ברשות המים, מישהו היה נותן לדבר כזה לקרות?

אורי מקלב: מתי זה קרה?

אורי מקלב: זה קרה במשמרת הזאת, כשלא יכולתם להגיד שום דבר.

אורי מקלב: חצי מיליארד, 500 מיליון שקל כל שנה מהכסף של האזרח.

אורי מקלב: מחירי המים לא עולים בגלל התאגידים.

אורי מקלב: הרי מסתכלים עלינו - - -

מירי רגב: אורי, תסיים בבקשה.

אורי מקלב: גברתי היושבת-ראש, יש חלק שמסתכלים עלינו כבלתי מקצועיים.

אורי מקלב: מדברים כל הזמן על מחירי המים, בזמן שאין קשר בין מחירי המים לתאגידים.

אורי מקלב: אנחנו אומרים: נכון, אנחנו יודעים שאין קשר.

אורי מקלב: יש עליית מים, אבל אם התאגידים היו כפופים לרשויות, לא היו יכולים לקרות מקרים כאלה.

מירי רגב: אורי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהיום עדיין אזרחים משלמים עשרות אלפי שקלים, חשבונות מופקעים על צריכת יתר שלא יודעים מאיפה זה בא, על צריכה משותפת, על בעיה בתשתיות ודברים כאלה, כשהרשויות לא יכולות להתמודד עם זה.

מירי רגב: אורי, תודה רבה.

אורי מקלב: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: דני, בבקשה, לאחר מכן – אחמד ואבירם דהרי.

<משה בר: אני מודה ליושבת-ראש הוועדה.

<משה בר: שמי משה בר ואני יושב-ראש עמותת תנו יד לחירש, נכים למען נכים וארגון ארצנו החברתית.

<משה בר: כבר שנים אנחנו יושבים עם תאגידי המים, יושבים עם כולם ומבטיחים לנו הבטחות בלי סוף, אבל ההבטחות רק נשארות פה בכנסת.

<משה בר: ברגע שהם יוצאים החוצה, הם גוזרים כל מיני דברים שלא לפי ההבטחות שהבטיחו לנו.

<משה בר: מנתקים מים לכולם.

<משה בר: כשאנחנו באים בטענות, אומרים: מה אתם רוצים, אנחנו בכלל לא יודעים מי נמצא באותה דירה.

<משה בר: אנחנו לא יודעים.

<משה בר: הרי בכל הרשויות מופיעים הנכים ואנשים חלשים, מעניין, רק בתאגידים לא מופיע כלום, ובכל פעם הם עושים את זה.

<משה בר: אפילו השר עוזי לנדאו נתן לי מכתב מפורט שאסור להם לנתק מים לנכים, לאנשים חלשים - - -

מירי רגב: היו צריכים לתת לך אז שטייניץ או יאיר לפיד.

<משה בר: הפצתי את המכתב הזה בכל המקומות ואף אחד לא כיבד את זה.

<משה בר: יפה שעה אחת קודם לסגור את כל התאגידים, לא אחד כן ואחד לא.

<משה בר: הקימו את התאגידים שיהיו מושלים פה במדינה ויגזלו לנו את הכספים בלי התחשבות.

<משה בר: אני רוצה לראות שאחד מהם ירוויח מה שנכה מרוויח ויעמוד בתשלומי המים.

<משה בר: אף אחד מהם לא יהיה מסוגל.

<משה בר: למה לפגוע באנשים האלה, אנשים קשיי יום, אנשים סובלים, לבוא ולרמוס את כבודם ולהפוך אותם לעבריינים?

מירי רגב: תודה, משה.

<משה בר: אני חושב שזה צריך לעבור מהעולם.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אחמד, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן – אבירם דהרי ויעקב אשר.

אחמד דבאח: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, רציתי לברך אתכם על זה שיזמתם לבטל או לשנות את חוק התאגידים.

אחמד דבאח: גברתי, סיימתי את תפקידי כראש העיר שגור, דיר אל אסד בענה ומג'ד אל כרום לפני קרוב לחמש שנים וחזרתי לפני כמה חודשים להיות ראש המועצה של דיר אל אסד.

אחמד דבאח: השינוי או מה שנעשה או מה שנגרם מבחינת התאגיד לתושבים, בנוסף לעליית מחירי המים, זה רק נזקים.

אחמד דבאח: למה אני מתכוון?

אחמד דבאח: נזקים בעניין הפיתוח.

אחמד דבאח: יש הרבה שכונות חדשות או בתים חדשים שנבנו, ועד היום אין שום תשתיות, לא למים ולא לביוב.

אחמד דבאח: אפילו תוכנית אב שהתחלנו בה, הפסיקו אותה.

מירי רגב: אנחנו לא מייצגים כאן את המגזר של התעשיינים בשלב זה, אנחנו מדברים על הצרכנים הביתיים.

