ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 233, 2014-05-27 10:00

עדי קול: בוקר טוב לכולם.

עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

עדי קול: לראשונה בדיון שאני פותחת אני מתרגשת מאוד.

עדי קול: בדיון בנושא שכבר עסקתי בו בוועדה לפניות הציבור, ואני, אפשר להגיד, מכירה ולא מוקירה.

עדי קול: מדובר בדיון שנפתח בעקבות בקשה לדיון מהיר של קבוצת חברי כנסת: באסל גטאס, מרב מיכאלי, דב חנין, מיכל רוזין ופנינה תמנו שטה.

עדי קול: אתה רוצה?

עדי קול: אפשר לפתוח ולהציג את הדיון?

באסל גטאס: כן.

באסל גטאס: אני חשבתי שאולי נריץ את סרט הוידאו קודם, ואז אני אגיד עוד כמה מילים.

עדי קול: אין בעיה, אנחנו נשמח.

עדי קול: אנחנו נראה סרט וידאו של כתבה מ-The Marker.

עדי קול: (כתבה מוקרנת)

באסל גטאס: זה כמו "12 שנים של עבדות".

באסל גטאס: מזכיר את זה.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: תודה רבה.

באסל גטאס: טוב.

באסל גטאס: גברתי, יושבת ראש הוועדה, חבריי חברי הכנסת, הסרט חסך לי להגיד כמה פרטים שהיו בכתבה, וטוב מראה עיניים מאשר רק תמצות של מה שנכתב.

באסל גטאס: אל"ף, אני רוצה לציין ממש לשבח על המקצועיות את עיתון The Marker ואת העיתונאית טלי חרותי סובר שנמצאת איתנו.

באסל גטאס: באמת עשו עבודה מקצועית.

באסל גטאס: שאם יש בכל מדינה, מדינת חוק, יש רשויות חוק, היו לוקחים את הכתבה וניגשים לבצע מעצרים או חקירות.

באסל גטאס: מה עוד צריך כשהגורם המעסיק, שזה מר איציק מזרחי, דמות ידועה; המעסיק הוא קיבוץ, וזה מביא אותי ממש להשתעשע ברעיון של סוציאליזם קולוניאלי או קולוניאליזם סוציאליסטי.

באסל גטאס: שקיבוץ שחשבנו שיש בו עוד קצת ערכים של שוויון, וצדק, וערך של חיי אדם, מבצע את המעשים האלה באנשים.

באסל גטאס: ומה שלא הוזכר בסרט – לא יודע למה לא שאלו אותו – לא רק ניצלו אותם בזה ששילמו להם שישה וחצי שקלים בשעה, אלא יש פה עבירה על החוק: הם שילמו להם במזומן.

באסל גטאס: הוא היה מביא להם את זה, 3,000 שקל במזומן, ללא תלוש משכורת.

באסל גטאס: ללא אפילו הודעה שהוא מעסיק.

באסל גטאס: יעני, זה סוג של עבדות.

באסל גטאס: ואתם יודעים מה הטרגדיה?

באסל גטאס: שאותו ג'מאל פוקהא היה מחר בבוקר חוזר לאותה עבודה, - - <

עדי קול: נכון.

עדי קול: כי זה מה - - -

באסל גטאס: - - כי הוא רוצה להביא לחם לילדים שלו.

באסל גטאס: מה זה אם זה לא כיבוש נצלני ויצירת תנאים של תלות, של עבדות, של עבד עם האדון שלו?

עדי קול: פגיעה בסיסית - - -

באסל גטאס: זה משהו שלא יודע איפה קורה, במקומות אחרים בעולם.

באסל גטאס: איפה קורה דבר כזה?

באסל גטאס: וזה גם בהתנחלויות.

באסל גטאס: וזה חברות או קיבוץ.

באסל גטאס: זה לא, יעני יגידו לי: קבלן כוח אדם, ראיס, לא ראיס, הביא, ולטעון שאנחנו לא המעסיקים.

באסל גטאס: זה חברות.

באסל גטאס: מי שנשפט ונידון בבתי המשפט זה חברות ראסמיות ישראליות, שמשלמות מיסים, שהן חברות רווחיות, שניצלו את האנשים האלה, וקיבוץ.

באסל גטאס: שלא לדבר, ואני חושב שזה קצה הקרחון.

