ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 46, 2014-06-09 12:00

משה גפני: צהריים טובים.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: על סדר היום בקשתו של חבר הוועדה חבר הכנסת אראל מרגלית: תעסוקת חרדים בעולם ההיי-טק - מדיבורים למעשים: ממשלה, מגזר עסקי וסבסוד למעונות.

משה גפני: אני חייב לומר שלפני מספר שבועות הייתי, וגם חברת הכנסת איילת שקד היתה שם, ביוזמה של חבר הכנסת אראל מרגלית על עולם ההיי טק החרדי.

משה גפני: אנחנו די הופתענו מהכמות הגדולה של חרדים וחרדיות בכינוס שעשה אראל מרגלית.

משה גפני: זה באמת היה מרשים מאוד.

משה גפני: לאור העניין הזה בקשתו של אראל מרגלית שאני חושב שהוא עשה יותר מכל הממשלות בישראל בנושא של תעסוקת חרדים.

אראל מרגלית: לא, לא.

אראל מרגלית: כולנו עשינו משהו.

משה גפני: את הממשלות אני מכיר, את מה שאתה עובד אתה מכיר.

משה גפני: אולי כדי לא להגזים נאמר שאתה עשית, אחרים לא עשו.

משה גפני: נראה מה שיהיה בהמשך.

משה גפני: על כל פנים, אני ביקשתי ממנהלת הוועדה לאור הבקשה שלך לזמן את הדיון כמה שיותר מהר מבחינת סדר היום ואני שמח שאנחנו כאן מקיימים את הדיון הזה.

משה גפני: אני כמובן אתן לך את רשות הדיבור.

משה גפני: אני חייב לומר שני דברים שקרו בינתיים: ראשית, ועדת השרים לחקיקה אישרה אתמול את הצעת החוק שלי ושל עוד כמה חברי כנסת של העדפה מתקנת לחרדים ושר האוצר הגיש על זה ערר לממשלה.

איילת שקד: הוא הגיש ערר?

משה גפני: כן, למה מה חשבת?

משה גפני: אני מתכוון לשאול אותו בעזרת השם ביום רביעי האם הדיבורים האלה על שילוב חרדים בעבודה מביא אותו להגיש ערר לממשלה.

איילת שקד: זה היה בתמיכת משרד הכלכלה, לא?

איילת שקד: הוא הגיש ערר?

משה גפני: אני לא רוצה עכשיו כל כך להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: אבל אם מישהו מדבר כל הזמן והאג'נדה שלו זה שילוב חרדים בעבודה אז הוא היה צריך לתמוך בחוק הזה כמו שתמכו כולם, גם שר הכלכלה וגם השרים האחרים.

משה גפני: אם הוא רוצה שצריך לחכות עם זה עד שהממשלה תשלים את עבודתה, כמו שאני התחייבתי גם שאני אמתין, אז זה התפקיד של שר הכלכלה, זה לא התפקיד שלו, אלא אם כן הוא רואה את השם גפני ואז הוא נגד.

משה גפני: גם זו אפשרות.

משה גפני: אני לא יודע למה הערר הזה הוגש, אני רק יכול לנחש.

משה גפני: אני אביא את זה ביום רביעי.

משה גפני: אני שמח על כך שוועדת השרים אישרה ואני מקווה שהערר יוגש מהר ויידון כי ההתנגדות של שר האוצר מדליקה אורות מאוד מאוד מסוימים על האמירות שלו על שילוב חרדים בעבודה - האם הוא באמת מתכוון לזה או מתכוון למשהו אחר?

איילת שקד: הוא הגיש ערר לוועדת שרים או לממשלה?

משה גפני: לממשלה.

משה גפני: כל שרי יש עתיד הצביעו נגד בוועדת השרים.

משה גפני: הם השרים היחידים שהצביעו נגד.

משה גפני: גם ישראל ביתנו שבפעם הקודמת היתה נגד הצביעה בעד, שלא לדבר על שר הכלכלה שהצביע בעד, שלא לדבר על כל השרים האחרים.

משה גפני: אני משבח את שר הכלכלה על זה שהוא תמך בחוק, לפני שאני הולך לתקוף אותו.

משה גפני: זה באמת ראוי כי אני חושב שהרבה שנים, כבר חמש או שש שנים, שלא אישרו את החוק הזה.

משה גפני: לא אישרו אותו מכיוון שמשרד המשפטים טען שהחרדים זה לא דת, לא גזע ולא מין, ולכן אי-אפשר להגדיר אותם בחוק.

משה גפני: אחרי שאת העברת את החוק הרע הזה, את חוק הגיוס, אז יש כבר הגדרה של חרדים.

משה גפני: אם רק אפשר לעשות רע, אפשר לעשות גם טוב.

משה גפני: שנית, הוא הוריד את הסבסוד למעונות.

משה גפני: זאת אומרת, כל הסבסוד של המעונות הוא כדי להוציא נשים לעבודה.

משה גפני: אם אנחנו מדברים על החרדים אז זה כדי להוציא נשים חרדיות לעבודה.

משה גפני: להוריד את הסבסוד למשפחות חרדיות – ויש פה גם עבודה של הממ"מ – המשמעות של העניין זה פגיעה במשפחות של 800 שקל לחודש, אם מדובר בתינוק ואם מדובר בילד.

<קריאה: לילד.

איילת שקד: אמרנו שזה 400.

משה גפני: 800 שקל.

משה גפני: הם בדקו את כל הנתונים.

משה גפני: אני ביקשתי לקראת הישיבה לבדוק את הנתונים.

משה גפני: מדובר על פגיעה של 800 שקל לחודש.

משה גפני: המשמעות של העניין - זה ברור שבסופו של דבר, אם הוא לא ישנה את ההחלטה הזו, נשים לא תצאנה לעבוד, לפחות חלקן, כי יעשו מהר את החשבון האם הזה משתלם מבחינה כלכלית או לא ולא ייצאו לעבודה.

משה גפני: לכן, אני רוצה שנתייחס גם לנושא הזה.

משה גפני: בכל מקרה, אני שמח על הדיון הזה ואני מבקש מחבר הכנסת אראל מרגלית לפתוח בדברים.

אראל מרגלית: תודה רבה.

אראל מרגלית: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גפני.

אראל מרגלית: ההתגייסות שלך באמת לנושא הזה בתקופה האחרונה ובכלל, היא דרמטית.

אראל מרגלית: היא מסמנת מאוד מאוד חשוב.

אראל מרגלית: אני גם רוצה להודות לחברתי חברת הכנסת איילת שקד שגם כן היתה בכנס והיא גם עושה הרבה מאוד לנכונות של משרד הכלכלה לעמוד בדברים יותר תכליתיים כלפי הרצון.

אראל מרגלית: מתרחשת דרמה בציבור הישראלי ולדרמה הזו יש שתי פנים: יש לה פן אחד של קונפליקט ופן אחד של שותפות שיכולה להיות שותפות אמיתית.

אראל מרגלית: הרבה מאוד דברים קשורים לשפה ועל מה אתה מדבר קודם כי הרבה מאוד פעמים אתה יכול לדבר ולהגיע לאותן תוצאות, אבל סמלים זה דבר שאנשים בתוך חברה שמים אליו לב.

אראל מרגלית: יש פה אנשים שעושים הרבה מאוד למען הדבר הזה.

אראל מרגלית: הציבור החרדי במשך מספר שנים האחרונות, בעיקר הנושא הזה מובל על-ידי נשים חרדיות, אבל זה עכשיו כולל קבוצות גדלות והולכות של גברים, מעוניין להשתלב במעגל התעסוקה בכלל, ובמעגל התעסוקה המתקדמת בפרט.

אראל מרגלית: אותם גורמים עסקיים שנכונו לקחת על עצמם להיות הראשונים והנחשונים שמעסיקים ומעסיקות ראו ברכה.

אראל מרגלית: אני קרוב בעיקר לעולם ההיי טק למרות שזה נמצא בעוד תחומים.

אראל מרגלית: בשנים האחרונות היינו מעורבים בכניסתן של אלפי נשים חרדיות לשוק התעסוקה.

אראל מרגלית: הרבה מאוד פעמים הכניסה הראשונית היתה כניסה במשכורות יחסית נמוכות כי הרבה מאוד מהחברות היו צריכות להעביר גם הכשרה.

אראל מרגלית: אבל אחרי שנתיים, שלוש, ארבע שנים, אני מזמין אתכם לראות ואני מוכן שנעשה סיור, איך נשים חרדיות, ועכשיו גם גברים, מובילים את הובלתם ופיתוחם של מוצרים אסטרטגיים לחברות ולא רק פיתוח משני.

אראל מרגלית: הרבה מאוד פעמים משכורות התחילו ב-3,000- 3,500 שקל, היום אני אראה לכם מצבים שבהם יש פיתוח שאת אותו פיתוח היינו שולחים אחרת להודו, או למזרח אירופה או למקום אחר.

אראל מרגלית: התחלנו בעבודות הפשוטות יחסית בהיי-טק לעשות אותן במדינת ישראל, אבל היום העבודות האלה מאוד התפתחו וזה בעצם לא רק הזדמנות חברתית אלא זו הזדמנות כלכלית.

אראל מרגלית: יש אנשים בפוליטיקה שהקונפליקט וההתנגשות מהווים עבורם בעירה פוליטית לאג'נדה שלהם, ולפעמים אפילו כאילו שנאתם אומנותם.

אראל מרגלית: ברמה החברתית הקריאה לשותפות אסטרטגית היא קריאה דרמטית.

אראל מרגלית: יש היום צורך לדרך, לכיוון של השותפות האסטרטגית החדשה בין הקהילה החילונית לבין הקהילה החרדית והמילה שעומדת במרכזה היא "פרנוסה" - פרנסה.

אראל מרגלית: אנשים רוצים להתפרנס ולהתפרנס בכבוד ורוצים לתרום.

אראל מרגלית: אדם חרדי שהולך לעבוד ואישה חרדית שמקימה חברה, בעיניי בעיקר כירושלמי אני אומר את זה כשבירושלים אנחנו מרגישים את זה לא בצורה מאוד דרמטית, הוא והיא שותפים אסטרטגים.

אראל מרגלית: אבל אני רוצה לומר את הדבר הבא.

אראל מרגלית: גם המודל הכלכלי הוא מודל שצריך לעבוד בתוך התהליך הזה.

אראל מרגלית: המדינה חייבת להיות שותפה בתוך התהליך הזה עם המוסדות שמכשירים ועם החברות שקולטות את העובדים.

אראל מרגלית: זה משנקראPublic private partnership - אין לזה עוד מושג בעברית, אנחנו צריכים להמציא ביחד.

אראל מרגלית: למה אני מתכוון?

אראל מרגלית: יש מודל שעובד.

אראל מרגלית: המודל הזה עובד בתוכנית שגובשה בזמנו במרכז ההשקעות ובמשרד ראש הממשלה, מודל שנותן סטיפנדיה לחברה שכוללת את העובד או את העובדת ומממנת חלק גדול מההכשרה בשנה ובשנתיים הראשונות.

אראל מרגלית: המודל הזה עובד ואם אנחנו היום נלך לקריית ספר ולמודיעין עילית ולראש העין ולירושלים ולמקומות אחרים אנחנו נראה חברות עובדות, מרוויחות, ואנשים משתלבים בתוך מעגל התעסוקה.

אראל מרגלית: זה מודל כלכלי שעובד וזה דגם שאפשר ללכת אחריו.

אראל מרגלית: כאן אני בא לממשלה.

אראל מרגלית: רמת התקצוב של התוכנית הזאת נמוכה ביותר.

אראל מרגלית: היא טובה, היא מצוינת, אישרנו אותה, אבל היא נמוכה ביותר בתוך מרכז ההשקעות.

אראל מרגלית: אני לא אומר שאין עוד דיבורים על תוכניות גדולות מסביב, אבל התוכנית הזו שעובדת מתוקצבת ברמה נמוכה.

משה גפני: אדוני ראש עיריית ביתר עילית, בוא שב ליד השולחן.

אראל מרגלית: שלום לך, ברוך הבא.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד את הדרמה.

אראל מרגלית: אני מוביל את השדולה של תעסוקת החרדים.

אראל מרגלית: ישבו לפני מספר חודשים שישים חברות היי טק גדולות בחדר הזה יחד עם ארגונים כאלה ואחרים ואמרו: אנחנו מוכנות לקלוט בין 50 ל-200 עובדים - כל אחת, אבל אנחנו רוצים שאותה תוכנית שהיתה בשנים הקודמות תמשיך.

אראל מרגלית: אנחנו רוצות לדעת שאם אנחנו מגישות אותה שלא נלך ונעשה את כל המאמץ ואתם בסוף תגידו לנו שאין לזה תקציב השנה, אלא אנחנו רוצים לקלוט.

אראל מרגלית: אנחנו מוכנים להיכנס לתוכנית קליטה של עובדים במשך שנתיים-שלוש השנים הקרובות.

אראל מרגלית: תגידו לנו שהתוכנית הזו מתוקצבת.

אראל מרגלית: ישב הבחור מאוד נחמד ממשרד הכלכלה ולא ידע לענות במספרים אמיתיים.

אראל מרגלית: הוא ידע להגיד שזו תוכנית טובה, הוא ידע להגיד שהיא עובדת, אבל היה לו קשה מאוד להגיד בכמה הוא מוכן לתקצב את זה.

אראל מרגלית: אני אומר את הדבר הבא.

אראל מרגלית: הכניסה של החרדים והחרדיות למעגל התעסוקה היא לא הוצאה של המדינה, היא השקעה של המדינה.

אראל מרגלית: צריך לראות אותה על פני חמש עד שבע שנים כמו שאתה מנפיק אג"ח להשקעה ארוכת טווח וצריך לראות איך המדינה מקבלת בחזרה את ההכנסות שלה אפילו כפרויקט כלכלי וצריך לראות את זה כהשקעה שנותנת החזר.

אראל מרגלית: אני אומר לכם שאם היום אנחנו ניקח את התוכניות שעובדות - יש תוכניות שלא עובדות, צריך להיות מפוקחים - ונתקצב אותן ברמה אמיתית תהיה פה דרמה.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד עוד משהו ברמת השיח כמו לגבי החוק שדיברת עליו אתמול.

אראל מרגלית: יש גם עניין של שפת גוף ושל שיח.

אראל מרגלית: אי-אפשר ללכת על תוכנית דיור ממשלתית חדשה שמפלה ציבור שרוצים לשלב במעגל התעסוקה, יש גם עניין של שפת גוף, יש גם עניין של התנהגות ודרך ארץ ודיבור בין קהילות כדי שאפשר יהיה להיפתח ולעשות דברים ביחד.

אראל מרגלית: לכן, אני שמח על הדיון הזה.

אראל מרגלית: אני שמח על ההתעסקות של ועדת המדע בנושא הזה ואני חושב שצריך להרחיב את הדברים שעובדים צריך להביא אותם בצורה הרבה יותר דרמטית כי כרגע גודל התוכניות מאפשר למעט מאוד שחקנים חדשים להשתלב במעגל התעסוקה.

משה גפני: תודה רבה, חבר הכנסת אראל מרגלית.

משה גפני: אני מבקש את נציגה אזורית מחוז ירושלים נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה במשרד הכלכלה, הגברת אינה דוד סולטנוביץ.

משה גפני: האם היא פה?

משה גפני: היא לא נמצאת?

משה גפני: שיבש לי את העניין כי קראתי היום בידיעות אחרונות שהעדפה של חרדים בעבודה תפגע באוכלוסיות חרדיות, שכך אומרת נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה עו"ד ציונה קניג יאיר.

משה גפני: ראית דבר כזה?

איילת שקד: היא פחדה ממך ולא באה.

משה גפני: למה?

משה גפני: אני מפחיד?

<ורד סויד פאר: אנחנו יכולים להגיד את הדעה ההפוכה כי אנחנו נתנו חוות דעת אחרת.

משה גפני: אני נמצא כל כך הרבה שנים ואני כל הזמן חשבתי מה תגיד העיתונות על העדפה מתקנת לחרדים.

משה גפני: הרי כל הזמן מטיפים לי מוסר.

משה גפני: זה הכותרת: "העדפה של חרדים בעבודה תפגע באוכלוסיות - - -".

משה גפני: אני לא שאלתי את זה כשהעדיפו ערבים.

משה גפני: להיפך, אני חשבתי שצריך להעדיף ערבים בהעדפה מתקנת.

משה גפני: היא לא עלתה ואמרה שההעדפה הזו תפגע בעובדים יהודים או שכשהיתה העדפה מתקנת לנשים היא לא באה ואמרה שזה ייפגע בגברים.

משה גפני: אצל חרדים הכול מותר - כותרת בידיעות אחרונות.

משה גפני: אולי היא עוד תבוא.

משה גפני: אני הקדמתי אותה כי חשבתי שאולי נוכל לדון בזה.

<ורד סויד פאר: האם אנחנו נוכל לומר מילה?

<ורד סויד פאר: כי את חוות הדעת שלנו לא פרסמו ואנחנו קראנו - - -

משה גפני: אני אאפשר לך.

משה גפני: את יודעת שאני לא אסיים את הישיבה בלי שתקבלי רשות דיבור.

משה גפני: אני עכשיו הולך לפי הסדר פה.

משה גפני: פורום ההיי טק החרדי, גברת גנות ואדון קרומבי נמצאים?

משה גפני: גם לא.

משה גפני: מייסד המיזם קמא-טק לשילוב חרדים בהיי טק, הרב משה פרידמן.

משה גפני: אם אפשר שכל אחד ידבר בקצרה, אני פשוט רוצה לאפשר לכולם.

משה גפני: אני רק רוצה להדגיש כדי שלא תהיינה בעיות.

משה גפני: אני לא מדבר בכל הדיון הזה, בשום דיון אני לא מדבר, על חרדים שלומדים תורה.

משה גפני: מי שלומד תורה אני לא מבקש ממנו לצאת לעבודה ולא ליזום לא היי טק ולא שום דבר.