אחמד דבאח: לא רק שאין פיתוח ואין תשתיות חדשות, אלא יש גם אפליה בעניין חלוקת התקציבים בתאגיד המים בין יישוב ליישוב.

אחמד דבאח: נוסף לזה עניין הפיתוח.

אחמד דבאח: כל שני וחמישי מתפוצץ קו של מים, ועד שבאים לתקן את זה או לסדר את זה לוקח זמן, וזה על חשבון האזרח.

אחמד דבאח: גם קו ביוב שגולש או בריכת ביוב שנסתמת, לא באים לטפל, ואני פונה באופן אישי למוקד, לתאגיד ולכולם, ואין מענה ולא באים לטפל.

אחמד דבאח: כל אזרח היום, מי שרוצה להתחבר לביוב או למים, חופר בכביש ועושה את זה לבד.

אחמד דבאח: לפני שבוע בדיוק מישהו חפר והתחבר לביוב, למחרת עבר אדם והחליק.

אחמד דבאח: הוא מאושפז, נשברו הידיים שלו, הוא מאושפז בבית חולים.

אחמד דבאח: הביורוקרטיה – אני אביא דוגמה כראש מועצה, למשל רציתי לפי דרישת מכבי האש להחליף את הקו של החיבור של המועצה משני צול לארבעה צול, לקחו חודשיים עד שחיברו אותי ואחרי צעקות.

אחמד דבאח: נוסף לזה, הרשות המקומית נולדה בשביל לשרת את התושבים.

אחמד דבאח: לא ייתכן שאזרח חלש או קשיש או עם יכולת מוגבלת צריך לנסוע 30 ק"מ, ליישוב אחר, בשביל לפתור בעיה של מים או ביוב.

אחמד דבאח: היות שיש רשות מקומית בכל מקום ומקום וחובת הרשות לתת שירות לאזרחים, מי שנותן את כל השירותים לאזרחים יכול לתת את המים במחיר מוזל ולתת את השירות הכי נדיב והכי טוב לאזרח.

אחמד דבאח: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אבירם דהרי, ולאחר מכן – אשר יעקב.

<אבירם דהרי: אני מצטרף למחמאות, מירי, אני חושב - - -

מירי רגב: אתה התחלת את כל הבעיות.

מירי רגב: ..

<אבירם דהרי: אני שמח.

<אבירם דהרי: ישבתי מאחור והתמוגגתי.

<אבירם דהרי: אני רואה שכולם מדברים, עושים את העבודה.

<אבירם דהרי: אני רוצה לתת כיוון בהמשך לכל מה שנאמר.

<אבירם דהרי: אין לי טענות, לא לרשות המים ולא לתאגידים.

<אבירם דהרי: אין לי טענות.

<אליהו לוי: למה?

<אליהו לוי: כבר משכת את הדיבידנד?...

<אבירם דהרי: לא, אין לי טענות.

<אבירם דהרי: הם מקיימים הלכה למעשה את חוקי מדינת ישראל.

<אבירם דהרי: זה הכול.

<אבירם דהרי: ישבה הכנסת, חוקקה חוק, חוק תאגידי המים, והם מקיימים.

<אבירם דהרי: הם לא הכתובת שלנו.

<אבירם דהרי: הם עושים עבודתם על-פי הבנתם ובהתאם לחוקים.

<אבירם דהרי: הכתובת שלנו היא כנסת ישראל.

<אבירם דהרי: אם אנחנו חושבים שצריך להכניס הנחות לנכים, כנסת ישראל צריכה להכניס בחוק הנחות לנכים.

<אבירם דהרי: ואם רוצים לקבוע דבר כזה או דבר אחר, צריכים להכניס את זה בחוק.

<אבירם דהרי: זה כל העניין.

<אבירם דהרי: אין לנו מה לתקוף אותם.

<אבירם דהרי: הם פקידים שמיישמים את החוק.

<אלי ברדה: לא בהכרח.

<אלי ברדה: ועדת ניסן.

<אלי ברדה: יש חוק ולא מיישמים אותו.

<אלי ברדה: אתה עתיד לקבל, לא קיבלת.

יעקב אשר: זה בגלל אינטל.

מירי רגב: חבר'ה, אנחנו רוצים לשמוע גם את - - -

<אבירם דהרי: שנייה.

<אבירם דהרי: מדבר מי שמסבסד את תל-אביב, רמת גן, מודיעין וכל הערים הגדולות.

<אבירם דהרי: קריית גת מסבסדת.

<אבירם דהרי: לידיעת

<אבירם דהרי: כם תעריפי המים שקריית גת משלמת למקורות – סוציו אקונומי 4 – הם הכי גבוהים בארץ.

<אבירם דהרי: אנחנו חזקים.

<אבירם דהרי: ..

<אבירם דהרי: אנחנו משלמים 3 שקלים לקוב, בתל-אביב משלמים 1 שקל לקוב.