באסל גטאס: המציאות היא הרבה יותר קשה.

באסל גטאס: יש עוד אלפים של עובדים שאולי המצב שלהם הוא עוד יותר קשה, ולא מגיע לאור הזרקורים של עיתון או של דיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

באסל גטאס: ואם אני חוזר, גברתי, לדיון שקיימת בדצמבר בוועדה לפניות הציבור, קראתי והשוויתי: שום דבר לא השתנה.

באסל גטאס: זה שישה חודשים אמנם.

באסל גטאס: בזמן הישראלי שישה חודשים זה לא הרבה - - -

עדי קול: רגע, אתה זוכר כמה חודשים אמרו לי שייקח?

באסל גטאס: כן.

עדי קול: אמרו ארבעה.

באסל גטאס: אבל מ-2007.

באסל גטאס: אז בג"ץ, מאוקטובר 2007 ועד היום, יש ועדה בין-משרדית שדנה מי אחראי לאכוף את החוק: משרד הכלכלה או המינהל האזרחי, ותקנות שצריך להתקין.

באסל גטאס: ובינתיים, בינתיים, הניצול, מה זה קשור לניצול עצמו, לתשלום של השישה שקלים או העשרה שקלים; והפרת חוקים, הפרה גסה של חוקי עבודה בסיסיים?

באסל גטאס: למה לא הולכים, עד שמחליטים מי יאכוף?

באסל גטאס: אבל בינתיים הבעיה הולכת ומתעצמת.

באסל גטאס: למה לא פותרים את הבעיה הקיימת?

באסל גטאס: אז המציאות היא ממש קשה, ודרשני.

באסל גטאס: ואני חושב שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות צריכה להתערב באופן מאוד ברור ולשלוח מסר, גם לרשויות וגם למעסיקים מפרי החוק, שאסור שהמצב הזה יימשך.

באסל גטאס: ושצריך גם כובש, גם זה שמשתמש בכוחו, יחסי הכוח הכלכליים, והביטחוניים והכול, בשביל להעצים את הכיבוש, גם הוא צריך לעמוד במינימום של החוקים שהוא עצמו שם, חוקי עבודה בסיסיים, ושבית המשפט העליון קבע שהם חלים על כל עובד בישראל, גם אם הוא פלסטיני תחת כיבוש.

באסל גטאס: תודה.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: תודה גברתי, יושבת ראש הוועדה.

דב חנין: תודה לך גם על כך שעוד לפני שאנחנו יזמנו את הדיון המהיר הזה את קיימת דיון בוועדה לפניות הציבור בסוגיה החשובה הזאת.

דב חנין: ומבחינה זו הדיון הזה הוא דיון המשך.

דב חנין: אני רוצה גם, כמו חברי, לציין את The Marker ואת הגברת טלי חרותי סובר על העבודה המקצועית שלהם.

דב חנין: התחקיר הוא תחקיר מאוד קשה, אבל העובדה שעיתונות עושה תחקירים כאלה היא עובדה שצריכה לעודד אותנו.

דב חנין: יש עדיין, בכל זאת, במדינת ישראל, עיתונות חוקרת.

דב חנין: הנה דוגמה למה שעיתונות יכולה לעשות.

דב חנין: אני קראתי את הכתבה וגם שמעתי תלונות והתייחסויות של גורמים שהם מלווים את הסוגיה הזו, ואני רוצה לומר שלפי האינפורמציה שבידי ישנם מקרים אפילו יותר קשים מאשר המקרה שנחשף בכתבה.

דב חנין: ישנם עובדים פלסטינים שמקבלים ליום עבודה 70 שקלים עד 90 שקלים.

דב חנין: לא 100 שקלים פלוס כמו - - -

עדי קול: - - - שאמר 60 שקלים.

דב חנין: כן.

דב חנין: מקבלים 70 שקלים עד 90 שקלים.

דב חנין: לא מקבלים תלושי שכר.

דב חנין: לא מקבלים בוודאי זכויות אחרות: דמי חופשה, הבראה, קרן פנסיה.

דב חנין: כל הדברים האלה בכלל לא רלוונטיים לעובדים האלה שנמצאים שם.

דב חנין: רוב העובדים האלה, אגב, מועסקים אצל המעסיקים הישראלים דרך קבלן.

דב חנין: קבלן פלסטיני.