משה גפני: הציבור החרדי הוא ענק, הוא ציבור גדול.

משה גפני: הלוואי והיו לוקחים את אלה שלא לומדים ורוצים לעבוד לפרנסתם.

משה גפני: אני לא אומר "פרנוסה" בגלל שאני לא ידוע אידיש, אבל רוצים לעבוד לפרנסתם ולקבל משכורת כמו כולם.

משה גפני: למה לא מאפשרים להם?

משה גפני: הרב פרידמן, בבקשה.

משה גפני: אתה היית מעורב גם עם בית הנשיא?

<משה פרידמן: כן.

משה גפני: היום אסור לומר את המילה "נשיא".

<משה פרידמן: לי יש שני כובעים: אני מייסד ומוביל את מיזם קמא-טק.

<משה פרידמן: מיזם קמא-טק הוקם בשותפות עם חברת סיסקו.

<משה פרידמן: הקמנו קואליציה של 30 חברות ההיי טק הגדולות בארץ.

<משה פרידמן: שותפים שלנו גם כן: אינטל, גוגל, מייקרוסופט, אמדוקס, צ'ק פוינט, IBM, וכל החברות הגדולות.

<משה פרידמן: אנחנו פועלים למען שילוב חרדים בעלי הכשרה מתאימה בחברות ההיי טק הגדולות.

<משה פרידמן: הדבר המדהים הוא שאצלי במחשב הפרטי שלי יש מאגר של קרוב לאלף גברים חרדים בעלי הכשרה בהיי טק שלא עובדים, אנשים שהם יוצאי שח"ר בצבא, אנשים יוצאי מכון לב, יוצאי מכללת הדסה, יוצאי האוניברסיטה הפתוחה, אנשים עם תואר במדעי המחשב, תואר בהנדסה, שלא עובדים.

איילת שקד: האם יש כאן נציג של משרד הכלכלה ממרכז התעסוקה בירושלים?

שטרית: כן.

שטרית: שמי אשר שטרית.

משה גפני: אה, הנה אשר.

משה גפני: יש לכם אנשים טובים במשרד הכלכלה.

<משה פרידמן: זה רק אצלי במחשב שלי.

<משה פרידמן: אנשים בעלי הכשרה רלוונטית, לא סתם אנשים.

<משה פרידמן: הם אנשים שמחפשים עבודה ולא מוצאים.

משה גפני: אני לא מכיר את האנשים, אבל הם עובדים בינתיים בשכר זעום כדי להתפרנס לא בהכשרתם.

<משה פרידמן: או שלא עובדים בכלל או שעובדים בשכר מאוד זעום.

<משה פרידמן: אם אנחנו מדברים על שילוב חרדים בוא ניקח את הקבוצה הזו של האלף הראשונים ובואו נעזור להם.

<משה פרידמן: אחרי שנשלב את האלף האלה נדבר על עשרת אלפים הבאים.

<משה פרידמן: לצורך כך הקמנו תוכנית שמטרתה לעזור בשילוב חרדים בחברות הגדולות.

<משה פרידמן: עד היום ברוך השם הצלחנו לשלב למעלה מ-120 חרדים בחברות הטובות ביותר.

<משה פרידמן: שמנו חרדים בגוגל, במייקרוסופט, בסיסקו וכן הלאה, אבל אין הקומץ משביע את הארי.

<משה פרידמן: יש צורך אדיר וכל יום ויום נוחתים אצלי באימייל עוד עשרים ושלושים קורות חיים של אנשים.

<משה פרידמן: שנית, יש לי כובע אחר.

<משה פרידמן: אני עובד בקרן ק.מ.ח ושם אנחנו מובילים מיזם שנקרא טיק-טק שזה הכשרות קצרות לעבודה בהיי טק.

<משה פרידמן: זאת אומרת, לא אקדמיה, לא צבא, הכשרות קצרות, הכשרות של פחות משנה בתחומים כמו סייבר סקיוריטי, כמו פיתוח אפליקציות, פיתוח אתרי אינטרנט, שיווק באינטרנט, דברים כאלה.

<משה פרידמן: עד היום הכשרנו מאה אנשים.

<משה פרידמן: הבעיה שם היא שאין לנו מימון.

<משה פרידמן: למרבה ההפתעה מי שמממנת את הדברים האלה זה ממשלת ארצות הברית שהיא שותפה שלנו במיזם הזה ותורמים פרטיים, חרדים עשירים מחו"ל.

איילת שקד: אבל ק.מ.ח מתוקצבת על-ידי משרד הכלכלה.

<משה פרידמן: המיזם הספציפי הזה שנקרא טיק-טק שזה הכשרות להיי טק יש לנו 600 איש שמחכים בתור לבוא וללמוד, 600 איש שכבר עברו מיונים.

משה גפני: חברת הכנסת שקד שואלת אותך וגם אני שואל, ק.מ.ח מתוקצבת על-ידי משרד הכלכלה.

<משה פרידמן: יש המון תוכניות שונות.

משה גפני: לא בתוכנית הזאת.

<משה פרידמן: זה וולפסון.

<משה פרידמן: כשבנינו את התוכנית הזאת התבססנו על הוואוצ'רים.

<משה פרידמן: אמרו לנו: יש ואוצ'רים.

<משה פרידמן: כל ואוצ'ר זה 7,000 - 9,000 שקל, ועל זה ביססנו את התוכנית שלנו.

<משה פרידמן: כשהגענו לרגע האמת ורצינו לקבל ואוצ'רים לא קיבלנו ואוצ'רים.

<משה פרידמן: יש לנו 600 אנשים שמחכים בתור ואין ואוצ'רים.

<משה פרידמן: יש סיפורים על ואוצ'רים, במציאות אין ואוצ'רים.

<משה פרידמן: פחות מ-50 איש קיבלו ואוצ'רים בפועל אחרי דם, יזע ודמעות שאני באופן אישי ועוד אנשים שעובדים איתי כיתתנו את רגלינו ממרכזי מפתח למרכזי מפתח, מהג'וינט למשרד הכלכלה.

<משה פרידמן: קיבלנו ואוצ'רים ל-50 איש.

<משה פרידמן: יש לנו עוד 600 אנשים שמחכים בתור.

<משה פרידמן: הנה, בבקשה.

<משה פרידמן: יש לנו 600 חרדים שרוצים ללמוד ואין לנו מספיק מימון לתת להם.

איילת שקד: שאלה לאשר שטרית בעקבות הדברים שהוא אמר.

איילת שקד: שר הכלכלה סיפר לי לפני חודשים רבים בגאווה על תוכנית הוואוצ'רים.

איילת שקד: קודם כל, למה קיבלו רק 50 ואוצ'רים?

איילת שקד: כמה ואוצ'רים בכלל משרד הכלכלה מקצה בשנה להשתלמות מקצועית וכמה מתוך הוואוצ'רים זה להיי טק?

איילת שקד: שנית, מה משרד הכלכלה עושה?

איילת שקד: האם משרד הכלכלה בכלל יודע שקיים ארגון כזה והאם אתם מנסים לעשות השמה לאלף האנשים שנמצאים שם כי זה ברור לגמרי שהחברה החרדית של היום זה כמו העלייה הרוסית של שנות התשעים.

איילת שקד: זה מנוע צמיחה של הכלכלה, ובטח של עולם ההיי טק.

משה גפני: אני מודה לך על השוואה, אנחנו היינו לפנייך.

איילת שקד: לא הייתם בעולם ההיי טק, מה לעשות?

איילת שקד: בתור מי שלמדה ארבע שנים הנדסת חשמל ומדעי המחשב זה מיותר ברוב התפקידים.

איילת שקד: ברוב התפקידים אפשר ללמוד גם שנה ולעשות עבודה טובה.

אראל מרגלית: לא כולם גאונים כמוך.

איילת שקד: לא, אני אומרת שזה מיותר.

שטרית: מי שצריך לתת את התשובות לשאלות האלה זו הממונה על התעסוקה.

שטרית: אני מניח שיש פה נציגה שלה.

שטרית: שירה יכולה לתת תשובות.

איילת שקד: שירה פה?

איילת שקד: שירה, את חשובה.

איילת שקד: בואי ושבי פה.

שטרית: הטיפול שלי הוא בסבסוד שכר, מסלולי תעסוקה למיניהם.

שטרית: אראל מכיר אותי, אנחנו מכירים.

אראל מרגלית: עבודת קודש אתה עושה.

אראל מרגלית: תעשה יותר.

<מאיר רובינשטיין: אני מצטרף.

שטרית: תודה.

שטרית: במסגרת המסלול הזה אנחנו מסבסדים שכר.

שטרית: יש לנו תקציב די גדול והשנה הגדלנו אותו.

שטרית: כשיגיע תורי אדבר.

משה גפני: שירה, בבקשה.

משה גפני: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<שירה ברלינר: שירה ברלינר, ממונה על תעסוקת חרדים במשרד הכלכלה.

<שירה ברלינר: בכל מה שנוגע לשוברים, אנחנו תקצבנו את נושא השוברים, הוואוצ'רים.

<שירה ברלינר: תקצבנו את הנושא הזה בתחילת השנה ואנחנו תקצבנו אותו עוד פעם ממש לאחרונה והשוברים יגיעו.

משה גפני: היות ואני לא למדתי את הליבה את צריכה להגיד לי מספרים, לאט לאט.

משה גפני: תקצבתם את השוברים – זה בסדר שאת אומרת את זה בעברית.

משה גפני: תקצבתם את השוברים בכמה?

<שירה ברלינר: לחרדים אין עליי את המספרים המדויקים.

משה גפני: בערך.

<שירה ברלינר: מיליונים, מספר מיליונים של שקלים לשוברים.

משה גפני: כמה שוברים?

<קריאה: 300 שוברים.

<גולדי זייבלד: גולדי זייבלד, אני מעמותת תמך.

<גולדי זייבלד: אני מרכזת את תוכנית השוברים אצלנו בתמך.

<גולדי זייבלד: הייתי בכל הישיבות שהיו במשרד הכלכלה עוד בתחילת הדרך שהעלו את הנושא והבטיחו בסביבות 15.5 מיליון שקל, אבל תכל'ס בשולחן כל השותפים החרדים עם כל המרכזים שמפעילים את זה קיבלו נראה לי באזור ה-200.

<גולדי זייבלד: אצלנו פחות מ-20.

<גולדי זייבלד: אני יכולה לציין שה-20 עד עכשיו עדיין לא אושרו.

<גולדי זייבלד: הם בתהליכים מול משרד התמ"ת, מול זה, בלגנים שחוזרים חזור ושוב.

<גולדי זייבלד: אולי חמש נשים אושרו ויש לנו תור של ממתינות.

<גולדי זייבלד: אני יכולה לציין שהכלי הזה הוא מדהים.

<גולדי זייבלד: הוא השיג את המרב.

<גולדי זייבלד: 85% מתוך הנשים שקיבלו את השובר הושמו בעבודות.

<גולדי זייבלד: הוא כלי שאין ויכוח שהוא תועלתי והוא נצרך והוא חשוב.

<גולדי זייבלד: איפה כל המיליונים?

<שירה ברלינר: אין לנו ספק שזה כלי מצוין ואנחנו פועלים לתקצב אותו.

<שירה ברלינר: זה כלי חדש שקיים בערך תשעה חודשים.

<שירה ברלינר: הוא עוד לא ב- full capacity.

<שירה ברלינר: אנחנו נפעל לתקצב אותו.

אראל מרגלית: תיכף נדבר גם עם אשר.

אראל מרגלית: כמשהו עובד וגם אתם חושבים שהוא עובד וגם האנשים שמתעסקים, אני ממליץ לדחוף.

<שירה ברלינר: יעידו אנשי השטח כאן שאנחנו מאוד דוחפים את הכלי הזה, מאוד מאמינים בו.

<שירה ברלינר: אנחנו נמשיך לתקצב אותו, במיוחד לכל אנשי ההיי טק.

משה גפני: זה לא עובד בשטח.

משה גפני: יכול להיות שזה רעיון שמנסים לקדם אותו.

איילת שקד: זה עובד, אבל לא מספיק טוב.

משה גפני: אומרים הצרכנים שזה לא מגיע בפועל.

משה גפני: כמה זמן את מעריכה שזה יתחיל לעבוד במלוא הקיטור עם התקציב שגם אמרת שהוספתם?

משה גפני: כמה הוספתם?

<שירה ברלינר: מבחינת התקציב, הוספנו עכשיו.

<שירה ברלינר: ביקשנו עוד 2 מיליון.

משה גפני: ביקשתם מהאוצר.

<שירה ברלינר: כן, וזה לא ההקצאה האחרונה.

משה גפני: משרד האוצר - רן, בוא תתקרב.

משה גפני: תמיד אתה מתחבא.

משה גפני: אתם הופכים פה את הישיבה לכולל?

משה גפני: חברותא אתם לומדים?

<מאיר רובינשטיין: אני ישבתי אצלנו, הוא מכוחותינו.

<מאיר רובינשטיין: הוא מנסה באמת לעזור.

משה גפני: כולם אומרים שהנושא הזה הוא נושא מרכזי בעניין של קידום התעסוקה.

משה גפני: מה התקציב שאתם מעמידים לרשות העניין הזה?

<רן רידניק: השוברים – גם אנחנו חושבים שזה כלי טוב.

<רן רידניק: זה כלי חדש יחסית.

<רן רידניק: בפועל הוא התחיל לפעול לפני כשנה.

<רן רידניק: הוא נותן גמישות גם לגופי ההכוון, גם לפרט עצמו הוא כלי טוב.

<רן רידניק: מבחינת התקציב עצמו יש גמישות תקציבית לא קטנה.

<רן רידניק: אם אני זוכר נכון, התקציב שמוקצה לשוברים ולהכשרות בכלל השנה הוא סדר גודל של למעלה מ-10 מיליון שקלים.

<רן רידניק: מקווים שיהיה ניצול מלא של הדבר הזה.

<רן רידניק: אם כן, יש לנו גם נכונות לבצע הסטות.

<רן רידניק: נשמח אם יהיה ניצול מלא של הכלי.

<רן רידניק: זה כלי טוב שהוא עכשיו בשלבי תאוצה.

איילת שקד: שירה, זאת אומרת שהם מוכנים להגדיל את התקציב אם תשתמשו בכל השוברים.

<רן רידניק: הכתירו אותך לרב אז שיהיה לך בשעה טובה.

<רן רידניק: אני לא יודע אם זה נכון להקצות 600 שוברים לפרויקט ספציפי.

<רן רידניק: גם על זה צריך לבצע איזשהו ביזור וריבוד בעולם של גיוון תעסוקתי בהרבה מאוד מקומות.

<רן רידניק: למשה יש מניות יקרות בהרבה מאוד דברים ועושים איתו הרבה מאוד שיתופי פעולה אם זה דרך קמא-טק, אם זה דרך מרכזי ההכוון הרלוונטיים, אם דרך מיזם שהוא רוצה לקדם.

<רן רידניק: לא בטוח שנכון לשים את כל הביצים בסל אחד, את השוברים לפרויקט ספציפי.

<רן רידניק: נכון גם את זה לבזר.

<רן רידניק: יש הרבה מאוד שיתופי פעולה בין החבר'ה של קמא-טק לבין משרד הכלכלה.

משה גפני: אם כולם אומרים שזה כל כך טוב למה הצרכנים בשטח אומרים שזה לא עובד או עובד מאוד חלקי?

<שירה ברלינר: יש לכלי הזה חבלי לידה מסוימים.

משה גפני: כמה זמן חבלי הלידה האלה אמורים להיות?

משה גפני: מהיום כמה זמן חבלי הלידה?

<שירה ברלינר: לדעתי, ההקצאה הקרובה אנחנו נראה ניצול יותר יעיל שלה.

<שירה ברלינר: זה תופעה שהמקור שלה זה גם חבלי הלידה של מרכזי ההכוון שצריכים ללמוד לעבוד עם זה, גם המוסדות שמקבלים את השוברים צריכים ללמוד לעבוד עם זה.

<שירה ברלינר: כולם צריכים ללמוד לעבוד.

<שירה ברלינר: במגמה שאנחנו רואים זה התחיל בקטן וזה עולה ועולה ועולה.

<שירה ברלינר: אני מאמינה שעד סוף השנה נראה ניצול הרבה יותר גדול של הכלי הזה.

<שירה ברלינר: בין היתר, אם טיק-טק, כפי שהצענו, רוצים לעשות, כמו שרן אמר לשים 600 שוברים במקום אחד, זה קצת יותר מדי, אבל רוצים לעשות פיילוט, הצענו: בואו נעשה פיילוט ונראה איך זה עובד.

<שירה ברלינר: היה ובאמת זה כלי כל כך חזק כמו שהרב פה התחייב אז אנחנו באמת נשקול.

איילת שקד: שירה, מה עושים עם האלף חבר'ה עם הכשרה שיש לו בדאטא-בייס שלא מועסקים?

איילת שקד: האם יש קשר ביניכם?

<שירה ברלינר: ודאי, ודאי שיש קשר הדוק בינינו.

<משה פרידמן: אנחנו מדברים בטלפון הרבה.

<משה פרידמן: יש רצון לעשות ביחד דברים.

<משה פרידמן: לצערי, כרגע זה עדיין לא קורה.

<שירה ברלינר: יש מספר דברים שאנחנו עושים ביחד גם בכובע של מוישי כקמא-טק, גם בכובע של מוישי כק.מ.ח.

<שירה ברלינר: אנחנו עובדים הרבה ביחד, בין היתר, גם על מה שנקרא מיזם "תלפיות" שאנחנו מתכוונים להוציא לדרך.

<שירה ברלינר: אנחנו לא עיוורים לאנשים שמחכים במאגר ורוצים להיות מושמים.

<שירה ברלינר: בין היתר, הם יוכלו לקבל מענה במרכזי ההכוון שפתחנו ברחבי הארץ ושם רכזי המעסיקים ומקדמי התעסוקה יוכלו לתת להם מענה.