<אבירם דהרי: למה?

<אבירם דהרי: החלשים מחזיקים.

<חיים ביבס: בואו נעביר את - - -

<אבירם דהרי: אני אומר את זה ואני לא בא בטענות.

<אבירם דהרי: אני לא בא בטענות לרשויות המקומיות ולא לאף אחד.

<אבירם דהרי: צריכים להבין את הרעיון, מדינת ישראל החליטה, או האוצר שזה מדינת ישראל, שמשק המים הארצי יהיה משק סגור, לא משק המים העירוני.

<אבירם דהרי: זאת אומרת, מישהו צריך לשלם על התפלות המים, מישהו צריך לשלם על המים שזורמים לירדנים וכן הלאה.

<אבירם דהרי: מישהו צריך לשלם על זה.

<אבירם דהרי: עד עכשיו, בשיטה הקודמת, אי-אפשר היה להוציא את הכסף מהרשות.

<אבירם דהרי: גביתי מים, אי-אפשר להוציא ממני את הכסף.

<אבירם דהרי: עכשיו איך מוציאים ממני את הכסף?

<אבירם דהרי: נותנים לי תעריף אחר למקורות, והכסף הזה הולך לסבסד רשות אחרת או את מכוני ההתפלה וכן הלאה.

<אבירם דהרי: זאת המטרה של האוצר.

<אבירם דהרי: אפשר להגיד אם זה טוב או לא טוב למדינת ישראל, אני לא מתווכח, אבל צריך להגיד את זה בגלוי.

<אבירם דהרי: זאת המטרה של האוצר, האוצר לא רוצה לסבסד יותר, שכולם יסבסדו אחד את השני, ואני רוצה משק מים, לבנות מכוני התפלה.

<אבירם דהרי: בואו נאמר את האמת: לא חסרים מים.

<אבירם דהרי: מי שחושב שחסרים מים או שמחירי המים יקרים בגלל שחסרים מים – לא חסרים מים, שופכים מים לים.

<אבירם דהרי: המחירים גבוהים בשום פנים ואופן לא בגלל התאגידים.

<אבירם דהרי: מה זה קשור?

<אבירם דהרי: אין קשר לתאגיד, יש קשר לזה שהמחירים גבוהים, כי הציבור צריך לסבסד את מכוני ההתפלה.

<אבירם דהרי: איך מעבירים את המסר הזה - - -

<קריאות: - - -

<אבירם דהרי: שנייה, אני רוצה להגיע לפאנץ' ליין.

<אבירם דהרי: החוצפה הגדולה, מי שרוצה לעשות יחסי ציבור לשיטה הזאת, מה הוא בא ואומר?

<אבירם דהרי: אתם יודעים: ראשי הרשויות, הגנבים, המושחתים, הרמאים, הם לא יודעים לטפל במשק המים.

<אבירם דהרי: נעשה להם משק מים סגור, שחס וחלילה לא ייקחו את המים וכן הלאה, את הרווחים, הם לא ישקיעו מספיק בביוב.

<אבירם דהרי: שטויות במיץ עגבניות.

<אבירם דהרי: הנה, מרחובות אמרו: אין לו תאגיד, השקיע 170 מיליון שקל בארבע השנים האחרונות.

<אבירם דהרי: זה שטויות.

<אבירם דהרי: בסך הכול הכי קל לכוון את האש לראשי רשויות שהם לא יודעים כלום, הם לא מבינים, הם רמאים, הם שקרנים, רואים נכה, מרחמים עליו, אולי הוא יבחר בהם, רואים עיוור, מרחמים עליו, רואים חד-הורית, רואים פה, רואים שם, משפחה עם קשיים, עושים ועדה, מערבבים את המים עם ארנונה כדי שאפשר יהיה לתת לו הנחה וכן הלאה.

<אבירם דהרי: מה זה רע?

<אבירם דהרי: זו המטרה, אנחנו גוף ציבורי.

<אבירם דהרי: אנחנו כפופים להרבה מאוד מוסדות ביקורת – מבקר פנים, מבקר חוץ.

<אבירם דהרי: אנחנו יודעים לנהל.

<אבירם דהרי: אני רוצה את רשות המים, אני רוצה את רשות המים כרגולטור מקצועי.

<אבירם דהרי: הוא יעזור לי בתשתיות של המים, אבל הוא לא צריך להתערב לי אם הפקידה עונה בתוך שלוש שניות או בתוך 12 שניות.

מירי רגב: בעיקר שאצלו אתה בתור במספר 306.

<אבירם דהרי: למה אתה מכביד עליהם?

<אבירם דהרי: זה מכביד עליהם.

<אבירם דהרי: הם צריכים להסביר לי איך עושים מוקד טלפוני?

<אבירם דהרי: בחינוך לא צריך מוקד ובארנונה לא צריך מוקד?