דב חנין: ומבחינת המעסיקים, ברגע שיש את הקבלן אז הם מתעסקים עם הקבלן ולא רואים בכלל את העובדים האמיתיים.

דב חנין: המעסיקים הישראלים גם לא מוסרים ביד אישורי עבודה לעובדים הפלסטינים, וכך לעובדים האלה אין אפילו הוכחות על ההעסקה שלהם, אם הם רוצים לתבוע את המעסיקים.

דב חנין: אגב, עובד שמנסה לתבוע את המעסיק מיד מוחרם על ידי המעסיקים האחרים.

דב חנין: לא יכול לעבוד אצל מעסיקים אחרים.

דב חנין: השם שלו מופץ אצל כל המעסיקים האחרים בבקעה בתור trouble maker, ובזה הוא גמר את הקריירה.

דב חנין: וכמו שאמר ידידי, חבר הכנסת באסל גאטס, הטרגדיה היא שמצבם של האנשים האלה כל כך קשה שהם בלית ברירה יעבדו בתנאים האלה, פשוט בכדי להתפרנס.

דב חנין: עכשיו, בתנאים האלה ברור שכאשר, אפילו כאשר כבר מוגשות תביעות, הסיכוי להצליח בהן הוא לא גדול: אין תלושי שכר, אין הוכחות, אין נתונים שמאפשרים הצלחה במשפט.

דב חנין: לא, אני לא רוצה להרחיב, הדברים גם תוארו בכתבה – מעבר לתנאי השכר על תנאי העבודה: איפה האנשים האלה גרים, מה קורה איתם.

דב חנין: הוזכר כאן הביטוי עבדות?

דב חנין: האמת היא שיש תמונות שבאמת מזכירות את הסרט "12 שנים של עבדות".

דב חנין: אני אומר את זה בלי שום הגזמה.

דב חנין: אתם ראיתם כולכם את הסרט הזה?

דב חנין: מי שלא ראה יכול לראות את הסרט, ותשוו את זה למלונות שאנשים מתגוררים בהם בבקעה.

דב חנין: אגב, באזורים שהם מאוד קשים למגורים ממילא: זה אזורים שיש בהם חום מאוד גדול, זה אזורים שהם לא נוחים.

דב חנין: ואנשים חיים שם בתנאים לא תנאים.

דב חנין: זו ממש עבדות מודרנית.

דב חנין: כמו שכותבת הכתבה, אנשים עובדים שעות עבודה מאוד ארוכות.

דב חנין: 16 שעות עבודה זה בהחלט מצב שגרתי ורווח.

דב חנין: וזו מציאות שהיא בלתי אפשרית, היא מטורפת לחלוטין.

דב חנין: אנחנו מדברים על שכר לשעה שמגיע לשישה וחצי שקלים או לפעמים אפילו פחות.

דב חנין: אנחנו מנהלים בכנסת מאבק על העלאת שכר המינימום ל-30 שקל לשעה, אבל אני אומר לעצמי: איפה 30 שקל?

דב חנין: תביאו 23 שקל, שזה שכר המינימום החייב בישראל.

דב חנין: שום דבר.

דב חנין: שום קשר לכלום.

דב חנין: עכשיו, אז יש לי כמובן טענות למעסיקים, אבל הטענה העיקרית שלי היא למדינה, והטענה שלי שהמדינה במכוון שותפה לעבירה.

דב חנין: שותפה לעבירה.

דב חנין: מי שצריך לעמוד לדין זה לא רק המעסיקים.

דב חנין: מי שצריך לעמוד לדין, לטעמי, זה שר הכלכלה, האדון בנט.

דב חנין: חבר הכנסת.

דב חנין: האדון בנט, שהוא אחראי על סוגיית אכיפת זכויות עובדים במדינת ישראל.

דב חנין: מי שצריך לעמוד לדין הוא שר הביטחון, בוגי יעלון.

דב חנין: אגב, גם הוא חבר קיבוץ – קטורה.

דב חנין: גם הוא חי, לפעמים כשהוא בקיבוץ, הוא חי בתנאים לא נוחים וקשים כמו בבקעת הירדן.

דב חנין: אבל שני האדונים הנכבדים האלה לא עושים את הצעדים הנדרשים כדי לבצע אכיפה אפקטיבית של נורמות עבודה בסיסיות בשטחים.