<שירה ברלינר: אנחנו שוב פתוחים לכל שיתוף פעולה שיכול לאפשר השמה של החבר'ה האלה.

<שירה ברלינר: עוד רעיונות יתקבלו בברכה.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה נראה לי ישיבה יותר מדי - - -.

משה גפני: אני רוצה לדעת, תגידי לי בעוד חודשיים מה התקדם עם העניין הזה.

משה גפני: את אמרת שהתקציב לעניין של השוברים הוא 12.5 מיליון?

<שירה ברלינר: עדכון על השוברים?

משה גפני: לא רק על השוברים, על כל הנושא.

משה גפני: תיכף נשמע את האחרים.

משה גפני: אני לא אוהב את זה שאת משבחת אותו והוא משבח אותך והוא משבח את שניכם ואתם שניכם משבחים אותו.

משה גפני: אם הייתי שומע גם מהם שזה המצב הכול היה בסדר.

משה גפני: אני לא שומע את זה.

משה גפני: לכן, אני מבקש בתוך חודשיים לדעת על כל מה שעולה כאן בישיבה.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה התקדם.

משה גפני: אומר נציג האוצר מה שהוא לא אומר.

משה גפני: הייתי אומר לך את זה בארבע עיניים, אבל בסדר - שאחרים לא ישמעו.

משה גפני: הפסיכולוגיה של אנשי האוצר זה שהם רוצים להיות נדיבים ברגע שהם יודעים שלא הולך לקרות כלום.

משה גפני: אבל כשיקרה בפועל - - -

<רן רידניק: אני מוחה על האמירה הזו.

משה גפני: לא חשוב, אל תשמע.

משה גפני: אני מדבר איתה בארבע עיניים.

משה גפני: זה שהוא נדיב כזה, שמעת איך שהוא אמר?

משה גפני: יהיו הסטות מכל מיני מקומות.

משה גפני: הוא נותן לך בעצם תקציב בלתי מוגבל, כדי שתדע, הוא אומר לי, שהאשמה היא במשרד הכלכלה ולא במשרד האוצר.

משה גפני: לכן, אני רוצה להזים את זה.

משה גפני: אני רוצה לעזור לך.

<שירה ברלינר: קודם כל, תודה.

<שירה ברלינר: בעוד חודשיים אנחנו - - -

משה גפני: אני מבקש בתוך חודשיים פירוט של כל המיזמים שעלו כאן, מה התקדם, איך התחלתם אותם ואיך הם התקדמו הלאה.

משה גפני: גברת ליבי אפין, בבקשה.

משה גפני: את המנהלת של מטריקס, נכון?

אראל מרגלית: אחת המובילות הגדולות של הדרמה שקרתה בשנים האחרונות.

משה גפני: בעלה הוא אברך בכולל, אני חושב שהוא ראש כולל – לא חשוב?

<ליבי אפין: העיקר שהוא לומד.

<ליבי אפין: <

משה גפני: את לא תקבלי סבסוד לילדים במעונות.

משה גפני: היא לא צריכה סבסוד, אבל כולם כן צריכים.

משה גפני: למה לא מגיע לה?

משה גפני: היא לא עובדת?

איילת שקד: מהסיבה שלי לא נתנו סבסוד.

משה גפני: היא באמת לא תקבל סבסוד, לא בגלל חרדים.

<ליבי אפין: למי שלא מכיר - לפי המבטא אני אמריקאית.

<ליבי אפין: אני עובדת במחשוב משנת 75'.

<ליבי אפין: התפקידים האחרונים שלי: הייתי מנהלת מיחשוב של משרד החוץ הרבה מאוד שנים.

משה גפני: סליחה, חבר הכנסת אראל מרגלית צריך ללכת לכנס הרצליה.

אראל מרגלית: מה שליבי עושה, מה שאתם עושים במטריקס גלובל במודיעין עילית ובמקומות אחרים, זה מודל פנטסטי.

אראל מרגלית: יש פה עוד כמה אנשים ואני מצטער שאני נותן מחמאות בצורה סלקטיבית.

אראל מרגלית: אבל זה עובד, זה נותן תשואה.

אראל מרגלית: אני חייב להגיד לכם שבתקופה שהייתי יזם - יש שם חדרים קטנים של כל אחת מהחברות שמקבלת חדר עם כמה אנשים - זה התחיל מעבודה פשוטה.

אראל מרגלית: היום זה עבודה שהחברות שם ממציאות את המוצרים.

משה גפני: תודה, אראל.

משה גפני: גברת אפין, בבקשה.

<ליבי אפין: לפני שאראל הולך אני רוצה להבהיר כמה דברים שהוא לא יודע.

<ליבי אפין: יש דברים שהם חדשים.

<ליבי אפין: ברפאל אנחנו מכניסים גם דרוזיות היום, יש לנו גם פעילות של דרוזים בצפון, יש לנו גם פעילות של ערבים בצפון.

<ליבי אפין: יש לנו גם עכשיו פעילות מאוד גדולה ואנחנו מדברים גם על באר שבע.

<ליבי אפין: התחלנו להיות בקשר עם מוישי.

משה גפני: החרדים והערבים.

משה גפני: זה כמו אני אחמד טיבי אצל היועץ המשפטי.

<ליבי אפין: אנחנו נדבר על אלף החרדים האלה וגם אשר שטרית היה אצלנו.

<ליבי אפין: יש שתי חברות שרוצות ואנחנו חושבים שזה יותר נכון להעסיק חרדים ולא חרדיות - רק שתדע שגם על זה אנחנו עובדים.

<ליבי אפין: במסגרת העבודה שלי יש לנו היום קרוב ל-900 חרדיות שעובדות.

<ליבי אפין: יש לנו שבעה סייטים, גם בצפון, גם בבאר שבע עכשיו אנחנו מדברים על פתיחה.

<ליבי אפין: זה לא סוד שאנחנו מרגישים קצת פחות עזרה מבחינת הממשלה בנושא החרדיות.

<ליבי אפין: הנושא של מעונות יום נראה לי נורא.

<ליבי אפין: אני עם שישה ילדים ולא היה לי מעונות יום, אבל היה לי מספיק כסף מההורים כדי לעזור לי לעבוד.

<ליבי אפין: אבל הנושא של ה-800 שקל של מעונות יום נראה לי שיהיה קטסטרופה.

<ליבי אפין: אנחנו זורקים את התינוק עם המים.

<ליבי אפין: אני בדיוק כתבתי למנכ"ל שלי, למוטי גוטמן, שאני מרגישה קצת דז'ה וו פה בגלל שאני יודעת אפילו מתוך שינה איך להגיע לוועדות האלה, אבל בסך הכול אני לא רואה איזושהי פריצת דרך משנים שאני בתוך הוועדות.

<ליבי אפין: הבעיה הגדולה היא שהתקציב גם של נשים וגם של גברים בגלל שקודם כל הרבה מאוד חברות עדיין לא מוכנות לקלוט חרדים.

<ליבי אפין: זה תהליך שצפוי לקחת זמן.

<ליבי אפין: הן מוכנות לקלוט חרדיות.

<ליבי אפין: הן חושבות שיש לנו כסף ולכן הן מוכנות לשלם לנו פחות במקום ללכת להודו, אבל בפועל אין לנו את הכסף.

<ליבי אפין: בשנה האחרונה, לדעתי, אין לנו את הכסף.

<ליבי אפין: יש בעיה ידועה של נושא של הבייס-ליין שאני לא אדבר על זה פה, וזה לא פתיר.

<ליבי אפין: יש לנו כל מיני דברים ודיברנו אז עם שר הכלכלה בנט שפגשנו אותו אז שהם עדיין לא פתירים.

<ליבי אפין: אלו דברים שאי אפשר להגיד אותם פה, אבל זו רשימה של שואו-סטופרים שמאוד קשה לנו להעסיק חרדיות.

איילת שקד: לא הבנתי.

איילת שקד: הבעיה זה בלגייס חרדיות או להעסיק?

<ליבי אפין: ביוני יוצאות לנו 500 נשים חרדיות הנדסאיות שחלק גדול מהן עברו את מבחני פיל"ת שלנו בהצלחה אדירה, אבל החברות לעומת, יש להן ב-ROI ובתעסוקה ובנושא של יעילות.

<ליבי אפין: התחרות שלנו מול חברות אמריקאיות זה שער הדולר, אנחנו ממש לא בתחרות.

<ליבי אפין: שם הם מצפים לתעריפים של 25- 26 דולר שעה.

<ליבי אפין: אנחנו בקושי מגיעים ל-32 דולר שעה שאנחנו יכולים לחייב את הלקוח כשהם מצפים ל-26.

<ליבי אפין: התמיכה של הממשלה היתה עוזרת לנו אבל זה כמעט איננו כי יש לנו תקציבים מאוד קטנים, אם בכלל.

<ליבי אפין: החרדיות שאנחנו רוצים להביא אותן, אם אין לנו את העזרה להכשרה ולהעסיק אותן ולהגיד לחברה שאנחנו נסבסד נגיד כמו החרדים 35%, אם היינו יכולים לסבסד את הנשים זה גם היה עוזר לנו.

<ליבי אפין: אין לנו את הסבסוד.

<ליבי אפין: כל הדברים האלה מביאים לזה שהחברות האלה אומרות לנו: גם שמונה שעות שאנחנו מנסים לעגל לתשע, גם לידות, גם חרדים, ובינינו זה לא יוצאי טכניון ואלה, יש יותר מדי שואו- סטופרים שאם אתם לא תיתנו לנו משהו כלכלי לאמת את זה זה פשוט לא עובד.

<ליבי אפין: כל הדברים האלה פשוט אינם.

<ליבי אפין: הם פשוט הפסיקו.

איילת שקד: את אומרת שיש לך 500 נשים שהן מוכשרות כבר אבל אין להן השמה.

<ליבי אפין: בחודש הנוכחי יש חברה אחת שאני לא רוצה להגיד את שמה שקולטת אצלנו 40 נשים.

<ליבי אפין: אני נוסעת מחר לארצות הברית.

<ליבי אפין: יש לי עוד חברה שהולכת לקלוט אצלנו עשר נשים.

<ליבי אפין: יש לנו עוד חברה שעכשיו מתעמתת מול אוקראינה להעסיק חרדים.

<ליבי אפין: אני רוצה להעסיק חרדים וגם שם אני בונה על העזרה ממשרד הכלכלה כדי להתחרות מול אוקראינה.

<ליבי אפין: יש המון רצון, אנחנו יודעים שהרבה מאוד אנשים חרדים וחרדיות רוצים לעבוד, אבל חייבים לעזור להם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: סגן המדען הראשי של משרד הכלכלה אבירם ז'ולטי, בבקשה.

<אבירם ז'ולטי: המדען הראשי התחיל לאחרונה להפעיל כמה תוכניות חדשות בשביל לעודד יזמות בקרב החברה החרדית מתוך כוונה ליצור מערכת שלימה ולא רק להשאיר את האוכלוסייה החרדית בתור חוטבי עצים ושואבי מים.

<אבירם ז'ולטי: במסגרת זו יש שתי תוכניות חדשות שאנחנו השקנו באותו פורום שגם אתם הייתם וגם אנחנו היינו שם.

<אבירם ז'ולטי: זה הושק בבוקר.

<אבירם ז'ולטי: דיברנו גם על מכינת מו"פ בשביל לעודד יזמים חרדים לעשות מו"פ וגם תעדוף לחברות של יזמים חרדים שכאשר היזם חרדי אז אנחנו מציעים מענקים בשיעורים הרבה יותר גבוהים לחברות של יזמים חרדים.

<אבירם ז'ולטי: אנחנו עדיין לא רואים יזמות חרדית גבוהה אבל אנחנו בהחלט מתכוונים ליצור סט שלם של כלים על מנת לעודד את היזמות בקרב החברה החרדית.

<אבירם ז'ולטי: מעבר לזה אין לי מה להוסיף.

משה גפני: תודה.

משה גפני: ישי פרנקל מנכ"ל מרכז הפיתוח חברת אינטל, בבקשה.

<ישי פרנקל: אני מנכ"ל אינטל ירושלים, חבר הנהלת אינטל ישראל.

<ישי פרנקל: היסטוריה בקצרה.

<ישי פרנקל: את המיקוד שלנו, של חברת אינטל ישראל, בנושא הציבור החרדי התחלנו לפני שש שנים כשעוד מישהו היה עיתונאי, מישהו אחר היה יושב ראש של ועדה אחרת.

<ישי פרנקל: לשמחתנו, כיום בחברת אינטל ישראל מועסקים מאות מהנדסים ואנשי מו"פ ואנשי ייצור חרדים.

<ישי פרנקל: אני אישית מעסיק באינטל ירושלים 150 איש.

<ישי פרנקל: חשוב לומר שיש בהם מנהלים מובילים ואנשים שהם בהחלט נותנים את הטון.

<ישי פרנקל: באינטל ירושלים 150 חרדים מתוך 1,200 איש.

משה גפני: אינטל ראוי לציון בעניין הזה לא מהיום.

משה גפני: אינטל מעסיק חרדים על אף הממשלה, לא בגלל.

יעקב אשר: כשמישהו היה עוד עיתונאי.

יעקב אשר: הוא אמר, לא שמעת את זה.

משה גפני: שמעתי.

משה גפני: האחרים לא הבינו.

שטרית: אגב, הוא מקבל מימון מאיתנו.

<ישי פרנקל: אני לא אומר על אף ממשלה, חס וחלילה.

<ישי פרנקל: אינטל מעסיקה.

<ישי פרנקל: אני מסרתי את המספרים.

משה גפני: על אף עיתונאי ועל אף ממשלה.

<ישי פרנקל: חשוב מאוד להבין, חברת אינטל היא חברה פרטית.

<ישי פרנקל: אנחנו לא עוסקים בפילנתרופיה, אנחנו לא עוסקים בקידום אוכלוסיות.

<ישי פרנקל: אנחנו עושים את מה שאנחנו חושבים שנכון לבעלי המניות שלנו.

<ישי פרנקל: מדובר פה באוכלוסייה מאוד מאוד איכותית.

<ישי פרנקל: לשמחתנו, מדובר בסיפור הצלחה.

<ישי פרנקל: אם יש לי בקשה אחת או דבר אחד שלי חשוב מאוד להדגיש - שמענו פה גם את מוישי וגם את ליבי.

<ישי פרנקל: אגב, זה מועדון קצת מצומצם, לצערי, של אנשים ששנים העניין הזה חשוב להם.

<ישי פרנקל: שמענו פה את ליבי עם 500 הנדסאיות שלא מוצאות תעסוקה, ומוישי פה עם אלף איש עם הכשרה מקצועית.

<ישי פרנקל: לעניות דעתי, החסם המקצועי ביותר הוא השכלה אקדמית מלאה.

<ישי פרנקל: בסופו של יום, כן אנחנו צריכים הנדסאים קצת, צריכים להתחרות באוקראינה.

<ישי פרנקל: אבל כשמסתכלים על היתרון של ההיי טק הישראלי הוא בחדשנות, הוא במקצועיות.

<ישי פרנקל: אם יש דרכים לסייע לאלה שבוחרים כן לקבל השכלה אקדמית משמעותית מלאה, אני מסתכל פה על צעדים של המל"ג כמו הקמת המח"רים - - -

משה גפני: החרדים שעובדים אצלכם הם עובדים טובים?

<ישי פרנקל: הם עובדים מצוינים.

משה גפני: יש להם השכלה אקדמית מלאה?

<ישי פרנקל: אנחנו מעודדים מאוד, בעיקר את הנשים.

משה גפני: אני שואל לפני העידוד, עד העידוד, אתם כבר שש שנים.

<ישי פרנקל: אין לי את המספרים המדויקים.

<ישי פרנקל: מתוך אותם 150 למעלה מחצי סיימו כבר תארים אקדמאים מלאים או נמצאים בתהליכים.

משה גפני: לפני התארים האקדמאים אני שואל האם העובדים הם עובדים שפועלים לשביעות רצונכם?

<ישי פרנקל: הם פועלים לשביעות רצוננו, אבל על מנת שהתרומה תוכל להיות משמעותית יותר לא רק בתחומי בדיקות השכלה מלאה חשובה.

משה גפני: לא כל אחד רוצה ללכת להשכלה אקדמית מלאה.

<ישי פרנקל: זה מובן.

<ישי פרנקל: זה לבחירה של כל איש ואישה.

משה גפני: אני מודה לך, תודה רבה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<יעל אלימלך: יעל אלימלך מתמך, מרכזת הכשרות ארצית.

<יעל אלימלך: יכול להיות שהנקודה שמר פרנקל העלה פה זה נקודה מאוד חשובה בנושא של עידוד הממשלה, בנושא של קידום.

<יעל אלימלך: יש הרבה נשים חרדיות שבאמת חסרות השכלה שאולי מתאימה לרמה האקדמית.

משה גפני: גם צופים בנו וגם אנשים שומעים את העניין הזה.

משה גפני: אני בא מתוך החברה החרדית, אני באמת חי בתוך חילונים כל הזמן.

משה גפני: מה זאת אומרת "נשים חסרות השכלה"?

משה גפני: דווקא טוב שאמרת את זה כי אני רוצה לחדד את העניין.

<יעל אלימלך: השכלה אקדמית.

משה גפני: נשים את הדברים על השולחן כדי שגם אנשים ישמעו את זה.

משה גפני: יכול להיות שיהיה לישיבה הזו סיקור בעיתונות החרדית, לא בטוח - אולי.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: יש לי בת יחידה שהיא נשואה.

משה גפני: גרתי באופקים והיא למדה באופקים בבית ספר יסודי של החינוך העצמאי.

משה גפני: הלכה אחרי זה לתיכון ולסמינר.

משה גפני: כשהיה לי זמן להסתכל בשיעורי הבית שלה, כשלא רבתי פה עם מישהו, ראיתי שהיא למדה מושגים.

משה גפני: היא למדה בסמינר את כל המקצועות, הכול: ביולוגיה, כימיה.