<אבירם דהרי: אני רוצה לפנות את רשות המים לתחומים שבהם הם טובים.

באסל גטאס: מה השורה התחתונה שלך?

באסל גטאס: לחזור למצב לפני התאגידים?

<אבירם דהרי: השורה התחתונה, ובזה אני מסיים, תנו לנו לנהל את העניינים, רשות המים תהיה רגולטור.

<אבירם דהרי: נסכים או לא נסכים, זו כבר החלטה של ממשלה, שמשק המים הארצי הוא משק סגור.

<אבירם דהרי: אל תפילו עלינו כאילו אנחנו לא יודעים לנהל את משק המים הפרטי שלנו.

<אבירם דהרי: משק המים הארצי סגור, אין בעיה.

<אבירם דהרי: נגיד לציבור: אתם צריכים לשלם על התפלה, אתם צריכים לשלם על המים שהולכים לירדן.

<אבירם דהרי: אתם צריכים לשלם, לא מישהו אחר, וזהו.

<אלי ברדה: לא הבנתי.

<אלי ברדה: אתה בעד או נגד התאגידים?

<אבירם דהרי: זה לא קשור לתאגידים בכלל.

<אבירם דהרי: זה קשור לזה שאנחנו ננהל את זה.

<אבירם דהרי: כדי שאנחנו ננהל את זה, צריך לחזור לחברות העירוניות או לרשות.

<אבירם דהרי: זה הכול.

מירי רגב: אבירם, תודה רבה.

<חיים ביבס: מה שאני מציע - - -

יעקב אשר: אולי ההצעה שלך תבוא אחרי שאני אדבר?

<חיים ביבס: חבר'ה, אי-אפשר, זה כבר - - -

יעקב אשר: אתה מתבלבל, אני כבר לא ראש רשות.

מירי רגב: על-פי בקשתו של ביבס אחרון הדוברים יהיה יעקב אשר, ולאחר מכן – סגן ראש אגף התקציבים.

מירי רגב: איפה אדירי?

<אלון מסר: אני - - -

מירי רגב: איפה אדירי?

<אלון מסר: נאלץ לצאת.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: מה קרה?

מירי רגב: ראש האגף לא בא ואדירי נאלץ לצאת ועכשיו - - -

<בני ביטון: זאת ההתייחסות.

<בני ביטון: מה את רוצה?

מירי רגב: זה לא רציני.

מירי רגב: ביקשנו את ראש האגף, לא שאנחנו חס וחלילה מזלזלים במישהו - -

<אלון מסר: הוא היה פה.

מירי רגב: - - הוא היה פה, הוא היה צריך לשבת כל הדיון, מה לעשות.

מירי רגב: יעקב אשר, בבקשה.

מירי רגב: הדיון נקבע לשעתיים והודיעו לו על כך.

יעקב אשר: אני אקצר.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, ידידי חיים, אני אומר קודם כול ושיגידו את זה אחת ולתמיד, אנחנו אומרים את זה כל הזמן, מחיר המים לא קשור בכלום, הוא קשור בהחלטת ממשלה, של הממשלה הרעה הזאת שמתאכזרת בדברים הקטנים הללו.

<קריאה: לא זאת.

<קריאה: לא זאת.

<קריאה: היתה לפניה.

יעקב אשר: לא רק זאת, גם קודם.

<קריאה: גם זאת.

יעקב אשר: ההחלטה שרירותית, היא לא קשורה לשום דבר, ובוא נפסיק לקשור את זה אחד בשני.

יעקב אשר: דבר שני, גברתי היושבת-ראש, את יודעת שהגשנו ביחד הצעה, הדחייה של השנה של הקנסות וכל הדברים הללו.

יעקב אשר: הייתי בדעה לנסות להגיע לאיזו הבנה ופשרה, אבל הדיון הזה מגיע היום, וטוב שהוא מגיע, בגלל הקשיחות והאטימות של רשות המים.

יעקב אשר: מה שנקרא, ייקוב הדין את ההר, מבלי לבדוק באיזה רשויות זה טוב, באיזה רשויות זה לא טוב, וזה הלך בכוח לניתוק הרשויות המקומיות מהניהול של הדבר הזה בכל צורה שהיא, כשאפילו היה צריך להיאבק שראש רשות יוכל לעמוד כראש דירקטוריון.

יעקב אשר: זו היתה אטימות מיותרת, טיפשית, כוחנית.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, למרות שאני לא חושב שנצליח בכל מה שאת עושה עכשיו בעניין הזה, וגם לא תמכתי בזה לאורך כל הדרך, אני אומר דבר אחד: היום תמשיכו את המאבק הזה, כדי שלפחות נגיע לדבר אחד, נגיע לכך שהתאגידים האלה יהפכו לחברות בת של העירייה, ינוהלו בצורה כלכלית - - -

מירי רגב: זה המודל שאנחנו - - -

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: ינוהלו בצורה כלכלית.