דב חנין: הם לא עושים את זה.

דב חנין: הם לא עושים את זה.

דב חנין: עכשיו, זה לא מחייב החלת החוק הישראלי בשטחים, וכל התסבוכות האלה שבדרך כלל מסבכים אותנו בהם.

דב חנין: אין דבר פשוט וקל מזה.

דב חנין: המושל הצבאי יכול להוציא צו, כמו שהוא מוציא מיליון צווים.

דב חנין: כל כך הרבה צווים המושל הצבאי מוציא - - -

עדי קול: לגבי שכר מינימום, כמיטב הבנתי, יש צו.

<ענת מימון: - - -

יצחק לוי: יש.

עדי קול: יש צו.

עדי קול: אין בעיה.

דב חנין: לגבי שכר מינימום יש צו ואפשר להרחיב.

עדי קול: אנחנו דיברנו על זה.

עדי קול: זה הדבר היחיד שיש לגביו צו.

עדי קול: אפשר לאכוף - - -

מיקי רוזנטל: - - - המוטיבציה - - - לאכוף בשטחי, בגבולות 67 היא לא גבוהה מאוד, כמו שאתה יודע.

עדי קול: בשאר חוקי העבודה יש בעיה.

<קרן דהרי בן נון: יש חוקים נוספים שכבר חלים בתחומי ההתיישבות, אבל חוק - - - חוק שכר מינימום - - -

<וילמה מאור: לא שומעים כלום, וזה לא נרשם לפרוטוקול.

עדי קול: וברגע - - - את זה אנחנו נחזור אלייך עם השאלה: אז למה אנחנו לא אוכפים את זה.

עדי קול: אז חכי עם התשובה שלך.

דב חנין: אומר ובצדק חברי, חבר הכנסת מיקי רוזנטל, שגם במדינת ישראל אין אכיפה מספיק טובה של שכר המינימום.

דב חנין: הוא צודק.

דב חנין: אבל מה שקורה בשטחי המזרח הפרוע האלה, שנקראים שטחי C, זה אזור הפקר מוחלט מבחינת זכויות אדם בסיסיות וזכויות אלמנטריות של עובדים.

דב חנין: ולכן גברתי, יושבת הראש, כדי לא להעריך אני מציע לוועדה לנקוט בשורה של צעדים מעשיים: הצעד הראשון צריך להיות, לדעתי, בסיכום הדיון הזה, להזמין לדיון הבא, לקבוע דיון המשך ולהזמין לדיון הבא את שר הביטחון ואת שר הכלכלה, כדי ששני האדונים הנכבדים ייתנו לנו תשובות על חוסר המעש שלהם בנושא.

דב חנין: אני מציע לוועדה להוציא מכתב ליושב ראש הכנסת ולהגיד שאנחנו עושים את הצעד החריג הזה ומבקשים תשובות משני השרים, כי אחרת אנחנו מאריכים.

דב חנין: מכיוון שזה כבר דיון בוועדה שנייה של הכנסת שמתעסקת בסוגיות האלה.

עדי קול: אני מיד אספר על פגישתי עם שר הכלכלה בנושא, ועל מסקנות - - -

דב חנין: אני מציע שהוא יבוא לוועדה, יסביר את הדברים.

דב חנין: אולי יש לו גם מה להסביר, בואו נשמע אותו.

דב חנין: אני בהחלט, ברוח פתוחה, מוכן לשמוע את ההסברים.

דב חנין: אנחנו נבחן אותם בצורה הגונה, הגונה והוגנת.

מיקי רוזנטל: מתכוונים להחיל את החוק הישראלי.

באסל גטאס: זו צורה של החלת החוק הישראלי.

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: זה מבוא להקדמה של החלת החוק הישראלי.

עדי קול: לא, לא, לא.

עדי קול: אני חייבת להגיד לכם משהו: במקרה הספציפי הזה, שר הכלכלה שמח על האפשרות.

עדי קול: כשהוא גילה שיש לו אפשרות לאכוף שכר מינימום, את החוק הישראלי בשטחים, כשגיליתי לו את זה הוא מאוד-מאוד שמח.

דב חנין: אני מאוד שמח שהוא שמח.

דב חנין: אני רק רוצה שהוא יבצע את האכיפה.

עדי קול: הוא אמר: בואו נשתף פעולה.