משה גפני: היא לא קיבלה תעודת בגרות והיא לא הלכה לאקדמיה.

משה גפני: אבל היא למדה בסמינר את כל המקצועות.

משה גפני: היא לא הלכה לעבוד אחרי זה, אבל אישה כמוה הלכה לעבוד נניח באינטל או בכל חברה אחרת.

משה גפני: מה חסר לה בהשכלה לאותה בת חרדית?

<ישי פרנקל: אם יורשה לי לענות.

משה גפני: לא, אני שואל אותה.

משה גפני: מה שאתה הולך לענות אני יודע.

<ישי פרנקל: לא.

<ישי פרנקל: יש לי תשובה קצת שונה, אם יורשה לי.

משה גפני: מה את אומרת?

משה גפני: מי שרוצה ללכת אחרי זה - בסדר.

משה גפני: אבל קודם כל היא בת משכילה.

<יעל אלימלך: נכון, על זה אני מדברת כי עד היום לא הצליחו להכניס את הנושא של השכלה אקדמית לתוך הסמינרים.

משה גפני: עזבי את האקדמית, אני שואל מה שיש היום.

<יעל אלימלך: מה שיש היום עדיין לא מספק את המעסיקים.

<ישי פרנקל: אני אשמח לנסות להסביר למה בעולם מושגים שמוכר לשנינו.

משה גפני: כן, בגלל שהנשים החרדיות לא תסכמנה ללכת להשכלה אקדמית.

<ישי פרנקל: אני אנסה להסביר.

<ישי פרנקל: הן מאוד יקרות לליבנו, מאוד.

<ישי פרנקל: להבדיל אלף הבדלות, יש הבדל.

<ישי פרנקל: אם תיקח פוסק - האם הרקע שלו להכיר את קיצור שולחן ערוך של הרב גנצפריד שהוא שינן בעל פה ומכיר את כל ההלכות לפי מה שהן כתובות בספרון, לבין הבנת הרקע, התשתית והבסיס?

<ישי פרנקל: בסופו של יום, זה מקצוע שמצריך אוריינות ויצירתיות וזה חסר.

משה גפני: היא יכולה ללמוד את זה.

<ישי פרנקל: פה צריך את ההשכלה האקדמית.

משה גפני: אני לא מקבל את העבודה הזרה הזו ואני אגיד לך למה.

משה גפני: אני איש פרקטי, אני לא מבין שום דבר.

משה גפני: אתה בחברת אינטל צריך שהיא תדע לעשות את הדברים הכי רציניים שיכול להיות ושתעשה את זה ברמה הכי טובה - שהיא תלמד את זה עכשיו.

משה גפני: למה היא צריכה ללמוד את האקדמיה?

משה גפני: למה היא צריכה ללמוד באוניברסיטה?

<ורד בר-עוז: נכון מאוד.

<ורד בר-עוז: צריך להיות משהו נקודתי.

<ורד בר-עוז: אקדמיה זה סיסמא.

משה גפני: מיצינו את העניין.

משה גפני: הנושא של האקדמיה - אני גם טוען את זה כאן ובעבודות שהכנסת יוזמת.

משה גפני: פתאום שר החינוך בא ואומר שלא צריך את בחינות המיצ"ב.

משה גפני: הוא מתחיל לצמצם בבחינות הבגרות.

משה גפני: הנושא הזה של האקדמיה שבן אדם צריך להיות הנדסאי מכונות , אז הוא צריך גם ללמוד את הלימודים.

משה גפני: אם הוא לא לומד את זה באותה מסגרת אז הוא לא מתקבל במכרז כי הוא לא עובר את הסף, הוא לא עובר את המבחן הראשוני כי הוא לא למד סינית עתיקה.

משה גפני: אם הוא למד סינית עתיקה הוא מתקבל.

משה גפני: לדעתי, צריך להוריד את העבודה הזרה הזו.

<ישי פרנקל: במדעי המחשב אני לא מסכים.

משה גפני: לא חשוב, זו דעתי.

משה גפני: עם כל הכבוד, לי יש חסינות אז אני יכול להגיד.

<יעל אלימלך: אני רק רוצה לחזק, ההכשרה הנקודתית היא מאוד חשובה, להשלים את הפערים.

משה גפני: כן, זה ברור.

משה גפני: זה אין ספק.

משה גפני: תודה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<ורד בר-עוז: ורד בר-עוז, נס טכנולוגיות.

<ורד בר-עוז: אני מנהלת את תחום ברקת אצלנו, אני לא אוהבת לקרוא לזה חרדיות.

<ורד בר-עוז: מתחילים פה להגיד חרדי ואני כבר לא אוהבת את זה.

<ורד בר-עוז: אני לא אוהבת שמקטלגים אותנו.

<ורד בר-עוז: אני בעלת תשובה.

<ורד בר-עוז: אני לא אוהבת שמקטלגים ואומרים: חרדי.

<ורד בר-עוז: לנו יש שם, קוראים לזה תחום ברקת, לא התחום של החרדיות כי מכאן זה מתחיל, גם איך שאומרים ואיך שמציגים את הדברים ואיך מתייחסים לזה מבחוץ.

<ורד בר-עוז: שנית, מתייחסים בכלל לחרדיות כלואו-הנד למרות שיכולים כהיי הנד, זה ברור לחלוטין.

<ורד בר-עוז: הגברת הנחמדה ממטריקס הזכירה אוקראינה, כל מזרח אירופה כי שם זה הלואו-קוסט, זה התחליף.

<ורד בר-עוז: אומרים חרדים, חרדיות, אומרים לואו-קוסט, ופה הטעות השורשית.

<ורד בר-עוז: כי אם אתה תמשיך ותשמר אותם במחירים של לואו-קוסט הם לעולם לא יצליחו להשתלב נכון בשוק העבודה כי תמיד ישלמו להם משכורת של גרוש וחצי.

איילת שקד: זה בגלל המקצוע כי במקצוע הבדיקות - - -

<ורד בר-עוז: אני לא אומרת בדיקות.

<ורד בר-עוז: אצלי רוב הבנות הן בפיתוח, בוגרות מכון לוסטיג של הרב אילני פה, בנות מצוינות, מבריקות.

<ורד בר-עוז: אנחנו שמים אותן בקדמת הטכנולוגיה.

<ורד בר-עוז: באמת, אני נותנת להן לעשות.

<ורד בר-עוז: הם עשו פרויקטים ב-CA ואני נותנת להן.

<ורד בר-עוז: אני מתעקשת שהן יהיו בקדמת הטכנולוגיה.

<ורד בר-עוז: הן לא צריכות ללמוד עבודה זרה והן יודעות להשתלט ולכתוב גם באנגלית.

<ורד בר-עוז: הן יודעות והן מצוינות.

<ורד בר-עוז: מה הבעיה?

<ורד בר-עוז: לגבי משרד הכלכלה - המודל התפעולי, לא המודל הכלכלי.

<ורד בר-עוז: הממשלה הקצתה דמי כיס, כך אני קוראת לזה, ל-36 חודשים ואומרים למעסיק: קח, תסתדר עם זה.

<ורד בר-עוז: המעסיק מקבל את הכסף אחרי 24 חודשים כשבמשך השנתיים הוא מימן מהכיס שלו.

<ורד בר-עוז: כשאתה רוצה לקלוט ג'וניורים שהם ישר סיימו מדעי המחשב ואתה מכניס אותם, אתה צריך לדאוג לפרויקטים.

<ורד בר-עוז: אבל מה?

<ורד בר-עוז: לא תמיד בשוק יש את הפרויקטים המתאימים ולא כל אחד רוצה להעסיק ג'וניור.

<ורד בר-עוז: ואז אתה נתקע עם בנות שמי יעסיק אותן?

<ורד בר-עוז: בגלל זה הוא אולי נתקע עם 500 עובדות כי אף אחד לא רוצה להעסיק מישהו שהוא ג'וניור.

<ורד בר-עוז: לדעתי, משרד הכלכלה צריך לחשוב גם על מודל תפעולי שאם הממשלה יוצאת במכרזים, שם אולי לתת סעיף מהכוח של המחוקק ולהגיד להכניס חרדים.

משה גפני: זה החוק של העדפה מתקנת.

<ורד בר-עוז: נכון, צריך את זה כי יש סגרגציה בשוק העבודה.

<ורד בר-עוז: כמו שיש בין גברים לנשים, כמו שהיה בין ספרדים לאשכנזים, יש היום גם בין חרדים.

<ורד בר-עוז: צריך להכניס את זה לתוך המכרזים ואז אתה מקל על המעסיק לשלב אותם.

<ורד בר-עוז: יתרה מזו, הבנות החרדיות כן יוצאות החוצה.

<ורד בר-עוז: אצלנו זה לא כמו במטריקס שהקימו בתוך ביתר עילית ליד הסופר, ליד המעונות וליד קופת החולים ואז יותר קל.

<ורד בר-עוז: אצלנו הן יוצאות, הן נוסעות ומגיעות לקריית עתידים ברמת החייל בתל אביב ושם הן עובדות ומשתלבות.

<ורד בר-עוז: הן עושות קידוש השם כי תענוג לעבוד איתן.

<ורד בר-עוז: כל מי שעובד איתן אומר: כן ירבו כמותן.

<ורד בר-עוז: אבל מה?

<ורד בר-עוז: אנחנו נתקלים בקשיים של מודל תפעולי.

<ורד בר-עוז: לצערי הרב, פה צריך לתת את הדגש עם כל מה שכולם דיברו פה ודיברו יפה ברמה הפרקטית מה עושים על מנת לעזור לנו כי אחרת זה ילך ופשוט מאוד ייעלם.

משה גפני: תודה רבה.

אורי מקלב: אבל אי-אפשר להתעלם מאותן בוגרות שצברו ניסיון שמתמודדות במכרזים בשוק החופשי ויש אחת חרדית ואחת לא חרדית, על אף השם הטוב שיש להן בסופו של דבר יקבלו את הלא חרדית, על אף שיש לה ניסיון אותה דבר והיא עשתה התמחות ויש לה אפילו ניסיון יותר גדול.

אורי מקלב: בסופו של דבר, זה מה שקורה.

אורי מקלב: לגבי מטריקס - חברת הכנסת שקד, את אמרת כבודקות.

אורי מקלב: לא כבודקות.

אורי מקלב: על המשרה שהיא יושבת במרטיקס, המטריקס מקבלים פי חמש.

אורי מקלב: נותנים לה חמישית ממה שמקבלים עליה.

אורי מקלב: איך אפשר להגיד על זה שהיא בודקת?

אורי מקלב: חברה שיש לה הסכם עם מטריקס על הפרויקט הזה, היא משלמת לה למטריקס פי חמש.

אורי מקלב: איפה החוק שאסור שיהיה פערים?

אורי מקלב: הן מקבלות שכר של עבדות.

איילת שקד: זה בניגוד למה שהיא אמרה.

<ליבי אפין: אני חייבת להגיד משהו, עם כל החסינות של חברי הכנסת.

אורי מקלב: הגברת אפין, את מייצגת את מטריקס ואת יודעת שהבנות שלך לא יכולות לעבוד ב- - -.

אורי מקלב: חמש שנים אף פעם לא יכלו לעבוד.

אורי מקלב: אני מקבל את זה שאתם מאיימים עלינו.

<ליבי אפין: קודם כל, יש הרבה מאוד בנות אצלנו שכבר עובדות בחוץ ומרוויחות 20,000 ו-25,000 שקל.

<ליבי אפין: יש הרבה מאוד.

<ליבי אפין: הם רק עוברים בעוד שנתיים, אלה שרוצות להישאר נשארות.

אורי מקלב: נקנסות אם הולכים באמצע.

אורי מקלב: החברה עצמה לא יכולה - - -, זה חוזה ב - - - שאתם עושים איתם.

אורי מקלב: אתם מאיימים.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, הם מאיימים שאם אנחנו נצא נגד ההעסקה הזו הם לא יעסיקו חרדיות.

אורי מקלב: זה רק עובד באיומים.

אורי מקלב: צריך להגיד את זה על השולחן.

משה גפני: אבל זה עכשיו לא הדיון.

משה גפני: היה לנו ויכוח על העניין הזה.

משה גפני: גם כשהייתי במטריקס דיברתי איתך על זה.

משה גפני: החברות שלהן שעובדות בפתח תקווה או במקום אחר מקבלות שכר יותר גבוה.

משה גפני: נדבר על זה.

משה גפני: שינו - בסדר.

משה גפני: עכשיו אנחנו מדברים על הממשלה.

משה גפני: הגברת בר שלום, בבקשה.

<עדינה בר שלום: אנחנו מלמדים לימודים כן אקדמיים במדעי החברה ולימדנו גם מדעי המחשב.

<עדינה בר שלום: 94% מאלה שלמדו מדעי המחשב עובדים, מצליחים, וכל בוגרי המכללה עד היום, עשרה מחזורים עד היום, 94% השמה.

<עדינה בר שלום: הם עובדים, חלקם בתוך הציבור החרדי, חלקם בציבור הכללי.

<עדינה בר שלום: הזכירו כאן קודם את קידוש השם שעושים.

<עדינה בר שלום: אני לא רוצה לקרוא לזה כך, אבל כל בת שיוצאת מהמכללה יודעת מאיפה היא באה, לאן היא הולכת, ועושה את זה בדרך הנכונה.

<עדינה בר שלום: אני באתי לכאן כדי לשמוע קצת על ההכשרה המקצועית ואני פתאום נבהלת.

<עדינה בר שלום: אני חושבת שאולי לא כדאי, אולי אין מספיק עבודה ואולי השכר זעום.

<עדינה בר שלום: אולי צריך לעשות חושבים עוד פעם.

<עדינה בר שלום: אני באתי ללמוד היום משום שאת האקדמיה אני מכירה, אני יודעת.

<עדינה בר שלום: הלימודים האקדמיים אצלנו הם מקצועיים, הם לא לימודים כלליים.

<עדינה בר שלום: זה לא מדעי הרוח, אלה נושאים שבהם ניתן לצאת לעבוד ולהתפרנס ולפרנס משפחות.

<עדינה בר שלום: לכן, הלכנו לכיוון הזה.

<עדינה בר שלום: לא הלכנו לקדש את שם האקדמיה או משהו כזה.

<עדינה בר שלום: אנחנו באנו ללמד כדי לאפשר לאנשים להתפרנס בכבוד, נקודה.

<עדינה בר שלום: הם יכולים להתמודד במכרזים והן מצליחות בדיוק כמו הלא דתיות.

<עדינה בר שלום: אין הבדל משום שהתעודה שהם מקבלים תעודה של אוניברסיטה בן גוריון, בר אילן.

<עדינה בר שלום: התעודות הן תעודות בעלות ערך ולכן ההתמודדות שלהם במכרזים היא שווה.

<עדינה בר שלום: גם השכר שלהם שווה.

<עדינה בר שלום: זו נקודה שאף אחד לא יודע.

<עדינה בר שלום: אנחנו עד לפני שלוש שנים החזקנו במכללה יועצת השמה, כך קראנו לה.

<עדינה בר שלום: היא דאגה להעביר את הבנים ואת הבנות קורסים איך להציג את עצמם בעבודה וזה עזר מאוד מאוד.

<עדינה בר שלום: בשנתיים האחרונות אין לנו תקציב לזה וללכת למפתח ולמקומות כאלה זה פוגם בהשמה.

<עדינה בר שלום: אנחנו רוצים את יועץ יועצת ההשמה במכללה וצריך לזה תקציב.

<עדינה בר שלום: קרן ירושלים שתקצבה קודם את יועצת ההשמה דאגה לזה שהבאנו קורסים ללמד אותם איך להשתלב במקומות עבודה, איך להציג את עצמם, איך לשמור על כבודם.

<עדינה בר שלום: את כל הדברים האלה צריכים ללמד.

אורי מקלב: זה נכון שביקשתם להוריד את הבסיעתא דשמייא בתחילת קורות החיים?

<עדינה בר שלום: חס ושלום, חס ושלום.

<עדינה בר שלום: אין מקום עבודה שמסרב לקלוט בת ששמה בסיעתא דשמייא, אין מקום עבודה כזה, לא בת, לא בן.

<עדינה בר שלום: אנחנו רוצים ללמוד לגבי הכשרה מקצועית ואנחנו מבקשים עזרה בהשמה בעבודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.

משה גפני: היא צריכה לצאת.

איילת שקד: אני צריכה לצאת לחוץ וביטחון.

משה גפני: אחרי זה אנחנו דנים בסבסוד המעונות ואת תקבלי כל החלטה שאנחנו נחליט.

יעקב אשר: חבל שהיא לא נשארת לשמוע את זה.

איילת שקד: יש לי דיון מהיר בחוץ וביטחון.

יעקב אשר: בחוץ וביטחון לפיד קובע, עזבי.

יעקב אשר: אתם לא קובעים כלום.

איילת שקד: אני אנסה לעשות את זה מהיר.

איילת שקד: די לקטר כל הזמן.

איילת שקד: בעניין מה שאמרה עדינה - אני רק רוצה שיהיה ברור.

איילת שקד: זה לא שאין עבודה, יש עבודה וחסרות ידיים עובדות ויש גם הזדמנויות.

איילת שקד: החיים הם מלאי הזדמנויות וגם שוק העבודה מלא הזדמנויות.

איילת שקד: שבוע שעבר שמעתי ממנכ"לית של חברת היי טק שיש לה בחורה חרדית שהתחילה לעבוד אצלה ב-5,000 שקל והיום היא מרוויחה 32,000 שקל והיא יוצאת לחופשת לידה והיא מתחננת שהיא תחזור אחרי שלושה חודשים - בחורה חרדית שלמדה והיום היא מרוויחה 32,000 שקל והיא לא מופלית חס וחלילה לרעה על פני בחורות או גברים אחרים.

איילת שקד: לכן, כן חשוב להגיד שיש הזדמנויות בשוק וצריך להעז ולהשקיע ולעבוד קשה, ואז אפשר להתפרנס גם בעבודה ולעשות עבודה משמעותית.