יעקב אשר: לא לנתק בין הרשות המקומית לבין המים, אבל מצד שני, שהרשות המקומית תנהל את זה כעסק, כמו שמנהלים חברות עירוניות כלכליות מובילות היום במדינת ישראל בכל תחום.

יעקב אשר: ולכן, למרות שהייתי קודם נגד משהו גורף, היום אני בעד.

יעקב אשר: את יודעת למה?

יעקב אשר: הממשלה הזאת חלשה והיא הזויה.

יעקב אשר: כל יום מעבירים פה חוקים אחרים.

באסל גטאס: יעקב, תוריד גם את מחיר המים.

יעקב אשר: נעשה את הרעש הזה עם כל ראשי הרשויות ביחד ונצליח בעזרת השם.

באסל גטאס: צריך גם להוריד את מחיר המים.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: התאחדות התעשיינים ביקשו.

מירי רגב: חיים, בבקשה.

מירי רגב: תגיד לנו איך אנחנו צריכים לעזור לתעשיינים.

<אמיר חייק: תודה על הזמן שאתם מקצים לנו, אני יודע שזה לא הדיון שלנו.

<אמיר חייק: התנהלות ביורוקרטית וקשת לב כלפי אזרחים היא דבר מטומטם, אבל היא בטח לא דבר שבגללו משנים שיטות, ואנחנו צריכים להחליט מה אנחנו רוצים לעשות כמדינה.

<אמיר חייק: בעיניים שלי אנחנו צריכים לדאוג שיהיה מחיר נמוך יותר, שירות טוב יותר ותחזוקה של משק המים.

<אמיר חייק: אלה המטרות.

<אמיר חייק: המבנה צריך לענות על המטרות האלה, ולא הפוך.

<אמיר חייק: אני מרגיש שאנחנו קצת מבולבלים עם המסקנות שלנו ולאן הולכים.

<אמיר חייק: לנו, במגזר העסקי – המים לתעשייה התייקרו בשנים האחרונות ב-250%, חלק מזה בגלל הסכם שנעשה בין התאחדות התעשיינים בזמנו לאוצר על השוואת מחירי המים בין התעשייה לאזרחים, אבל אתם גם לא רוצים לחיות בערים בלי תעשייה.

<אמיר חייק: קריית גת הפכה להיות עיר ואם בישראל עם אינטל וכל מה שקורה שם מבחינת תעשייה.

<אמיר חייק: יש ערים אחרות שמגיעים לשם מפעלים, מקימים את המפעלים בתוכן ואחר-כך משנים להם חוקים כאלה וכללים אחרים, ואי-אפשר לעבוד בצורה הזאת.

<אמיר חייק: צריך לעשות סדר בנושא הזה.

מירי רגב: מה אתה רוצה, שנשאיר את התאגידים?

<אמיר חייק: לא.

<אמיר חייק: אני לא אומר להשאיר את התאגידים או לא להשאיר את התאגידים.

<אמיר חייק: אני אומר קודם כול שנסמן את המטרה ונבחן מה ההשפעה של מה שאתם מציעים ומה ההשפעה של מה שאנחנו מציעים.

מירי רגב: מה אתם מציעים?

<אמיר חייק: כרגע צמצום התאגידים בצורה דרסטית זה דבר נכון.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: תאגוד אזורי, אני מבינה.

מירי רגב: מה שאתה רוצה זה לצמצם את תאגידי המים, שיהיה תאגוד אזורי לראשי ערים.

<אמיר חייק: אני לא מאלה שלא סומכים על ראשי הערים.

<אליהו לוי: אתה לא סומך, קח את הריאיון האחרון שלך בטלוויזיה בנושא הארנונה ותשמע מה שאמרת שם.

<אמיר חייק: אתה רוצה לדבר על ארנונה?

מירי רגב: חייק, בבקשה.

<אליהו לוי: אתה היית בצד הזה, במשרדי הממשלה.

<חיים ביבס: גם על זה נעשה דיון מסודר.

<חיים ביבס: כדאי שנסביר לתושבי מדינת ישראל שהארנונה עדיין בחסר, אבל הפלפל הצהוב עולה קצת יותר משקל לחקלאי ואתם מוכרים אותו ב-10 שקלים, פי 800% או 900%.

<חיים ביבס: הגיע הזמן לעצור את החזירות הזאת, להחזיר את הפרופורציה, כי בסופו של דבר כל הבעיה שלכם היא אחת, במעבר לחברות כלכליות או במשק מים סגור, תצטרכו לשלם את המע"מ, כי אין לכם זיכוי עליו.

<חיים ביבס: זאת הבעיה.