עדי קול: אבל אז הוא חזר והגורמים המקצועיים שלו אמרו: אנחנו לא אוכפים ממספר סיבות.

עדי קול: ואנחנו - - - שנשמע אותם, אני לא - - -

דב חנין: אני אומר, הסוגיה הזו של שטח ההפקר בשטחי C לא יכולה להימשך.

דב חנין: אנחנו צריכים להזמין את שני השרים כדי שייתנו לוועדה הזו הסברים.

דב חנין: אני מציע שאנחנו נזמין לישיבה הבאה את היועץ המשפטי לממשלה.

דב חנין: אי אפשר - - -

באסל גטאס: מה, הוא לא מוזמן?

באסל גטאס: הוא לא פה?

עדי קול: היועץ המשפטי לממשלה?

דב חנין: היועץ המשפטי לממשלה באופן אישי.

דב חנין: באופן אישי.

<וילמה מאור: - - - משרד המשפטים.

דב חנין: לא, לא, לא משרד המשפטים.

דב חנין: כל הדרגים שנמצאים פה אני מכבד, כל אחד באופן אישי.

דב חנין: אבל כולכם לא הצלחתם לבצע את העבודה שלכם, לא בגלל שאתם לא אנשים טובים, לא בגלל שאתם לא אנשים טובים; אני לא מכיר אתכם, אולי אתם אנשים נפלאים.

דב חנין: אני אומר, היועץ המשפטי לממשלה יצטרך לתת לנו הסברים איך המערכת המשפטית כשלה בצורה כל כך רצינית.

דב חנין: אני מציע שנזמין את אלוף פיקוד המרכז, הוא אחראי על השטח הזה.

עדי קול: אבל מגיע שר הביטחון, אז אתה - - -

דב חנין: כן, כן, אבל אני אומר: במקביל.

דב חנין: כי יכול להיות ששר הביטחון יגלגל את האחריות.

דב חנין: גברתי אומרת שאני מסתפק במועט, אז אני אומר:

דב חנין: בשלב הזה אני לא מציע להזמין את ראש הממשלה, אבל גם אותו נזמין.

עדי קול: אבל, חבר הכנסת דב חנין, אני עוצרת אותך עכשיו כי זה הופך להיות לא רציני.

דב חנין: לא, לא, זה רציני, זה רציני.

עדי קול: כי אנחנו רוצים להגיע לפתרון הבעיה - - -

דב חנין: זה פתרון הבעיה.

עדי קול: - - - האלה לא יגיעו לדבר.

דב חנין: הם יגיעו.

עדי קול: ורשימת האנשים שאתה מציג כרגע רק מעכבת אותנו מלהגיע לנושא עצמו.

דב חנין: אז אני רוצה להגיד משפט אחרון: ברור לגמרי שאני לא מתכוון לשבת בשקט – אני, באופן אישי, אני לוקל אחריות רק על עצמי – עם ההפקרות הזאת ועם הכישלון של כל המערכות במדינת ישראל כדי לבצע טיפול הוגן וראוי בסיפור הזה.

דב חנין: כולל מערכות הכנסת – גם אנחנו שותפים בכישלון.

דב חנין: החומרים האלה צריכים להיות מתורגמים לשפות אחרות כדי שבסופו של דבר גם שר החוץ יצטרך לתת הסברים עליהם.

עדי קול: תודה רבה.

עדי קול: חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

מיקי רוזנטל: לא, הדברים נאמרו.

מיקי רוזנטל: אני רוצה לשמוע מה - - -

עדי קול: נתחיל, אני חושבת, לשמוע, קודם כל, את המעסיקים, לפני שאנחנו עוברים למשרדים הרלוונטיים.

עדי קול: אני רוצה להתחיל.

עדי קול: יש פה שני נציגים של ארגוני מעסיקים.

עדי קול: אני רוצה דווקא להתחיל עם התאחדות האיכרים, משה מקוב.

<משה מקוב: כן.

<משה מקוב: אני באופן כללי - - -

עדי קול: אני מזכירה: אנחנו מדברים על הנושא של שכר מינימום בשטחים הכבושים.

<משה מקוב: כן.

<משה מקוב: קודם כל, אני בעד זה שאנשים יקבלו שכר הגון, ואף אחד פה לא בא.