<ורד בר-עוז: הממשלה צריכה ליצור הזדמנויות.

יעקב אשר: היא גם תעבוד, גם תתמקצע ובמעונות היא תשלם יותר.

איילת שקד: תקשיב למשהו שאבא שלי לימד אותי מגיל צעיר: אל תסמכי על הממשלה, תסמכי על המשק הפרטי.

איילת שקד: המשק והמגזר הפרטי במדינה הזו זה מה שמחזיק את המדינה הזו וזה מה שמפתח אותה.

איילת שקד: לא צריך תרומות, צריך ליזום ולהצליח בשוק הפרטי.

איילת שקד: הממשלה עוזרת ודוחפת במה שאפשר.

איילת שקד: אתם יודעים יפה מאוד ששר הכלכלה רתום לזה והוא עושה את מה שצריך.

<קריאות: לא, לא.

איילת שקד: זה לא שהכול מושלם.

איילת שקד: פרויקט הוואוצ'רים, לדוגמה, אני יודעת משני אנשים שניגשו אליי ברחוב כמה זה עזר להם.

איילת שקד: זה בכמויות קטנות כמו שלמדנו עכשיו.

איילת שקד: צריך להגדיל את זה, אבל לא צריך לסמוך רק על הממשלה.

איילת שקד: צריך לסמוך גם על המגזר הפרטי, על יזמות, על חדשנות ועל שוק העבודה והעסקים.

איילת שקד: תודה.

משה גפני: איילת, המצב הוא לא טוב כמו שאת מתארת אותו.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שכל מי שיושב פה מאוד מכבד את מה שאמרת, אבל הוא לא מסכים איתך.

בועז טופורובסקי: אני מסכים איתה דווקא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא שמתי לב שנכנסת.

איילת שקד: אני לא אמרתי אם המצב הוא טוב או רע.

איילת שקד: אמרתי שיש הזדמנויות וצריך לדעת לנצל אותם.

משה גפני: מה זה "הזדמנויות"?

משה גפני: ההזדמנויות הן כאשר אנחנו מדברים על חרדים וחרדיות, קבלתם גם במגזר הפרטי הוא קשה מאוד מאוד.

משה גפני: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, קודם כל, תודה על הדיון הזה.

יעקב אשר: למי שלא יודע, חבר הכנסת גפני הרבה מאוד שנים מאיר ומעורר הרבה דברים שנעשו עד היום, באמת נעשו בגלל הפעילות הזו.

יעקב אשר: אני רוצה לומר דבר אחד ובאמת לא בקטע שלא להיות ממורמר ולא להקניט ולא שום דבר.

יעקב אשר: כי אם אני הייתי יודע שאת לא רוצה לשמוע ביקורת הייתי חוסך לך את הדבר הזה, אבל מאחר ואני יודע כמוך שמביקורת אפשר רק ללמוד דברים אז קודם כל בואו נוריד את המסכה מדבר אחד.

יעקב אשר: לא קרתה שום מהפיכה בשנה וחצי האחרונות.

יעקב אשר: אותם דברים שכן קרו, מעט מהם, אותה התנהלות של משרד התמ"ת לגבי הנושא של אישור מעסיקים והדברים האלה הולך עם עוד פעם בעיות, עם אותה כבדות, עד שמאשרים ומתי מעבירים, וכמו שהיא דיברה קודם, 24 חודש עד שהמעסיק מקבל.

יעקב אשר: בינתיים הוא מעסיק את העובד נמוך.

יעקב אשר: לא קרתה מהפיכה.

יעקב אשר: חוץ מהפיכה של כוכבית 128 – אני לא יודע בדיוק איזה מספר - שתמיד שר הכלכלה אומר שגם שם לא עונים כל כך לא קרתה שום מהפיכה.

יעקב אשר: תשאלו בכל המגזרים, בכל הכיוונים.

יעקב אשר: תשאלו את הגברת עדינה בר שלום האם קרתה מהפיכה בוות"ת, בהתייחסות של הוות"ת לכל הנושאים הלימודים - רק מקשים.

יעקב אשר: אם יש מישהו שהיא בעלת תשובה והיא למדה בתיכון דתי והיא רוצה היום ללמוד במכללה חרדית היא לא יכולה ללמוד שם.

יעקב אשר: אז אומרים: שבי בבית, תהיי מטפלת וזה הכול.

יעקב אשר: אלה התשובות שאנחנו מקבלים.

בועז טופורובסקי: בגלל הוות"ת?

יעקב אשר: כן, כן.

יעקב אשר: אני אסביר לך אחר כך.

בועז טופורובסקי: אז על מה יצא 250 מיליון?

יעקב אשר: על מה יצא כסף אני לא יודע.

יעקב אשר: בינתיים יצאו רק הצהרות.

יעקב אשר: גם משרד התמ"ת דיבר על חצי מיליארד לחמש שנים, בינתיים תוכניות שהיו בשנים עברו הפסיקו.

יעקב אשר: אין מהפיכה .

יעקב אשר: קודם כל, בואו נדע את האמת.

יעקב אשר: את אומרת שוק פרטי, יזמות?

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: אפשר לעודד כל אחד לעשות הרבה מאוד דברים, אבל בסופו של יום אין מהפיכה.

יעקב אשר: אבל לא רק שאין מהפיכה, אנחנו יושבים פה ומדברים על נשים שאנחנו רוצים שייצאו לעבודה.

יעקב אשר: חלק מהן, בעליהן יושבים ולומדים והן גאות בכך.

יעקב אשר: זה הטריגר שלהן בשביל ללמוד יותר ולהיות מקצועית יותר.

יעקב אשר: היא עובדת במקום עבודה, היא יכולה לעבוד במקום עבודה יותר טוב אם היא תקדיש יותר שעות.

יעקב אשר: היא יכולה גם לעבוד וללמוד במקביל.

יעקב אשר: כן אקדמי, לא אקדמי, אני לא אכנס לעניין הזה כי ההערה של הרב גפני קודם היא נכונה.

יעקב אשר: אפשר היה למצוא משהו אקוויוולנטי לאקדמאי ולפתור את הבעיה הזו גם כן, אבל זה לא רוצים.

יעקב אשר: אבל אנחנו רוצים שהיא תתמקצע ושלא יהיו רק מורות, שלא יהיו רק גננות.

יעקב אשר: אישה שיש לה ארבעה ילדים בבית, בעלה לומד כי זה כל תפילתה מהיום שהיא נערה, אבל היא רוצה להתמקצע ולהגיע לתפקיד ניהולי עם 30,000 שקל לחודש, היא צריכה גם ללמוד.

יעקב אשר: אבל בעלה אומר לה: גברת, ההנחה במעון גם ירדה לנו כדי לעודד את מי?

יעקב אשר: את הגברים.

יעקב אשר: אז בואו נהרוג את הנשים, נעודד את הגברים.

יעקב אשר: חבר'ה, תחליטו מה אתם רוצים.

יעקב אשר: אתם מטיפים לנו, אתם אומרים לנו.

יעקב אשר: תחליטו מה אתם רוצים.

יעקב אשר: את תשמעי מכל אחד מה המשמעות של לקחת דבר כזה.

יעקב אשר: היה דיון אצל עליזה לביא לפני שבועיים.

יעקב אשר: ישבו שם מלא נשים חרדיות שעובדות ולומדות.

יעקב אשר: שאלנו במי פוגע הדבר הזה ו-50% הצביעו שזה פוגע בהם.

יעקב אשר: אתם תגרמו לכך שהנשים לא יתמקצעו ולא ילכו לעבוד יותר מדי מסובכות.

יעקב אשר: יפתחו משפחתון בבית, יחסכו את הכסף של המעון, ושלום על ישראל.

יעקב אשר: לכן, אם אתם באמת מתכונים לדבר הזה אז כל נושא משרד הכלכלה צריך להתחיל להיות אמיתי ופרקטי.

יעקב אשר: הוות"ת צריך להפסיק לרדוף את הרעיון של הפלטפורמות שכל כולן לשמור על החרדיות של הבנות האלה ואם פיכם וליבכם שווים אנחנו נראה.

יעקב אשר: אבל מה שקרה עד היום - לא קרתה שום מהפיכה.

יעקב אשר: המהפכה התחילה עוד לפני עשר שנים בדברים שקרו.

יעקב אשר: היום זה מכוח האינרציה שלהם.

משה גפני: מלי שטריגלר, אני רק רוצה להקדים ולומר שאת חדשה בתפקיד במשרד הכלכלה בנושא המעונות.

משה גפני: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד שלך.

משה גפני: המעונות משולבים בתוך הדיון.

משה גפני: מבחינתי, זה חלק בלתי נפרד מהתייחסות הממשלה ליציאת נשים וגברים לעבודה.

משה גפני: יהיה קשה שאת תעני על העניין הזה, אבל בכל זאת אני רוצה את התייחסות שלך.

משה גפני: חבר הכנסת אשר דיבר על העניין.

משה גפני: כשאני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים אני על-פי בקשת האוצר ביטלתי את בג"צ פרי שהוריד 6 מיליארד שקל להכיר במטפלות לצורך חישוב מס.

משה גפני: זה היה 6 מיליארד שקל לפי טענת האוצר, אני ביטלתי את זה על-פי בקשתם.

משה גפני: תמורת זה היה סבסוד למעונות, בניית מעונות וצהרונים וכו' - הרבה מאוד כסף שהאוצר הקדיש לעניין הזה.

משה גפני: יש לי הרבה מה לומר בנושא הזה.

משה גפני: מטרת סבסוד המעונות היא לעודד נשים לצאת לעבודה.

משה גפני: החליט עכשיו שר הכלכלה, והוא פרסם את זה, גם לגבי צמצום הנושא של המעונות שזה דיון בפני עצמו.

משה גפני: אני לא הולך להיכנס לעניין הזה עכשיו.

משה גפני: אם הייתי נפגש הייתי מדבר איתך על זה.

משה גפני: ניפגש בעזרת השם באיזשהו שלב.

משה גפני: אני מבקש את הפגישה הזאת, אני רוצה להיפגש כי אני חושב שיש שם בעיות.

משה גפני: אבל לא זה נושא הדיון.

משה גפני: נושא הדיון הוא ברגע שבאים ואומרים שמי שתורתו אומנותו יקבל סבסוד רגיל במעון.

משה גפני: מי שאין תורתו אומנותו אלא הוא מקבל פטור, הוא לא מקבל סבסוד או שמעלים לו את זה בנקודה.

משה גפני: לפי מה שהכין מרכז המחקר והמידע של הכנסת זה יכול להיות במשפחות כאלה הפסד של 800 שקל לחודש.

משה גפני: הם עשו את החשבון כמה עולה תינוק וכמה עולה ילד רגיל.

משה גפני: ואז האישה עושה את החשבון.

משה גפני: אנחנו עדיין לא נמצאים בימות המשיח שאמרה חברת הכנסת איילת שקד.

משה גפני: אנחנו מכירים את החברה החרדית.

משה גפני: נשים יוצאות לעבודה לאפשר לבעליהן ללמוד.

משה גפני: לפי החוק החדש שאיילת שקד העבירה בוועדה שלה עד גיל 22 מקבלים דחייה של תורתו אומנותו.

משה גפני: עד גיל 22 אף בחור לא צריך מעון לבן שלו כי הוא עדיין אפילו לא התחתן.

משה גפני: מגיל 22 הוא מקבל על-פי החוק פטור, הוא לא ביקש אותו.

משה גפני: ואז מגיל 22 הוא חייב לצאת לעבוד.

משה גפני: הוא לא הולך לעבוד כי הוא לומד תורה.

משה גפני: אם הוא הולך לעבוד אז לפי דעתי בחלק גדול מהמקרים הוא גם לא צריך את הסבסוד.

משה גפני: זאת אומרת, הולכים לקחת את רוב הנשים החרדיות ואומרים להן: אתם תפסידו עכשיו 800 שקל לחודש שהתוצאה המידית היא שלפחות חצי מהן לא תצאנה לעבודה.

משה גפני: כמי שאחראית על המעונות, האם את יכולה להשלים עם המצב הזה או שתבקשי מהשר לשנות את הכלל הזה.

משה גפני: הכלל הזה הוא כלל דרקוני.

משה גפני: הוא נוגד לחלוטין את בסיס הסבסוד של נשים עובדות.

יעקב אשר: האם בדקו את ההשלכה של זה?

<מלי שטריגלר: קודם כל, אני מבקשת להזכיר לכולם שזו לא החלטה של השר אלא זו החלטת ממשלה שאנחנו פועלים מכוחה ועל פיה.

<מלי שטריגלר: זו החלטת ממשלה שאומרת שיש מטרה לעודד לא רק את הנשים לצאת לעבודה אלא גם את הגברים לצאת לעבודה.

<מלי שטריגלר: לא רק את הגברים החרדים, בכלל את הגברים.

<מלי שטריגלר: נכון שזה מאוד משפיע על האוכלוסייה החרדית, אבל זה דבר שמדבר על כלל האוכלוסייה.

<מלי שטריגלר: המטרה היא לעודד גם את הגברים לצאת לעבודה.

אורי מקלב: איפה כתוב בהחלטת הממשלה הסלקציה הזו שהזכיר היושב-ראש?

אורי מקלב: תראי לי בהחלטת הממשלה שהממשלה החליטה לעשות סלקציה בין מקבלי פטור לדחייה?

אורי מקלב: הממשלה דיברה רק על כך ששני בני הזוג צריכים לעבוד עד מיצוי כושר ההשתכרות.

אורי מקלב: את הסלקציה הזו אתם עשיתם ועכשיו והתאמתם את זה בדיוק - - -

משה גפני: לא היא, השר.

משה גפני: יש עוד בעיה כי גם שנה שעברה היתה החלטת ממשלה והשר דחה את היישום שלה בניגוד להחלטת ממשלה.

משה גפני: עכשיו כשעבר החוק של הגיוס, למה לא לדחות את זה בעוד שנה, לבדוק מה ההשלכות?

משה גפני: את הסלקציה הזאת עשה משרד הכלכלה.

<מלי שטריגלר: אני אענה על ראשון ראשון.

<מלי שטריגלר: ההפרדה הזו שנעשתה היא פשוט הפרדה מכוח המציאות.

<מלי שטריגלר: זאת אומרת, ברגע שאדם יושב ולומד והוא עדיין מוגדר כך אז הוא נמצא - - -

משה גפני: עצה טובה – אל תנסי להסביר את זה.

אורי מקלב: בהחלטת הממשלה זה לא כתוב.

<מלי שטריגלר: למה?

<מלי שטריגלר: יש שני מצבים.

<מלי שטריגלר: יש מצב שאדם קיבל פטור משירות.

<מלי שטריגלר: הוא עכשיו - - -

משה גפני: אני מציע לך לא להסביר בגלל שזה הסבר שירגיז.

<מלי שטריגלר: אני כן אסביר.

<מלי שטריגלר: לא מטרתי להרגיז, חס ושלום.

<מלי שטריגלר: אני מנסה להסביר את הלוגיקה.

<מלי שטריגלר: יכול להיות שהלוגיקה לא תהיה מובנית או לא תהיה מקובלת – גם זה יכול להיות.

<מלי שטריגלר: ברגע שאדם קיבל פטור משירות הוא כרגע ככל האדם, כמו אדם אחר לא חרדי, ולכן דורשים ממנו מה שדורשים מכל גבר אחר לפי החלטת הממשלה.

משה גפני: למה עשר שעות?

משה גפני: מכל אחד דורשים משרה מלאה.

<מלי שטריגלר: אתה יודע מה?

<מלי שטריגלר: אדרבא ואדרבא לדרוש משרה מלאה, והכוונה היא ללכת בכיוון.

משה גפני: שבגיל 22 יפסיקו ללמוד תורה.

<מלי שטריגלר: חס ושלום, לא.

<מלי שטריגלר: אם אני אסביר בצורה רציפה אני מניחה שזה יהיה יותר ברור.

<מלי שטריגלר: קודם כל, המטרה היא ללכת בצורה מדורגת.

<מלי שטריגלר: ואדרבא כשאתה שואל למה דחו בשנה?

<מלי שטריגלר: אז הרווחת לשיטתך עוד שנה.

<מלי שטריגלר: אז לא המטרה לבוא ולומר למה דחיתם בשנה, אנא דחו בעוד שנה, אלא תודה רבה שדחיתם בשנה.

<מלי שטריגלר: התקדמנו בדבר אחד.

משה גפני: אני 25 שנה בכנסת, אני מעולם לא אמרתי תודה רבה על דברים שעשו לי רע.

<מלי שטריגלר: אני לא חושבת שזה עושה רע.

משה גפני: ועוד איך עושה רע, ועוד איך עושה רע.

משה גפני: זה כוונה רעה וזה עושה רע.

משה גפני: לא אמרתי תודה רבה.

משה גפני: אני מכבד את מה שאומרים.

<מלי שטריגלר: זו כוונה טובה.

משה גפני: רעה.

<מלי שטריגלר: אנחנו נחלוק על זה.

<מלי שטריגלר: זו כוונה טובה, לפחות להבנתי.

<מלי שטריגלר: המטרה היא באמת לעודד גם גברים לצאת לשוק העבודה.

<מלי שטריגלר: אני רוצה לספר לך שיש הרבה מאוד משפחות חרדיות שמתלוננות אלינו למה בעצם גברים שלומדים מקבלים יותר סבסוד מגברים שעובדים?

<מלי שטריגלר: חרדים, חרדים.

<מלי שטריגלר: למה?

<מלי שטריגלר: כי ברגע שהם עובדים מצבם הסוציו-אקונומי נמוך יותר, הם מקבלים סבסוד לפני אלה שיוצאים לעבודה.

<מלי שטריגלר: אלה תלונות שאנחנו מקבלים מחרדים שזה דבר לא מוצדק.

<מלי שטריגלר: אני כבר לא מדברת על תלונות מהאוכלוסייה הכללית.