<חיים ביבס: בפופוליזם, אמרתי לכם, הזהרתי אתכם, אם תחשבו שאנחנו הפרה החולבת גם שלכם, שהארנונה הזאת שבסופו של דבר גם משרתת אתכם, תמשיכו עם המשחקים, אנחנו נביא אתכם לאן שצריך ותושבי מדינת ישראל ידעו, המשכורות, ההתעשרות על הגב של תושבי מדינת ישראל.

<חיים ביבס: הגיע הזמן לצדק חברתי שני, שיבינו שהגיע הזמן להוריד את הכובע ולהביא פרופורציה אמיתית.

<חיים ביבס: אי-אפשר להסתכל על אלה שבסופו של דבר עושים את העבודה האמיתית, לתושבי מדינת ישראל, ולבוא עכשיו ולנסות בעזרת לוביסטים וכל מיני כאלה לנסות לייצר - - -

<אמיר חייק: אדוני - - -

<חיים ביבס: שלא תטעו.

<חיים ביבס: אתם תקבלו חזית שתביא אתכם בסופו של דבר לפרופורציה האמיתית שלכם.

<אמיר חייק: אדוני היושב-ראש מנכ"ל השלטון המקומי, אני מאחל לך הצלחה בתפקיד שלך - -

<חיים ביבס: תודה.

<אמיר חייק: - - אני חושב שתכננת פה התקפה מכוונת.

<אמיר חייק: זה יפה מאוד, זו פעולה יפה, אולי תקבל מחיאות כפיים מראשי הערים שמקיפים אותך, לא ממני - - - (מחיאות כפיים באולם נגב)

<אמיר חייק: לא ממני, כי אני חושב - - -

<קריאות: - - -

<אליהו לוי: אל תתייפייף - -

<אמיר חייק: אני לא מתייפייף.

<אליהו לוי: תאמר את דעתך האמיתית על ראשי הרשויות מול התעשייה והמסחר.

<אמיר חייק: אתם רוצים לשמוע את דעתי האמיתית?

<אמיר חייק: דעתי האמיתית שאתם לא יודעים לממן שום דבר בלי הסקטור העסקי.

<אמיר חייק: אני אומר לכם את זה בצורה מסודרת.

<אבירם דהרי: צודק.

<אבירם דהרי: צודק.

<אמיר חייק: אני אומר לכם בצורה מסודרת - - -

<אבירם דהרי: הנה ההפרטה.

<אבירם דהרי: שמת לב?

<אמיר חייק: אתם צוחקים על הסקטור העסקי, הוא הפך - - - ואתם לא מתביישים לעשות את זה.

<אליהו לוי: ממך להתבייש?

<אליהו לוי: אתה מתבייש במה שאתה לוקח הביתה לעומת ראשי הרשויות המקומיות?

<אמיר חייק: אני לא מתבייש בכלום.

<אבירם דהרי: אתה מתבייש?

<אבירם דהרי: תתבייש לך.

<אמיר חייק: אני לא מתבייש בכלום.

<אבירם דהרי: את המים לתעשייה הציבור מממן.

<אבירם דהרי: הציבור מממן את המים של התעשייה.

<אמיר חייק: לא נכון.

<בני ביטון: זה לא מה שהאזרח הפשוט בקצה משלם.

<חיים ביבס: אמרתי לך, תדבר על המים - - -

<אמיר חייק: אני מוכן לדבר אתכם על המים, ואני מוכן לדבר אתכם על הארנונה, ואני מוכן לדבר אתכם על המשיכות שלכם מהתאגידים שלא כדין.

<קריאות: - - -

<אליהו לוי: אתה כדין?

<אליהו לוי: אתה כדין?

<אליהו לוי: אתה מטיף לנו מוסר?

<קריאות: - - -

<אמיר חייק: אתם לא באים בידיים נקיות בעניין הזה.

<אמיר חייק: דין.

<אמיר חייק: דין.

<אליהו לוי: אתה מטיף לנו מוסר?

<אליהו לוי: תתבייש לך.

<אמיר חייק: אני לא מתבייש.

<אבירם דהרי: סליחה, אתה יודע מה אתה אומר?

<אבירם דהרי: מירי, היה עכשיו לשון הרע.

<אבירם דהרי: בואו נשמע את לשון הרע.

<אמיר חייק: לא משכתם - - - עם הרשויות?

<אבירם דהרי: זה לא כדין?

<אמיר חייק: תאגידי המים?

<אבירם דהרי: "שלא כדין", אמרת.

<אמיר חייק: בעיניים שלי.

<אמיר חייק: בעיניים שלי.

<קריאות: - - -

<חיים ביבס: הדיבידנד שאתה מתכוון הולך לחינוך, לרווחה, למשפחות נזקקות, לכל אלה.

<חיים ביבס: הדיבידנד שאתם לוקחים, אני מציע לך תלמד את המשכורת בשלטון המקומי, רוב עובדי השלטון המקומי מקבלים משכורת - - -

<קריאות: - - -

<אבירם דהרי: כשאתה מפסיד, הציבור מממן עם כל התספורות.