<משה מקוב: ואני בהחלט חושב, עם כל ההופעה היפה של כבוד חבר הכנסת דב חנין, באופן כללי יש החלה, יש בג"ץ, ויש כתובת לזה, זאת במה.

<משה מקוב: אבל אני בא להעלות בעיות שהיד הנותנת וזה.

עדי קול: לא, לא, לא.

<משה מקוב: רק משפט אחד אני אגיד, - -

עדי קול: משפט אחד בלבד כי אנחנו מתמקדים מאוד בנושא.

עדי קול: אנחנו כבר קיימנו דיונים על הבעיות כולן, ואנחנו - - -

<משה מקוב: - - וזה קשור לעובדים הפלסטינאים.

<משה מקוב: אתם גוזרים גזרות שהאנשים גם לא יכולים לעמוד.

עדי קול: את שכר המינימום, זו גזירה שאתם לא יכולים לעמוד בה?

<משה מקוב: זה כלול בשכר המינימום שבו אני ביקשתי רישיון לעובד, והעסקתי אותו, במקום 21 יום העסקתי אותו חמישה ימים.

<משה מקוב: אני נדרש לשלם 21 יום.

עדי קול: סליחה, רגע, אני עוצרת אותך כאן.

עדי קול: אנחנו קיימנו את הדיון הזה בוועדה לפניות הציבור, וגם הנושא של מגדלי הפרחים.

עדי קול: זה לא נושא הדיון.

עדי קול: נושא הדיון היום הוא שכר המינימום.

עדי קול: יש לכם הרבה בעיות, אתם הצגתן אותן, אנחנו מנסים להתמודד איתן.

עדי קול: הנושא היום הוא אכיפת שכר מינימום.

עדי קול: איך אתה מתמודד עם הסוגיה שיש פה מעסיקים שלא משלמים שכר הוגן?

עדי קול: ושכר הוגן במדינת ישראל נקבע כשכר המינימום.

עדי קול: מה אתה עושה בשביל לטפל בדבר הזה?

עדי קול: אתה כארגון מעסיקים.

<משה מקוב: אני, קודם כל, בפועל, מפרסם, מפיץ, שצריך לשלם לעובדים את ההסכם.

<משה מקוב: אני לא בא להחליף את החוק, אני לא בא לרדוף, אני גם לא יודע את כל האמיתויות של הדברים.

<משה מקוב: ההצגה נראית לי מאוד מגמתית גם.

<משה מקוב: אני לא הייתי שם.

<משה מקוב: לא מכיר את הסוגיה.

<משה מקוב: אנחנו אנשים - - -

עדי קול: אז אני אספר לך שזו לא הפעם הראשונה שאנחנו שומעים את הנושא הזה.

עדי קול: שקיבלנו עשרות תלונות, ואני, שוב, יושבת ראש הוועדה לפניות הציבור, והפניות האלה מגיעות אליי, על אנשים שבמדינת ישראל עובדים והם מקבלים ארבעה שקלים לשעה, חמישה שקלים לשעה.

<משה מקוב: על כך יעידו האנשים שנוגעים ישירות.

<משה מקוב: שמענו שגינוסר, איך אומרים, מצנעת הפרט לא רוצה לדבר.

<משה מקוב: יש פה דבר - - -

<קריאה: - - - זה מצחיק.

<קריאה: זה מצחיק.

עדי קול: רגע, והוא לא דואג לצנעת הפרט כשהוא נותן לאנשים שכר כל כך - - -?

<משה מקוב: אני לא בא להגן.

<משה מקוב: אני אומר, קודם כל, תקשיבי גברתי, חברת הכנסת, מה שמך?

עדי קול: עדי.

<משה מקוב: עדי.

<משה מקוב: נעים מאוד.

<משה מקוב: אני רוצה לומר באופן הברור ביותר שאני בעד זה, ואני חושב שצריך לשלם שכר מינימום ולא לנשל עובדים.

עדי קול: אוקיי.

באסל גטאס: מה אתם עושים בשביל זה?

<משה מקוב: אבל, כמו שהוא אמר, כמו שאמר חבר הכנסת, ואנחנו מכירים את ההיסטוריה, מעורבים קבלנים, שהם, איך אומרים, דואגים לעניין הזה, הראיסים - - -

באסל גטאס: אל תעביד אותם.

באסל גטאס: אל תתעסק איתם.