<מלי שטריגלר: אני רוצה לתקן, ברשותך.

<מלי שטריגלר: הזכרת כמה וכמה פעמים את הסכום 800 שקל.

<מלי שטריגלר: הסכום הזה הוא לא מדויק.

<מלי שטריגלר: למען האמת הוא אפילו רחוק מהמציאות.

<מלי שטריגלר: מדובר על סדר גודל של שוני של 150 עד 200 שקל לילד.

יעקב אשר: לילד.

יעקב אשר: הוא דיבר למשפחה.

<מלי שטריגלר: בסדר.

<מלי שטריגלר: אני לא חושבת שבטווח של 0 עד 3 כל כך הרבה משפחות מגיעות לארבעה ילדים במקביל.

<מלי שטריגלר: לא 800.

<מלי שטריגלר: בין 150 ל-200.

אורי מקלב: למה לא 500 ו-600 אם הוא קופץ מדרגה 14 לדרגה 4?

<מלי שטריגלר: לא.

אורי מקלב: ודאי.

אורי מקלב: הוא קופץ באופן אוטומטי.

אורי מקלב: את מעלה לו מדרגה 3 ויש לו שני ילדים אז הוא עובר לקבוצה לדרגה 14.

אורי מקלב: ועכשיו לפי מה שעשיתם וקבעתם אין לו סיכוי לקבל דרגה 3 אלא הוא יקפוץ מיד לדרגה 4, אז ממילא אין לו דרגה 14 והוא ישלם על כל ילד עוד 250 שקל, ואם זה עם תינוק וילד אז זה ייצא 600 שקל.

אורי מקלב: אז איך אתם באים עם נתונים אחרים שאתם אומרים כאן וחוזרים ואומרים את זה?

אורי מקלב: דיברנו על זה בזכויות הילד.

אורי מקלב: אני מוכיח לכם את זה שחור על גבי לבן ועדיין אתם מדברים על 150 שקל.

<מלי שטריגלר: הנה, הטבלה פה.

<מלי שטריגלר: מדרגה 3 לדרגה 14 זה 100 שקל.

אורי מקלב: אי-אפשר להיות בדרגה 14 מעל דרגה 3, לא יכול להיות.

אורי מקלב: משפחה שנמצאת בדרגה 3 ויש לה שני ילדים היא עוברת לדרגה 14.

אורי מקלב: אני אביא לכם את הטבלה, אני אראה לכם.

<מלי שטריגלר: הנה, יש לי כאן את כל הנתונים.

<מלי שטריגלר: במצב החמור ביותר אתה מגיע ל-300 שקל.

אורי מקלב: מה את עושה עכשיו בחוק?

אורי מקלב: את אומרת לו שהוא לא יכול בדרגה 3 כי הוא לא עובד עשר שעות ואז הוא עולה לדרגה 4, לדרגה אחת יותר גבוהה.

אורי מקלב: בדרגה 4 אין כבר 14.

אורי מקלב: כל החלת דרגה 14 זה רק עד דרגה 3 ודרגה 1 ו-2 אתם יודעים שלא.

אורי מקלב: אם זה תינוק וילד זה הבדל של 600 שקל?

אורי מקלב: תגידו לי, כן או לא.

אורי מקלב: 600 שקל למשפחה לאישה עובדת.

<מלי שטריגלר: קודם כל, הלכת על מצב קיצון.

אורי מקלב: קיצון?

אורי מקלב: שני ילדים זה קיצון?

אורי מקלב: מי צריך את העזרה?

אורי מקלב: לא אלה שיש להם שני ילדים שצריכים לשלם כל כך הרבה?

אורי מקלב: זה קיצון עם 4,500 שקל שהיא מקבלת ממטריקס?

אורי מקלב: עם זה את רוצה עכשיו עוד 500 - 600 שקל והאישה עוד תמשיך לעבוד?

יעקב אשר: ילד ותינוק זה לא קיצון.

<מלי שטריגלר: שוב, אני חוזרת ואומרת שטווח המחירים הוא לא 500 - 600 ולא 800.

<מלי שטריגלר: זה תלוי אכן במספר הילדים שיש למשפחה.

<מלי שטריגלר: בכל אופן, חשוב לציין שהקריטריונים של הקבלה למעונות לא משתנים אלא רק דרגת הסבסוד.

<מלי שטריגלר: זאת אומרת, אדם שלא עובד עשר שעות עולה בדרגה אחת.

משה גפני: מה את מציעה לעשות?

מלי שטריגלר: אני הולכת לפי החלטות הממשלה.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אבל את אשת מקצוע עכשיו.

משה גפני: אני שואל, האם לפי דעתך - - -?

יעקב אשר: האם מישהו מכם בדק את ההשלכות?

<מלי שטריגלר: לחלוטין.

<מלי שטריגלר: אני יכולה לומר לך שלא רק שבדקנו, אלא ששיעור האבות שהשינוי אמור להשפיע עליהם הוא 20% בלבד.

<מלי שטריגלר: אלה נתונים בדוקים לגמרי.

<מלי שטריגלר: אני אומרת שהסכומים שדיברתם עליהם הם שונים.

יעקב אשר: מה זה ישפיע על אימהות עובדות?

<מלי שטריגלר: זה ישפיע.

<מלי שטריגלר: האימהות העובדות, וסליחה שאני אטען שמה שהצגת ש - - -

משה גפני: יובל מהממ"מ, אתה כתבת נתונים אחרים.

<יובל וורגן: לא, אנחנו קיבלנו היום נתונים מהאגף שלך.

<יובל וורגן: אני רוצה לשאול למה את התכוונת ב-20%?

<יובל וורגן: יש 28,000 פחות או יותר ילדים מהמגזר החרדי במעונות יום.

<יובל וורגן: במשפחתונים על פי הנתונים שלכם, בערך 17,500 מתוכם קוד העיסוק של האב זה לימודים בכולל.

<יובל וורגן: זאת אומרת, רוב הילדים החרדים קוד העיסוק של האב לימודים בכולל.

<יובל וורגן: אגב, 54% מתוכם הם בדרגות 3 ו-4 הנמוכות ביותר.

<יובל וורגן: אלה הנתונים שלכם.

<מלי שטריגלר: השאלה היא אם הוא במצב של פטור משירות או במצב של דחיית שירות?

משה גפני: החוק פוטר אותו, זה הנתון.

משה גפני: אנחנו התנגדנו לחוק הזה, אבל זה הנתון.

משה גפני: זה הנתון שלכם.

<יובל וורגן: אין פילוח לפי גיל.

משה גפני: כן.

<מלי שטריגלר: לפי הנתונים, האבות אנחנו מדברים על 16,000 מתוך 82,000 אבות ועליהם זה אמור להשפיע.

משה גפני: אני מציע כך, אנחנו מתחילים להסתבך עם העניין.

משה גפני: הממ"מ הוא מקצועי לגמרי.

<מלי שטריגלר: כן.

<מלי שטריגלר: אבל הוא בנוי על נתונים שאנחנו נתנו, והנה אני משלימה אותם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לפי הנתונים שאנחנו קיבלנו כאן שהובאו מהנתונים שאתם העברתם אליהם המציאות היא שזה הולך לפגוע ברוב המשפחות.

<מלי שטריגלר: לא, 20% וזה הולך לסייע למשפחות - - -

אורי מקלב: 20% מכל האוכלוסייה.

<מלי שטריגלר: לא, לא.

אורי מקלב: כן, כן.

משה גפני: אני לא אמשיך את הדיון.

משה גפני: אני רוצה לבקש שתבדקי עוד הפעם את הנתונים.

משה גפני: אני גם מכיר את הנתונים מהשטח, אני יודע במי מדובר.

משה גפני: אבל יש את הנתונים שאתם העברתם.

משה גפני: לפי הנתונים שאתם העברתם מדובר, יכול להיות, 20% משפחות מכלל האוכלוסייה.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתון הזה

יעקב אשר: מכלל האוכלוסייה - ברור.

<יובל וורגן: מכלל האוכלוסייה.

יעקב אשר: הנה, הוא אומר לך ברור שמכלל האוכלוסייה.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתון הזה.

משה גפני: אני אבקש לקבל החלטה בעניין הזה לדחות את היישום.

משה גפני: זו החלטה של ועדת המדע, אם יהיה צורך אני אביא את זה להצבעה, לדחות את היישום של מניעת הסבסוד של המעונות שיגרום להרבה מאוד נשים להפסיק לעבוד, לדרוש מהממשלה ומשר הכלכלה לדחות את היישום הזה לעוד שנה, לבדוק מה קרה.

משה גפני: כי הרי החוק הזה שעליו אנחנו מדברים שהוא יוצר את הפטור שכתוצאה מזה יש את ההחלטה של השר, החוק הזה התקבל עכשיו, לפני חודש-חודשיים - התשעה באב שלנו.

משה גפני: יש לבדוק את זה שנה לראות מה זה עשה.

משה גפני: אני אבקש לקבל החלטה.

משה גפני: כנציגה בכירה של משרד הכלכלה, אני אבקש ממך להעביר את ההחלטה הזו.

משה גפני: אנחנו דורשים לדחות את יישום ההחלטה הזו של השר בעוד שנה, לבדוק את הנתונים בשנה הזו.

<מלי שטריגלר: זו החלטת ממשלה, לא החלטה של השר.

משה גפני: את אישה חכמה והכול בסדר.

יעקב אשר: זה גם בנתונים של הממ"מ.

משה גפני: אני אומר לך, עברתי הרבה החלטות ממשלה על כל מיני נושאים.

משה גפני: עברתי חוקים שהממשלה היתה צריכה ליישם, הרבה מאוד דברים.

משה גפני: השר יכול לדחות את זה בשנה מהנימוקים הללו, במיוחד כשאנחנו ועדה פרלמנטרית שמפקחת על עבודת הממשלה, אנחנו דורשים לדחות את זה בשנה מהנימוקים שאמרנו.

משה גפני: על-פי הנתונים שלכם כפי שהציג אותם הממ"מ מדובר על קבוצה ענקית של נשים שחלקן בוודאי תפסקנה לעבוד.

<מלי שטריגלר: בגלל 150 שקל שווה להפסיק לעבוד?

משה גפני: אני לא חוזר על הנתונים.

יעקב אשר: יש עוד נתונים שהיא לא מכירה.

יעקב אשר: זה אותם אנשים שירדה להם קצבת ילדים, ירדו להם עוד כמה דברים בדרך.

יעקב אשר: 150 שקל זה הרבה כסף.

משה גפני: יעקב, בבקשה.

משה גפני: אני מבקש לבדוק את הנתונים מחדש.

משה גפני: אני אומר לך בוודאות מוחלטת, בוודאות.

משה גפני: אני יכול להגיד לך שמות עם כתובות, עם מה הבעל עושה ועם מה האישה עובדת, שאמרו לי במהלך התקופה הזו שהן מפסיקות לעבוד.

משה גפני: אם את חושבת שאצל משפחה כזו 150 שקל, אפילו 150 שקל שלפי דעתי זה יותר, זה לא משפיע כי הן עומדות על הקצה, זה לא נשים שמרוויחות 32,000 שקל, נשים שמרוויחות מעט מאוד ואצלן לפרנס את הילדים מאוד מאוד קשה עד שתבוא המהפכה כמובן.

משה גפני: אנחנו מחכים למהפכה האקדמית.

משה גפני: אני לא מחכה.

משה גפני: אבל עד שזה לא יקרה ה-150 שקל האלה עושים הרבה מאוד.

משה גפני: אם הם לא עושים מה אתם מעודדים גברים לצאת לעבוד?

משה גפני: הרי זה לא עושה כלום.

משה גפני: זה כן עושה.

משה גפני: לכן, אנחנו דורשים את ההחלטה הזאת לדחות בשנה ואז בתוך השנה הזו יבדקו מה יצר החוק וכו'.

משה גפני: אולי גם הממשלה תתחלף - לא חשוב.

משה גפני: זה לא לרשום בפרוטוקול.

משה גפני: אבל זו ההחלטה.

משה גפני: אני מבקש, אם מישהו מסתייג מההחלטה הזו שלי, אני מביא את זה להצבעה.

משה גפני: מישהו מסתייג?

משה גפני: מיכאלי?

אברהם מיכאלי: בעד.

אורי מקלב: איך היא אומרת?

אורי מקלב: אדרבא ואדרבא.

אורי מקלב: לדבריכם ואדרבא, גם אם אתם חושבים שאתם רוצים לדרבן את האנשים שקיבלו עכשיו פטורים ושהם ילכו עכשיו לעבודה - אני אנטי דבריכם, אבל לדבריכם אם אמת כנים דבריכם, אתם יודעים שתהליך קבלת הפטור לוקח עכשיו חצי שנה.

אורי מקלב: מי שנמצא היום בגיל 22 עד 28 כשמדובר על 28,000 אין להם עכשיו סטטוס.

אורי מקלב: חלקם הקטן קיבל את הפטור, רובם עדיין לא קיבלו.

אורי מקלב: הרישום הוא עכשיו.

אורי מקלב: איך אתם באכזריות כזו גורמים להם עכשיו?

אורי מקלב: איך הוא יכול ללכת לעבודה?

אורי מקלב: הכשרתם אותו, הוא נמצא עוד בתהליך של משהו ואתם כבר עכשיו מחילים עליו את החוק הזה.

אורי מקלב: איך אפשר לעשות דבר כזה?

אורי מקלב: ותגידו כנים דבריכם.

אורי מקלב: איך אתם רוצים שנקבל את הדברים האלה?

אורי מקלב: איך הציבור יקבל את זה בכלל?

אורי מקלב: זה לא משהו דרקוני?

אורי מקלב: אין היגיון בדבר הזה.

<מלי שטריגלר: תוקף הדרגות הוא מספטמבר.

אורי מקלב: עכשיו הרישום.

<מלי שטריגלר: בסדר, אבל תוקף הדרגות הוא מספטמבר.

<מלי שטריגלר: הרי קבלה למעון לא מותנית - - -

משה גפני: מותנית, מותנית.

משה גפני: עכשיו יש את הרישום.

אורי מקלב: הוא צריך לדעת כמה זה יעלה לו.

אורי מקלב: עכשיו נקבעת הדרגה שלו.

<מלי שטריגלר: מתקבלים למעון, רק השאלה אם יש - - -

אורי מקלב: אבל הדרגה שלו עכשיו, עכשיו הוא מביא את הטפסים.

<מלי שטריגלר: לא משנה.

<מלי שטריגלר: הדרגה תקבע בהתאם למצב בספטמבר.

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: אי-אפשר לשמוע.

משה גפני: האימא באה למעון ואומרים לה כמה היא צריכה לשלם.

משה גפני: היא כבר עכשיו אומרת: אני לא נרשמת לשנה הבאה.

משה גפני: אני אומר לך מהשטח.

<מלי שטריגלר: אבל אומרים לה: אם תביאי אישור - - -

משה גפני: איזה אישור?

<מלי שטריגלר: חבר הכנסת מקלב דיבר על פטור משירות.

יעקב אשר: ממטריקס הוא יביא אישור?

משה גפני: אבל איזה עבודה את מציעה לבעל?

<מלי שטריגלר: אני לא צריכה להציע לו עבודה, בשביל זה יש לך את החצי השני של הדיון.

<מלי שטריגלר: אני רק אומרת שיש לו אפשרות.

<מלי שטריגלר: אני רק אומרת שאם הדרישה כדי לקבל דרגה נמוכה יותר או גבוהה יותר - תלוי איך מסתכלים - היא עשר שעות עבודה, זה לא אומר שהוא לא יכול להמשיך ללמוד.

משה גפני: הבנו, בסדר.

יעקב אשר: אצה לכם הדרך, זה הכול.

<מלי שטריגלר: למה?

<מלי שטריגלר: אנחנו עושים מדורג.

<מלי שטריגלר: זה בכלל לא אצה הדרך.

<מלי שטריגלר: דחינו בשנה ודרגנו.

משה גפני: את צריכה להתרגל.

משה גפני: בוועדות אני לא יכול להשתלט על חברי הכנסת כי הם יכולים, אבל אנשי משרדי הממשלה צריכים לשמוע ליושב ראש.

משה גפני: גברתי, בבקשה.

<גל פניגר: שמי גל פניגר ואני מייצגת את איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

<גל פניגר: קודם כל, לדבר אחרי הקרב הזה שהיה, - - - שזה העיתוי הנכון.

משה גפני: לא היה קרב, הכול בסדר.

משה גפני: זה אפילו לא הגיע לקרב על הנשיאות, לא הגיע.

<גל פניגר: אני רק רציתי להגיד ברוח מאוד מאוד טובה שאנחנו באיגוד תעשיות ההיי טק שיש לנו משהו כמו 400 חברות שמאוגדות תחת האיגוד, אני שומעת נכונות של הרבה מאוד מפעלים ותעשיות שממש מבקשות מאיתנו לצאת עם כל מיני תוכניות ולגייס את החרדים לתוך תעשיית ההיי טק.

<גל פניגר: אני יכולה כבר לציין שחברת אלעד מערכות שיושבת בקריית עתידים, חברת NDS, ועוד לא מעט חברות שרוצות, ויש לנו רשימה של חברות שבאמת רוצות לקלוט את המגזר החרדי - אנחנו מאוד מאוד בעד.

<גל פניגר: אמרה חברת הכנסת איילת שקד על העלייה מברית המועצות שהצילה את ההיי טק.

<גל פניגר: כמובן שכבר האנשים שעלו מהעלייה הזאת לא נמצאים בתוך התעשייה, ואנחנו ממש ממש רואים את הקהל של החרדים כבוסט הבא שבאמת ייתן איזשהו מנוף לתעשיית ההיי טק להמשיך ולצמוח.

<גל פניגר: אני גם רציתי להציע לרב הזה שישב שם מקמא-טק להיות איתנו בקשר.

משה גפני: מצוין.

משה גפני: איפה הוא?

משה גפני: צריך להגיד לו את זה.