<אמיר חייק: אל תכלול אותי בכל הסיפור הזה.

<אבירם דהרי: מספיק, בחייך.

מירי רגב: משפט.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון.

<דרור אהרון: ממש קצר.

<דרור אהרון: קודם כול, אנחנו לא מושכים דיבידנדים שלא כדין, זה ממש לא היה במקום מה שאמרת.

<אמיר חייק: אני מתכוון דיבידנדים - - -

<קריאות: - - -

מירי רגב: די.

מירי רגב: די.

<דרור אהרון: אני יכול להשחיל מילה?

<אבירם דהרי: כן, סליחה.

<דרור אהרון: חברים, אני מצטרף למה שנאמר פה, אני לא אאריך.

<דרור אהרון: המים הם מוצר בסיסי שאסור לספסר בו.

<דרור אהרון: לצערי הרב אף אחד לא מציין את זה, על המים נלקח גם מע"מ, גם הרשות משלמת על המים וגם הצרכנים משלמים מע"מ.

<דרור אהרון: בעצם נעשה פה מכשיר נוסף לגביית כספים.

<דרור אהרון: יכולת השליטה של ראשי רשויות מוגבלת ואני מבין את הזעקה שפה חברי זועקים.

<דרור אהרון: היא בהחלט במקום.

<דרור אהרון: אני מברך את היושבת-ראש על הרמת הכפפה.

<דרור אהרון: הנושא לא מצוי מול רשות המים בכלל, הוא בנושא החקיקה בכנסת.

<דרור אהרון: צריך לשנות את החקיקה הזאת, חייבת להיות חברה עירונית שתחזיר חזרה את יכולת השליטה של ראשי הרשויות, כאשר הנושא הנוסף שלא נדון, שהתאגיד הוא ישות משפטית נפרדת, ולמעשה מבחינתנו, גם אנחנו נמצאים מולו בבעיה.

מירי רגב: ברור.

<דרור אהרון: הדבר השני שלא דובר זה נושא התשתיות.

<דרור אהרון: מרגע שנלקחו ממנו תשתיות המים והביוב, נעשה פיצול בחלק מהתאגידים - - -

באסל גטאס: סליחה, אבל זו חברה - - -

<דרור אהרון: רגע.

<דרור אהרון: נכון, אבל הוא עדיין בשליטה, הוא עדיין בשליטת הרשות.

<דרור אהרון: אם זה משק סגור, הוא משקיע ברשות חזרה.

<דרור אהרון: בחלק מהתאגידים לא נלקח כל הביוב, רק מה שהיה נוח לקחת.

<דרור אהרון: לדוגמה, מכוני טיהור שהיה נוח לקחת, נלקחו, ומט"שים לא נלקחו, נשארו בידיים של הרשויות.

<דרור אהרון: לדוגמה, בגן יבנה אני צריך לטפל בתשתית של כל הנושא של המט"ש שהתאגיד לא הסכים לקחת.

<דרור אהרון: בזמנו רשות המים אישרה את זה.

<דרור אהרון: הנושא האחרון הוא יעילות.

<דרור אהרון: צר לי לומר, אבל היעלות של הרשויות בתיקוני מים, פיצוצים, מתן מענה לתושב, היתה הרבה יותר גבוהה מאשר היום.

<דרור אהרון: אני נמצא במצב שב-02:00 בלילה - - -

מירי רגב: נותן סיוע.

<דרור אהרון: נותן סיוע.

מירי רגב: חברים, לצערי האוצר החליט שהנושא הזה לא חשוב לו.

מירי רגב: הפקידים לא נבחרים, אבל שר האוצר נבחר.

מירי רגב: צר לי שהוא לא שלח את הגורם הרציני שיהיה פה, ראש האגף אמר לי שהוא לא יכול להיות פה, אבל לפחות סגנו היה צריך להיות פה ולחכות עד סוף הדיון כמו כולנו.

מירי רגב: הדיון הזה נקבע מ-12:00 עד 14:00, והוא היה יכול לחכות פה ולתת את הבהרתו בסוף.

מירי רגב: אני חושבת שזה פשוט ביזיון, זה זלזול בכנסת וזה זלזול בראשי ערים וזה שימת פס, כמו שאתם עושים לאורך כל הדרך.

מירי רגב: אני אומרת את זה חד וחלק לטובת הפרוטוקול.

מירי רגב: דבר שני, הוקם צוות בין משרדי, צוות נוסף, עוד צוות בין-משרדי לטייח את סוגיית המים בין משרד האוצר למשרד התשתיות.

מירי רגב: אני קוראת לשר האוצר לצרף גם את משרד הפנים.

מירי רגב: אומנם ראשי רשויות זה "עסק קטן" כזה, אבל לצרף גם את משרד הפנים לטובת הצוות הזה יחד עם השלטון המקומי.