עדי קול: סליחה, קודם כל, אל תעבוד דרכם.

<משה מקוב: "אל תתעסק איתם"?

באסל גטאס: אל תתעסק איתם, עם מישהו שמנצל.

<אברהם דניאל: יש לך בעיה - - -

עדי קול: סליחה.

עדי קול: אני מבקשת לא לדבר בלי רשות דיבור.

עדי קול: את הראיסים או איך שאתה לא קורא להם אני מבקשת שלא תכניס כאן

עדי קול: כי זה לא פוטר אתכם מתשלום שכר מינימום לעובדים שמבצעים את העבודה.

<משה מקוב: תקשיבי, את מעמידה אותי, איך אומרים, לפינה שאני לא נמצא בה ואני לא בא להגן שמישהו צריך לשלם את מה שהוא משלם לפי הכתבה.

עדי קול: השאלה אם לכם יש דרך להוקיע ולפנות אם אתם יודעים שאחד המעסיקים, ואני מניחה שאתה יודע מי משלם פחות משכר המינימום, להתמודד עם זה בדרכים שלך?

<משה מקוב: אני לא יודע.

<משה מקוב: אנחנו לא, אנחנו בסך הכול אנשים שמתנדבים, ואנחנו לא יודעים, ואנחנו לא מנהלים את המעקבים הללו.

<משה מקוב: אנחנו באים - - -

עדי קול: כי זה פשוט יותר קל לעצום עין בדברים האלה.

עדי קול: זו אחריות שלנו כחברה.

<משה מקוב: תסלחי לי שאת אומרת שלי יותר קל לעצום עין.

<משה מקוב: את רואה שאני באתי לדיון.

<משה מקוב: אני מכבד את הנושא, ואני חושב שצריך לשלם שכר מינימום לעובדים.

<משה מקוב: מעבר לזה, יש מי שצריך לנקוט בחוק ולהפעיל אותו, ולא אני הכתובת.

<משה מקוב: אני לא בא להגן היום על זה שלמישהו משלמים שישה וחצי שקלים או עשרה שקלים.

<משה מקוב: שלא תביני.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: תודה.

עדי קול: לפני שאני אתן למשרד הכלכלה, אני רק אציג ככה את ההליכים שאנחנו דיברנו עליהם בעבר: יש מספר חוקי עבודה שבאמת לא הוחלו עדיין בצו אלוף על השטחים הכבושים במדינת ישראל, אבל שכר המינימום, שזה נושא הדיון היום, הוחל כבר.

עדי קול: יש צו כזה, אפשר לאכוף אותו.

עדי קול: זאת אומרת שהיום, מבחינה חוקית, בלי קשר לבג"ץ, יש צו שצריך ליישם אותו, וכל מה שצריך זה שמשרד הכלכלה יאכוף אותו על התושבים הפלסטינאים.

עדי קול: מי נציג משרד הכלכלה כאן?

<מאיר דוד: אנחנו שניים.

<אברהם דניאל: כן, אני רוצה להגיד משהו.

עדי קול: אני יודעת, אבל לא קיבלת רשות דיבור.

<אברהם דניאל: אני כמעסיק - - - בהאשמות כבדות, ואני רוצה לדבר.

עדי קול: אבל לא נתתי לך רשות דיבור.

עדי קול: נכון, לא נתתי לך רשות דיבור ואני רוצה לשמוע את משרד הכלכלה.

עדי קול: מי מטעמכם ידבר?

<מאיר דוד: בנושא האכיפה מאיר דוד.

<מאיר דוד: מאיר דוד ממשרד הכלכלה.

באסל גטאס: מה התפקיד?

<מאיר דוד: אני מנהל אגף אכיפה מינהלית.

<מאיר דוד: יש שני אגפי אכיפה: אני מינהלי, יש אכיפה פלילית.

עדי קול: אז אני רק אשמח שתיתן את כל התמונה כולה.

עדי קול: קודם כל, כמה מפקחים יש לכם?

עדי קול: כמה בדיקות יזומות אתם עושים?

עדי קול: כמה תלונות בנושא הזה הגיעו אליכם?

עדי קול: באיזה מהתלונות טיפלתם?

<מאיר דוד: אנחנו מדברים על קרוב ל-120 מפקחים כבר שיש לנו במינהל.

עדי קול: כמה?

עדי קול: סליחה?