משה גפני: מנהלת הוועדה שאלה אותי אם אתם לא מדברים ביניכם.

גל פניגר: הוא כבר יצא.

גל פניגר: אני מציעה לו להתחבר.

גל פניגר: אנחנו לא מציעים, לא שוברים.

משה גפני: הרב ד"ר אילני, אתה אמור לדבר עכשיו.

<צבי אילני: אני מביא לה את הכרטיס.

משה גפני: צריך להגיד לפרידמן מקמא-טק את מה שהגברת אמרה.

<גל פניגר: אנחנו מאוד מאוד בעד.

משה גפני: הרב ד"ר אילני, בבקשה.

משה גפני: אני רוצה לסכם את הדיון, אם אפשר בקצרה.

<צבי אילני: ראשית, אנחנו במכון לוסטיג מרכז אקדמי לב כבר 16 שנה מכשירים חרדיות לעבודה.

<צבי אילני: הוזכרו כאן שתי בעיות בהעסקת חרדיות: גם השכר הנמוך, גם זה שאין עבודה, וגם אלה שעובדות הן עובדות כחוטבות עצים ושואבות מים.

<צבי אילני: זה בדרך כלל המצב.

<צבי אילני: יש אולי בודדות שמגיעות ל-30,000 שקל אבל הן עובדות במשכורת של 4,000 שקל שגם ה-150 שקל של המעונות מאוד מאוד משנים להן.

<צבי אילני: אנחנו מכשירים בנות שהגיעו להישגים נפלאים.

<צבי אילני: תלמידה שלנו קיבלה לאחרונה את פרס מנכ"ל התעשייה האווירית על פרויקט שהיא פיתחה לסיוע לביטחון המדינה.

<צבי אילני: שתי תלמידות שלנו פיתחו מערכת בקרה לכלי חלל, השתלבו בחברת וריסנס.

<צבי אילני: מדובר ברמה הגבוהה ביותר.

<צבי אילני: ברוך השם, אנחנו מצליחים כמו שציינה הגברת עדינה.

<צבי אילני: ברוך השם הבוגרות שלנו רובן ככולן עובדות.

<צבי אילני: אבל הבעיה שהדבר הזה נעשה בעיקר בתוספת של הכשרה ומימון פרטי.

<צבי אילני: אנחנו צריכים להגיע לגוף כמו תמך כדי שיממן להם את ההכשרה הנדרשת שמעבר לתואר.

<צבי אילני: אני נתקל בפניות רבות של בוגרות שכאשר הן מופיעות לראיון שואלים אותן את השאלה הפשוטה, לא באיזה דרגה הן יהיו במעון אלא כמה ילדים הן מתכוננות להביא לעולם.

<צבי אילני: זו השאלה ששואלים אותן, ולא אחת ולא שתיים.

<צבי אילני: אני לא מבין איך שואלים שאלה כזו במדינת ישראל.

<צבי אילני: אני בקשר עם הבוגרות ואני יודע שהיחס הוא לפעמים יחס מפלה ביותר.

<צבי אילני: רוב אלה שמעסיקים את החרדים זה בשכר של הודו ואוקראינה.

<צבי אילני: אנחנו מכשירים בנות, נשים חרדיות, ברמה אקדמית גבוהה, אם זה בהיי טק, אם זה בחשבונאות, אם זה במינהל עסקים.

<צבי אילני: יש לנו גם תואר שני.

<צבי אילני: מדובר כאן ברמות הגבוהות ביותר.

<צבי אילני: למה כאשר היה מכרז לדירקטורים והגישו בוגרות שלנו למכרז לא קיבלו?

יעקב אשר: העלו את הסף הניהולי.

<צבי אילני: מנכ"ל בנק ישראל היה אצלנו בשנה שעברה בלוסטיג, התרשם מאוד מהיכולות.

<צבי אילני: הגישו כמה מכרזים.

<צבי אילני: בוגרות שלנו שממלאות תפקידים בכירים מאוד לא קיבלו את המכרזים האלה, לא עברו את המכרזים האלה, כי ברגע שרואים שמדובר בבחורה חרדית.

אורי מקלב: במשרד הכלכלה משולבת מישהי?

<צבי אילני: אני חושב שיש לי ניסיון גדול, עשיר יותר מכל היושבים כאן הן בקשר לנושא של השתלבות בהיי טק, אני הייתי מנהל אגף במשרד התקשוב, והן בקשר ל-16 שנה שאנחנו מכשירים חרדיות והגיעו באמת לרמות הגבוהות ביותר.

<צבי אילני: אבל עדיין אנחנו נתקלים באפליה.

<צבי אילני: אני קורא לחבר הכנסת הרב גפני גם כן, וגם למשרד הכלכלה כמובן, אנחנו צריכים שלושה דברים: ראשית, מימון הכשרות ייעודיות שנדרש גם לאקדמיה.

<צבי אילני: ואם שאלת למה צריך אקדמיה?

<צבי אילני: אני אומר, ודאי.

<צבי אילני: יש כל מיני רמות.

<צבי אילני: אגב, גם הבת שלי למדה בסמינר והיא גם כן - - -

משה גפני: אנחנו לא בתוכנית חיים שכאלה.

<צבי אילני: הכשרה נקודתית היא טובה לגבי תפקידים מסוימים בהיי טק, אבל כדי להגיע לתפקידים בכירים יש הכשרות יותר בכירות.

<צבי אילני: כיוון שיש לנו בנות חרדיות שבעליהן אברכים יושבים ולומדים תורה והן ממלאות תפקידים בכירים בהיי טק אז אני קורא לממשלה שתסייע, ולך הרב גפני, לסייע להם להיכנס למשרות הבכירות בממשלה, ולא רק לבדיקות תוכנה.

משה גפני: אם אתה יכול לא להציג אותי ואת הממשלה ביחד, אם אפשר.

משה גפני: אל תשים אותי עם הממשלה ביחד.

<צבי אילני: לא, לא.

<צבי אילני: חלילה, חלילה.

אורי מקלב: הרב אילני, השאלה ששאלת מאפיינת חברות מסוימות?

אורי מקלב: האם גם משרדי ממשלה שואלים בראיונות עבודה את השאלה הזו?

<צבי אילני: זה מאפיין חברות מסוימות.

<צבי אילני: בקצרה, חברה אחת מהמובילות במשק שהמנכ"ל שלה אמר גם שהמצטיינות שלנו הן ברמה הגבוהה ביותר, אבל יש כנראה דרג מסוים של מנהלות משאבי אנוש בדרך כלל שעוצרות את זה.

<צבי אילני: אני יכול לתת לכם רשימה.

<צבי אילני: אני מבקש עוד משפט אחד.

<צבי אילני: מרכז אקדמי לב ומכון לוסטיג - אנחנו הקמנו כבר ואנחנו רוצים להקים עכשיו סטארטאפים, חברות סטארט-אפ של יוזמות טכנולוגיות שבהן יועסקו נשים חרדיות בסביבת עבודה מתאימה.

<צבי אילני: אנחנו מבקשים סיוע.

<צבי אילני: כל הזמן מדברים על מדען ראשי וסיוע, אנחנו לא מקבלים את זה.

<צבי אילני: קיבלנו ממר אשר שטרית משהו על חממה שעשינו, אבל זה 30,000 – 40,000 שקל.

<צבי אילני: כמה זה היה?

שטרית: כמה מיליונים.

<צבי אילני: את המיליונים אנחנו לא רואים.

<צבי אילני: אנחנו לא מבקשים מיליונים.

שטרית: חבר'ה, יש פה כל מיני עיוותים של דברים.

משה גפני: תודה רבה, הרב אילני.

משה גפני: אשר, בבקשה.

שטרית: אני לא הולך לקרוא מה שהכנתי.

שטרית: אני פשוט מהלם מחוסר הדיוק גם של יעקב אשר שאני מכיר אותו הרבה מאוד זמן, הוא היה ראש עיר מצוין ושיתפנו פעולה בכל מיני דברים, של נס טכנולוגיה - 24 חודשים.

שטרית: חבר'ה, כל החברות האלה לא היו מעסיקות חרדים בלי הסבסוד שלנו, של מסלול תעסוקה.

שטרית: פשוט לא היו מעסיקים.

יעקב אשר: אתם מסבסדים את זה כבר כמה שנים.

שטרית: פשוט מאוד לא להאמין - כל הקיטורים האלה.

שטרית: לא הזכירו את זה, פשוט לא להאמין.

<קריאה: אף אחד לא אמר שלא.

משה גפני: אני לא מסכים.

משה גפני: מר שטרית, בבקשה.

שטרית: אני רוצה כמה נתונים לתת לכם.

שטרית: בשנים האחרונות הכנסנו 6,000 חרדים וחרדיות למסלול לתעסוקה.

יעקב אשר: איזה שנה?

יעקב אשר: תן טווח שנים.

שטרית: אני אתן לך שנים, אתה היית שותף לזה.

יעקב אשר: אני יודע, לכן אני שואל.

יעקב אשר: אני רוצה שכולם יידעו.

שטרית: משנת 2005 עד היום, לא כולל 2013, הכנסנו 6,000 חרדים וחרדיות בתקציב של 300 מיליון שקל.

יעקב אשר: כשלפיד היה עוד עיתונאי.

משה גפני: אני הייתי שותף איתך בעניין הזה כשהייתי יושב ראש ועדת הכספים.

שטרית: נכון, היה לי תענוג באמת לעבוד איתך.

משה גפני: כשהממשלה פיגרה בתשלומים - - -

שטרית: הבאת כמה שקלים, 30 מיליון.

שטרית: זה הרבה מאוד כסף.

שטרית: אני לא שוכח דברים כאלה.

משה גפני: הבאנו את הכסף מפני שבאמת בלי הסיוע הזה הרבה מאוד חברות לא היו מעסיקות חרדים.

משה גפני: מה שאמרת נכון.

משה גפני: יש שאלה ועל זה אנחנו רוצים את התשובה ממך.

משה גפני: מה שהיה ב-2007 אנחנו יודעים, מה שהיה ב-2010 אנחנו יודעים, מה שהיה ב-2013 אנחנו יודעים.

משה גפני: האם היתה מהפיכה בעניין הזה בשנה האחרונה?

שטרית: קודם כל, נוסף תקציב.

משה גפני: כמה היה ב-2012, כמה יש ב-2014?

שטרית: 2014 שכולל 4/18 כ-200 מיליון שקל.

משה גפני: כמה היה ב-2012?

שטרית: 80 מיליון, כולל ה-30 מיליון שהבאת שזה יפה מאוד - אז הנה לך.

משה גפני: ה-200 מיליון ב-2014 אתם נתתם לחברות להעסיק חרדים?

שטרית: אנחנו עדיין לא נתנו.

שטרית: בזה הרגע יצא מכרז.

שטרית: זה מה שמתוכנן.

שטרית: עד סוף השנה אנחנו מוציאים 200 מיליון.

משה גפני: מה שאני ביקשתי ואני מבקש, היות ואני מכיר את התהליך הזה, ואני מכבד מאוד את העבודה שלך שהיא באמת מלאכת קודש, אני מסכים לחלוטין, אני רוצה לדעת לא מה יהיה.

משה גפני: אני רוצה לדעת אחרי שיהיה, אני רוצה שידווחו לנו.

שטרית: אין בעיה.

שטרית: אנחנו מדברים בטלפון הרבה.

שטרית: כמה שתרצה נביא.

שטרית: אין בעיה לשלוף.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אמרת שעכשיו יצאתם במכרז, נאמר פה גם קודם.

משה גפני: אני אבקש - תוך חודשיים אני רוצה דיווח כמה העסיקו חרדים, כמה חברות קיבלו.

שטרית: בתום המכרז תקבל דין וחשבון מלא.

משה גפני: אתה לא נמצא בביקורת שנשמעה כאן.

משה גפני: הביקורת שנשמעה היא נשמעה.

משה גפני: אני אגיד לך בדיוק מה הביקורת.

משה גפני: יש בערך כמיליון נפש חרדים - יותר, פחות.

משה גפני: יש הרבה מאוד, בכמויות עצומות, אתה יודע את זה כי אתה נמצא על הצומת המרכזית, הרבה מאוד חרדים וחרדים שרוצים לעבוד והממשלה עדיין לא טיפלה בהם כמו שצריך.

משה גפני: עם הוואוצ'רים ראינו את זה, עם השוברים.

משה גפני: אנחנו רואים את זה עם המכרז שאתה מוציא עכשיו.

משה גפני: בינתיים עוד לא יצא הכסף.

משה גפני: ב-2013 לא יצא בכלל או שיצא קצת?

שטרית: יצא, 80 מיליון - אמרתי.

משה גפני: לא, ב-2012.

משה גפני: ב-2013?

שטרית: לא.

שטרית: 2013 - 80 מיליון.

שטרית: דיברתי על 2013.

משה גפני: בסדר, אוקיי.

משה גפני: עדיין צריכה להיות הרבה מאוד עבודה כדי לקחת את החרדים שרוצים לעבוד ומבקשים לעבוד כמו שאמר פרידמן על אלף כאלה שיש אצלו במחשב הפרטי.

משה גפני: במקום זה, מה שהממשלה הזאת עושה היא הולכת לנהל מלחמה נגד מי שלומד תורה - זו הביקורת.

משה גפני: פתרת כבר את הבעיה של החרדים והחרדיות שמבקשים לעבוד?

משה גפני: שילבת אותם?

משה גפני: הרי הם מבקשים, למה אתה לוקח את אלה שלא מבקשים?

משה גפני: אלה מבקשים לשרת את עם ישראל בלימוד תורה.

משה גפני: לכן, אל תיקח את הביקורת עליך.

משה גפני: זה שאמרת שיעקב אשר היה ראש עיר טוב, אמרת דבר נכון.

משה גפני: וזה שבבני ברק יש את מרכז התעסוקה שהוא אכן עובד, בירושלים הוא לא עובד.

משה גפני: אתה רוצה שאני אתחיל ביקורת?

משה גפני: ביקורת זה המקצוע שלי.

שטרית: מה שאמר חבר הכנסת מקלב לגבי עובדות במשרד ממשלתי - יש לי במשרד שמונה מתמחות בראיית חשבון חרדיות.

שטרית: רק שתדע שקלטתי אותן.

אורי מקלב: שאלתי אם שאלתם את השאלה כמה ילדים יהיה להן?

משה גפני: אנחנו לא נגמור את הדיון הזה.

משה גפני: אשר, תודה.

משה גפני: אתה גם כן עשית פה כולל, אתה גם הולך להיות חברותא.

שטרית: אני ראש כולל ידוע.

שטרית: מה, אתה לא יודע?

<ורד בר-עוז: למה אתה לוקח את זה אישית?

<ורד בר-עוז: זה לא אישי נגדך – מה שאמרתי.

<ורד בר-עוז: דיברתי על המודל התפעולי, אשר, לא על מה שאתה עושה.

שטרית: לא, לא.

שטרית: המודל התפעולי הוא גם לא מדויק.

שטרית: מה שאמרת לא נכון.

<ורד בר-עוז: המודל התפעולי יצטרך להעסיק את האנשים בפרויקטים, לא - - -, על זה אני מדברת.

<ורד בר-עוז: תלמד מישהו איך לדוג, אל תיתן לו את הדגים לאכול.

משה גפני: גברת, עם כל הכבוד, פה צריך לשמוע ליושב-ראש.

<ורד בר-עוז: אתה צודק.

<ורד בר-עוז: אשר הוא על הכיפק, אין לנו טרוניה כלפיו בכלל, אבל אני מדברת על המודל עצמו.

משה גפני: מה זה "על הכיפק"?

משה גפני: אל תרשמי את זה בפרוטוקול.

משה גפני: הרב רובינשטיין, ראש עיריית ביתר עילית, בבקשה.

<מאיר רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך.

<מאיר רובינשטיין: אני מברך מאוד על הדיון.

משה גפני: הולכים לבנות אצלך.

משה גפני: כמו ששם עם המכרז כך יבנו אצלך.

<מאיר רובינשטיין: אצלנו עד היום כל המכרזים אכן נבנו.

<מאיר רובינשטיין: במקומות אחרים אינני יודע.

<מאיר רובינשטיין: אצלנו כל - - - נבנה, ברוך השם.

<מאיר רובינשטיין: הישיבה הזו ודאי תעזור לנו בקידום התעסוקה בביתר.

<מאיר רובינשטיין: המאמצים שאני עושה בעירייה לקידום התעסוקה.

<מאיר רובינשטיין: אשר, עם מה שיש לנו בביתר היום, מבנה של 6,000 מטר שהוא אומנם מבנה ראשון בסדרה, אני רוצה לברך כאן את אשר שהגיע לביתר לפני חמש-שש שנים - זה לגבי אשר.

משה גפני: אתם החרדים - רק תודה אתם יודעים להגיד.

<מאיר רובינשטיין: לגבי המהפכה שאמרת - אני מגלה רצינות, אני מרגיש רצינות.

<מאיר רובינשטיין: רן הלך מפה.

<מאיר רובינשטיין: ישבתי אצלו במשרד האוצר וישבו גם במשרד הכלכלה, אבל זה עדיין לא בא לידי ביטוי.

<מאיר רובינשטיין: אני חושב שיושבים כאן ממשרד המדע.

<מאיר רובינשטיין: אכן עזרו מאוד בקורסים, בהכשרות, אבל עדיין מהפיכה להוציא את החרדים שמעוניינים לעבוד, ובמיוחד אלו שמעוניינות לעבוד, זה עדיין בגדר הכול דיבורים.

<מאיר רובינשטיין: למי שמגיע תודה - מגיע.

<מאיר רובינשטיין: עדיין אנחנו לא רואים - - -

משה גפני: בשמחה רבה.

<מאיר רובינשטיין: אני יושב כאן ואני רואה כאן את החבר'ה של תמך ואני מזדהה איתם.

<מאיר רובינשטיין: קחו דוגמה שמשרד האוצר מימן את משרד הכלכלה.