מירי רגב: בכל זאת איזו רשות תבצע את מה שאתם מחליטים בסופו של דבר שם למעלה.

מירי רגב: שם למעלה מנותקים מהציבור ומנותקים מהעם.

מירי רגב: הוועדה קוראת לשר האוצר לצרף את נציג משרד הפנים ונציג השלטון המקומי.

<אליהו לוי: - - - את פוטרת את שר האנרגיה בקלות.

<אליהו לוי: גם שר האנרגיה.

מירי רגב: לא פוטרת את שר האנרגיה.

מירי רגב: חברים, עד ינואר הצליחה הוועדה לדחות את התאגוד.

מירי רגב: אנחנו חייבים להפעיל את כל הלחץ שאנחנו יכולים על השר היחיד שיכול למנוע את זה ומונע את זה, שזה שר האוצר.

מירי רגב: אנחנו חייבים עד אוקטובר לבוא עם הצעת חוק.

מירי רגב: באתי ואמרתי להם: אני מוכנה ללכת לקראתם בכל הדברים, בואו נשב להצעת חוק שמדברת על השיטות השונות של תאגודים, מי שרוצה יישאר בתאגוד, מי שרוצה יהיה עירוני, מי שרוצה יהיה חברה.

מירי רגב: נסגור את שני העקרונות: האחד, הורדת מחיר המים, והשני, משק סגור.

מירי רגב: שני העקרונות האלה נסגור.

מירי רגב: אני הולכת לקראתם, והם לא רוצים להרים את הכפפה הזאת.

מירי רגב: אני קוראת לכם, ראשי הערים, בסופו של דבר זה לא עסק של פקידים, זה עסק של נבחרי ציבור.

מירי רגב: כולנו פה נבחרי ציבור.

מירי רגב: הלחץ שלכם צריך להיות על שר האוצר, הוא זה שצריך לבוא ולהגיד את המילה שלו, להגיד: אני הולך בעניין הזה, אני מוכן ללכת לקראת הציבור ולהקשיב למה שהציבור אומר.

מירי רגב: מחירי המים הם בלתי אפשריים.

מירי רגב: נתנו לו יחד עם השלטון המקומי אפשרות לשיתוף פעולה, ישבנו שעות לדיונים אצל ביבס, בוועדה, עם צוות מייעץ, כדי לראות איך פותרים את העניין הזה.

מירי רגב: אין רצון אמיתי מצד משרד האוצר לבטל את התאגידים.

מירי רגב: הם רואים את התאגידים כדבר שצריך לבוא ולהגיד שלוש פעמים אמן, במקום לראות את האזרח כדבר החשוב.

מירי רגב: לכן רק לחץ אמיתי שלנו, כנבחרי ציבור, כל ראשי הערים, אל שר האוצר, יביא את התוצאה הנדרשת, והיא, לשבת לדיון אמיתי, ללכת לקראת ביטול התאגידים, ליצור שינוי שיטה.

מירי רגב: לא ביטול התאגידים, שינוי שיטת התאגוד.

מירי רגב: מבחינתי מי שרוצה להישאר תאגיד, יישאר תאגיד, מי שרוצה להישאר עירוני, יישאר עירוני.

<בני ביטון: צריך לצאת במאבק, להשבית את הרשויות על זה.

מירי רגב: נצא למאבק כמו שעשינו בעבר.

מירי רגב: אנחנו נצא למאבק אמיתי למען האזרחים שלנו.

<קריאה: לא נחכה עד ינואר.

מירי רגב: לא נחכה עד ינואר.

<אלי ברדה: מה עם הלינקייג' עם אפס אחוז מע"מ?

<בני ביטון: אתה יודע למה הוא עשה את זה?

<בני ביטון: כי כל הבוחרים שלו בתל-אביב.

<בני ביטון: על מה אתה מדבר?

<בני ביטון: אתה מבין את זה?

<בני ביטון: הם לא ממגדל העמק או מדימונה.

מירי רגב: הפחתת מחירי המים, ביטול התאגוד – אנחנו נצא למאבק.

מירי רגב: נראה איך אנחנו יוצאים למאבק ציבורי בעניין הזה.

<אלי ברדה: דיברת על אפס אחוז מים על הדירה.

<חיים ביבס: אפס אחוז מע"מ, לא מים.

מירי רגב: כמו שעל הדירות אפשר היה להוריד את המע"מ, משום שיאיר לפיד נבחר בגלל מעמד הביניים, אז שיבוא ויגיד: מעמד הביניים, יוקר המחייה, זה אוטומטית הורדה של 30% במחיר המים.

מירי רגב: זה באמת יוקר המחייה, זה יוריד את יוקר המחייה לאורך כל הרוחב ולא רק בנושא אחד, שזה הדיור.

מירי רגב: תודה רבה לכולם, חברים.