<מאיר רובינשטיין: הקציבו 500 מיליון שקל להקמת מרכזי הכוון.

<מאיר רובינשטיין: הקימו בבני ברק ובירושלים.

<מאיר רובינשטיין: אתה אמרת, לא אני, שבבני ברק זה מצליח, בירושלים פחות.

<מאיר רובינשטיין: אין לי מושג.

משה גפני: מפני שבבני ברק זה נפתח ומצליח, בירושלים זה לא נפתח.

<אליהו שמואל וינד: בירושלים זה גם נפתח בראשון למרץ.

<אליהו שמואל וינד: זה בהתחלה של פעילות, אבל זה נפתח.

משה גפני: לא נפתח בראשון ל- - -.

משה גפני: אתה בטוח?

<אליהו שמואל וינד: כן.

<אליהו שמואל וינד: אני עובד בעיריית ירושלים.

משה גפני: זה היה כאן באחת הוועדות וישבנו עם אנשים.

משה גפני: הם התנצלו על זה.

משה גפני: היו שם בעיות.

משה גפני: אם נפתח אני מברך על זה.

<אליהו וינד: זה נפתח קצת באיחור, אבל זה נפתח.

משה גפני: אם זה נפתח אז אני מברך על כך.

משה גפני: אם זה לא נפתח אז אתה מתנצל - בסדר, לא חשוב.

<מאיר רובינשטיין: אם זה לא נפתח - שיהיה בהצלחה שייפתח.

<מאיר רובינשטיין: ואם זה נפתח ודאי שיהיה בהצלחה.

<מאיר רובינשטיין: לי יש עדיין את הקרדיט לדבר רק בשם ביתר.

<מאיר רובינשטיין: אני אדבר גם קצת בשם מודיעין עילית.

<מאיר רובינשטיין: מודיעין עילית וביתר עילית הן שתי ערים חרדיות, גם אלעד - שלוש ערים חרדיות - שבהן לא הוקמו מרכזי הכוון כאלו.

<מאיר רובינשטיין: אני חושב שאם יש תקציב, המרכזים האלה, בטח ובטח כמו שאתה אומר שבבני ברק זה עובד טוב, אנחנו גם רוצים להצליח בהם.

<מאיר רובינשטיין: עדיין אנחנו לא מונחים לשם, לא הכניסו אותם לשם.

<מאיר רובינשטיין: מדובר באוכלוסייה של 170,000 – 180,000 נפש בשלושת הערים האלה וחבל.

<מאיר רובינשטיין: חשוב מאוד להעלות את זה כאן.

<מאיר רובינשטיין: לגבי מעונות היום - אני מזדהה עם כל מה שאמרת.

<מאיר רובינשטיין: אנחנו הקמנו ליד המרכז התעסוקתי שלנו בעיר מעון וזה נבנה כיום, אבל בסופו של יום זה יפחית לנו את העובדות והמעון לא יצדיק את קיומו.

<מאיר רובינשטיין: אני בהחלט כראש עיר אומר לך גברתי הנכבדה, ואני מצטרף גם למחמאות שנתנו לך פה.

<מאיר רובינשטיין: אבל מסגרת של בין 200 ל-600 שקל לאישה שמשתכרת לצערנו בין 2,000 ל-3,000 שקל זה משליך מאוד כי למעון עולה לה כך, לשעות נוספות עולה לה כך, לבייביסיטר לפעוט שעדיין לא הגיע בכלל למעון, וכו' וכו'.

<מאיר רובינשטיין: מסגרת של כמה מאות שקל בהחלט נותנת חשיבה האם לצאת לעבודה, וחבל כי אנחנו ממש מתאמצים, ואשר יודע את זה.

<מאיר רובינשטיין: לא קל להוציא אישה שיש לה שלושה ארבעה ילדים לעבודה.

<מאיר רובינשטיין: מנסים למצוא לה את המסגרת סביב הבית, את המעון, את הפעוטון וכו'.

<מאיר רובינשטיין: מאוד מאוד קשה להוציא אותן.

<מאיר רובינשטיין: לכן, אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש.

<מאיר רובינשטיין: אני בטוח שדיונים כאלה, במיוחד שאתה מזמין כבר דיון לעוד חודשיים לעקוב אחרי ההתפתחות, יועילו לנו לעידוד התעסוקה.

<מאיר רובינשטיין: תודה לך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אברהם מיכאלי: אני אתייחס בקצרה.

אברהם מיכאלי: אין ספק שיש מרחק גדול בין הדיבורים לבין האשמות שתמיד אומרים: אבטלה, אבטלה כביכול יזומה על-ידי הציבור החרדי לבין הסיוע והעזרה שהממשלה נותנת בכלל.

אברהם מיכאלי: אין טעם כרגע להתחיל לפרוט את אותם מקרים שמגיעים אלינו של אנשים פרטים שנתקלים בקשיים.

אברהם מיכאלי: לשם השוואה, אם אני יושב בוועדת חקירה של המגזר הערבי שם אנחנו דרשנו מכל משרד ממשלתי שיבוא ויציג לנו נתונים ושלא ידברו בהצהרות כלליות שהם עוזרים.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו נעשה מעקב תמידי שכזה ונגלה, הן באקדמיה, הן אפילו בוות"ת, ונכנסתי כשהרבנית עדינה דיברה על זה, הוות"ת הרבה מאוד מצהיר יפה מאוד וגבוה שמקצים תקציבים כאלה ואחרים, אבל כשמגיעים ליישום תמיד שמים מקלות בצורה כזו או אחרת.

אברהם מיכאלי: אותו הדבר גם בתעסוקה.

אברהם מיכאלי: אותם אנשים שהולכים להתקבל למקומות עבודה ובגלל החזות או בגלל התוכן שלהם אומרים להם בצורה יפה כזו או אחרת שלא רוצים לקבל אותם.

אברהם מיכאלי: אף אחד לא יגיד את זה בצורה גלויה, אבל אנחנו רואים את זה בפועל ובמעשים.

אברהם מיכאלי: לכן, צריך לצמצם את הפער הזה.

אברהם מיכאלי: אם רוצה הממשלה לעזור ולצמצם את האבטלה במשק, במיוחד במגזר שלנו, אנחנו חייבים לראות את התוצאות לא בדיבורים אלא במעשים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אני חושב שצריך להגיד את האמת, במיוחד בנושא משרד הכלכלה.

אורי מקלב: אף אחד לא מאמין למה שאומרים כל הזמן: החלטת ממשלה, החלטת ממשלה.

אורי מקלב: הרי אתם סותרים את עצמכם מיניי וביי כשאתם אומרים החלטת ממשלה ואתם כן מכירים בדחיית שירות כמיצוי כושר השתכרות.

אורי מקלב: זה נגד החלטת הממשלה.

אורי מקלב: אתם לא יכולים לקחת את הדבר הזה ומצד אחד לבוא ולהגיד: אנחנו מכירים בדחיית שירות כשהחלטת הממשלה היא לא להכיר בדחיית שירות, ואתם החלטתם לבד לעשות את הפטור.

אורי מקלב: אז אל תגידו שאתם באמת רוצים את טובת העניין ואתם באמת צמודים להחלטת הממשלה.

אורי מקלב: הדיבורים האלה לא מתקבלים על האוזן, הם לא סבירים.

אורי מקלב: יכולים להגיד אותם בוועדה, אבל הציבור לא מקבל את זה ואנחנו יודעים שזה לא נכון.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, תודה רבה לך על הדיון שקיימת פה.

אורי מקלב: שיקפת במקצת את הלך הרוח שקיים בציבור הזה שצריך להתמודד עם כל הדברים שנאמרו פה.

אורי מקלב: אני אצייר לך בחצי דקה פרופיל של אישה חרדית שגמרה לימודי תעודה בהנדסת מחשבים.

אורי מקלב: היא השקיעה שנתיים בלימוד וזה עלה לה 36,000 שקל.

אורי מקלב: היא צריכה עכשיו להשתלב בעבודה בשוק.

אורי מקלב: בשנה הזו היא צריכה להתקבל בעבודה, היא צריכה להגיש פרויקט בתוך לימודי התעודה האלה וזה דבר לא פשוט.

אורי מקלב: היא גומרת את השנה השלישית והקשה בלימודי הוראה באותה שנה.

אורי מקלב: היא גם צריכה לטפל בילד והיא צריכה לשלוח אותו למעון, והיא מפרנסת יחידה.

אורי מקלב: מה אתם חושבים שיקרה במידה שאתם מקשים עליה בכל התהליך הזה?

אורי מקלב: אם לשיטתכם 150 שקל זה לא הרבה אז האם אתם חושבים באמת ש-150 שקל הם אלה שידרבנו את הבעל לצאת לעבודה בגלל שזה עולה לה עוד 150 שקל?

אורי מקלב: אם הסברה שלכם נכונה שאתם רוצים לדרבן ואתם אומרים: אנחנו לא ניתן במעון את ההנחה המקובלת כדי שהוא ייצא לעבודה, זה רק 150 שקל.

אורי מקלב: צריך לחזור ולומר את זה, משרד הכלכלה לא יכול להשתמש בטיעונים האלה.

אורי מקלב: הטיעונים האלה של כושר השתכרות, זה לא מתאים אולי להלוואה של משרד השיכון, אולי לדברים אחרים, זה גם בוויכוחים, מה זה קשור לנושא מעונות שכל נושא המעון הוא לעזור לאישה להשתלב, לתת אפשרות לעבוד?

אורי מקלב: אז מה אתם רוצים?

אורי מקלב: שהיא לא תעבוד?

אורי מקלב: מה יצא אם היא לא תצא לעבוד וגם בעלה יילמד?

אורי מקלב: אם בעלה יהיה נרקומן - זה בסדר, אתם תתנו לה, ובגלל שהוא לומד עכשיו אתם לא תתנו בגלל שהוא לא ממצה את כושר ההשתכרות שלו?

אורי מקלב: למה אתם תגרמו בכך?

אורי מקלב: הרי עכשיו הרבה יותר קשה לאישה.

אורי מקלב: תסתכלו מה החלטת הממשלה על מעונות – לאפשר ולעודד נשים לעבוד.

אורי מקלב: אתם עושים בדיוק ההיפך.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מתנצל בפני אלה שלא דיברו.

משה גפני: אני חייב לסיים, זה ממש מעבר לזמן שאנחנו הקצבנו לעניין.

משה גפני: אני מבקש לסכם את הדיון ולומר שוועדת המדע והטכנולוגיה משבחת את הפרויקטים שיזם חבר הוועדה חבר הכנסת אראל מרגלית בנושא של קידום התעסוקה בהיי טק של הציבור החרדי.

משה גפני: ועדת המדע משבחת אותו.

משה גפני: אנחנו גם ראינו את העבודה שהוא עושה.

משה גפני: ועדת המדע רשמה לפניה את ההודעות של הממשלה לגבי עידוד חרדים לתעסוקה, גם גברים וגם נשים, ולפי הנתונים שהוצגו בפניה עדיין הפרויקטים הללו הם פרויקטים שלא חוללו מהפכה.

משה גפני: הם לא חוללו מצב שונה ממה שהיה בעבר.

משה גפני: גם הנושא של השוברים - אנחנו מבקשים בתוך חודשיים לקבל את הנתונים המלאים מה קרה בחודשיים האלה, האם זה אכן התרומם, האם זה הגיע למצב שבו זה ממצה את עצמו מפני שגם על-פי דברי נציגי משרד האוצר וגם על-פי דברי משרד הכלכלה יש תקציב שעומד לרשות העניין הזה.

משה גפני: מהאנשים בשטח שמענו שזה עדיין לא מגיע.

משה גפני: זה מגיע למספר זעום של נשים ושל גברים.

משה גפני: אותו דבר גם לגבי ההשתלמויות.

משה גפני: אנחנו לא רואים עדיין שהיתה איזה תזוזה בעניין הזה, ובינתיים הממשלה הולכת נגד אלו שלומדים תורה והם לא מבקשים לצאת לעבוד בשעה שלא פתרו את הבעיה של החרדים, גברים ונשים רבים מאוד, שרוצים לצאת לעבוד, מבקשים להשתלב בתעסוקה, בפרנסה מכובדת, בתקציב הולם וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: ועדת המדע תעקוב אחרי העניין ואנחנו מבקשים גם מהמנהלת של אגף המעונות וגם משירה ברלינר בתוך חודשיים נתונים על מה שקרה עם העניין הזה.

משה גפני: אם אנחנו נראה שהנתונים אינם משביעים רצון אנחנו נקיים דיון נוסף בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו ממשיכים כתמיד לשבח את מרכז ההשקעות, את אשר שטרית ואת הנהלת המרכז שעושים את עבודתם.

משה גפני: גם כן אנחנו רוצים לדעת האם אכן בתוך חודשיים יש שינוי בעניין הזה.

משה גפני: אתה אומר שהתקציב גדל, האם באמת התקציב מגיע ליעדו כי כשהתקציב גדל זה עדיין לא אומר שפתרנו את הבעיה.

משה גפני: אני ארצה לדעת בתוך חודשיים.

משה גפני: שוב, אם הנתונים יראו שזה באמת בסדר אז אין בעיה.

משה גפני: אם הנתונים יראו שלא בסדר נקיים דיון נוסף בוועדה על הנושא ואני גם אז אאפשר לאלה שלא קיבלו רשות דיבור ומבקשים לדבר בדיון ההוא.

משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת קובעת ודורשת מהממשלה לדחות את יישום ההחלטה שלא לאפשר סבסוד לאותן משפחות שהבעל לומד תורה אבל הוא קיבל על-פי החוק פטור - להמשיך את הסבסוד מכיוון שאחרת זה יפגע בנשים.

משה גפני: נשים רבות על-פי הנתונים שבידנו תפסקנה לעבוד.

משה גפני: יש לזה הרבה מאוד נתונים שצריך לדחות את זה, הרבה מאוד נתונים.

משה גפני: ראשית, זה לא נבחן.

משה גפני: החוק התקבל רק עכשיו.

משה גפני: ההחלטה הזו לא מתבססת על החלטת ממשלה, היא מתבססת על החוק הקיים שהתקבל עכשיו, אחרת לא היו מוציאים, כמו שאמר חבר הכנסת מקלב, את הנושא של מי שתורתו אומנותו ומי שאין תורתו אומנותו.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: לא היה דבר שמי שהיה תורתו אומנותו ומי שלא תורתו אומנותו מפני שגם מעל גיל 22 הוא היה תורתו אומנותו אם הוא למד.

משה גפני: החוק החדש קבע שגם אם הוא לומד הוא מקבל פטור.

משה גפני: אנחנו לא רצינו את זה, אנחנו התנגדנו לזה.

משה גפני: התנגדנו לכל החוק, זה חוק רע, אבל קודם כל לבחון את זה, לבחון גם את הנתונים שאתם עדיין לא יודעים וגם לא יכולים לדעת, מה ההשלכה של ההחלטה הזאת?

משה גפני: האם זה יעודד נשים לצאת לעודד לעבודה או שזה יעודד נשים לחזור הבית?

משה גפני: לבדוק את זה.

משה גפני: צריך שנה זמן כדי לעשות את זה.

משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת דורשת, ואני מבקש ממך להעביר את ההחלטה הזו לשר.

משה גפני: אני מבקש לדחות את ההחלטה הזאת עד סוף השנה הבאה כדי שהמשרד יוכל לבחון את הדברים הללו - זו דרישה חד משמעית.

משה גפני: זה יחד עם זה שאני משבח את השר על זה שהוא תמך אתמול בחוק של העדפה מתקנת לחרדים.

משה גפני: שתי ההחלטות האלה הן תרתי דסתריי, האחת סותרת את השנייה כי העדפה מתקנת לחרדים זה עידוד חרדים לצאת לעבודה והורדת הסבסוד למשפחות שזה מגיל 22 לכולם, זה נגד תעסוקת חרדים.

משה גפני: אני אומר את זה בהסתייגות, זה הסעיף האחרון שאני אומר, אבל אני אומר את זה בהסתייגות כי אני מתבסס רק על מה שכתוב בעיתון.

משה גפני: אם זה לא נכון אני אחזור בי מהסעיף הזה.

משה גפני: אני רואה בחומרה רבה את אמירתה של נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה עו"ד ציונה קניג יאיר, אם היא אכן אמרה את זה, בגלל שזה מצוטט בעיתון, שהיא אמרה שהעדפה מתקנת של חרדים בעבודה תפגע באוכלוסיות אחרות.

משה גפני: המשמעות של העניין שזה לא נאמר על אף אוכלוסייה שקיבלה העדפה מתקנת שאנחנו בסיעת יהדות התורה, למשל, גם בש"ס, המפלגות החרדיות תמכו בזה, בהעדפה מתקנת לערבים, לדרוזים, לצ'רקסים, לנשים, לעולים חדשים, לאתיופים, לאנשים עם מוגבלויות.

אברהם מיכאלי: הקמנו ועדת חקירה פרלמנטרית כדי לעזור.

משה גפני: תמכנו בהעדפה מתקנת.

משה גפני: מעולם לא נאמר על-ידי אף אחד שזה יפגע באוכלוסיות אחרות.

משה גפני: אז זה ברור שאם יש העדפה מתקנת, אז אם יש העדפה מתקנת לערבי אז זה פוגע ביהודי.

משה גפני: פה באה נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה ואומרים לנו כל הזמן שהחרדים לא הולכים לעבוד.

משה גפני: אז הנה העדפה מתקנת לחרדים ובאה הגברת הזאת ואומרת: לא, זה יפגע באוכלוסיות אחרות.

משה גפני: אני מגנה את זה בכל תוקף, אני הולך להוציא על זה מכתב.

משה גפני: אני אבקש להכין מכתב בעניין הזה לשרת המשפטים, כך נדמה לי, אלא אם כן מה שכתוב בעיתון לא נכון מפני שהיו הרבה פעמים דברים שכתובים עליי בעיתון והיו לא נכונים.

משה גפני: אז זה יכול לקרות בעיתון.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.