<מאיר דוד: 120.

<מאיר דוד: אנחנו בתהליכי גיוס.

<טלי חרותי סובר: במשרה מלאה?

<מאיר דוד: כן, במשרה מלאה.

<מאיר דוד: כן.

<מאיר דוד: ויש לנו עוד - - -

עדי קול: וזה על כל - -

<מאיר דוד: על כל מדינת ישראל.

עדי קול: - - מדינת ישראל והשטחים הכבושים.

<מאיר דוד: על כל מדינת ישראל, על כל ההיבטים של האכיפה, כל החוקים, כל - - -

מיקי רוזנטל: רק שנייה.

מיקי רוזנטל: בעניין הזה, לפני שנתיים כבר הוחלט על הרחבה, וקיבלתם תקנים ותקציבים.

<קריאה: זה הורחב.

<הילה רענן: זה אחרי הרחבה גדולה מאוד.

<מאיר דוד: נכון.

<מאיר דוד: אתה צודק.

<מאיר דוד: זה אחרי 120 של ההרחבה.

<קריאה: זה אחרי.

מיקי רוזנטל: 120 זה אחרי ההרחבה.

<מאיר דוד: כן.

מיקי רוזנטל: אבל קיבלתם איזה 270 תקנים, לדעתי.

<מאיר דוד: סך הכול, אנחנו במינהל נהיה, בסך הכול זה 270 עובדים, שזה כולל גם מתוכם 100 סטודנטים.

עדי קול: מה הסטודנטים עושים?

<מאיר דוד: הסטודנטים עובדים בחצאי משרה.

<מאיר דוד: הם מסייעים למפקחים בעבודה.

<מאיר דוד: הם כצוות פיקוח.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: אתה יכול להגיד לי כמה בתי עסק אתם ממונים עליהם.

<מאיר דוד: אנחנו מטפלים בשנה בערך בכ-3000 עד 3,500 בתי עסק.

עדי קול: 3,500.

עדי קול: אז יש לנו 120 - - -

מיקי רוזנטל: זה מספר בלתי אפשרי על פניו.

עדי קול: לא, אני רק רוצה להראות את התחשיב.

<מאיר דוד: מה זה "בלתי אפשרי"?

מיקי רוזנטל: בלתי אפשרי לאכוף את החוק במספר הפקחים הקיים.

מיקי רוזנטל: נקודה.

<מאיר דוד: נכון.

<מאיר דוד: מסכים איתך.

מיקי רוזנטל: אוקיי.

מיקי רוזנטל: אתה מסכים איתי.

<מאיר דוד: אבל אני אומר לך גם שלא איישנו עדיין את כל התקנים בגלל הקפאות שהיו, בגלל הבחירות שהיו והקפיאו את כל התקנים בשנה שעברה.

<מאיר דוד: לכן לא סיימנו את הגיוס של כל העובדים.

<מאיר דוד: אוקיי?

עדי קול: זאת אומרת, 120 – לכמה תגיעו?

<מאיר דוד: אנחנו נגיע בסופו של דבר למשהו כמו 150, 160 מפקחים, ועוד 100 סטודנטים.

מיכל בירן: שגם אותם מנצלים לו.

<מאיר דוד: סליחה?

מיכל בירן: מכיוון שיצא לי לראות כמה תלושי שכר של סטודנטים כאלה, כתוב להם: פחות משכר המינימום.

מיכל בירן: אבל זה לא הנושא שלנו היום.

<מאיר דוד: בואי, תראי אצלנו את הסטודנטים - - -

<מאיר דוד: מהדיון הקודם, אתם מכירים קצת נתונים.

<מאיר דוד: הדברים לא יותר מדי שונים.

עדי קול: לא, לא, רגע, זו השאלה שלי: אנחנו מכירים את הנתונים, אנחנו היינו בדיון הקודם – רוב האנשים כאן.

עדי קול: והשאלה היא: למה דברים לא השתנו?

<מאיר דוד: אז יופי.

<מאיר דוד: התחיל לציין בתחילת דבריו חבר הכנסת דב חנין את הקשיים - - -.

<מאיר דוד: היום, הכלים שעומדים לרשותנו לא מאפשרים אכיפה יעילה בשטחים או אכיפה - - -.

<מאיר דוד: ואני אגיד לך למה: אם אני אלך לאותם עובדים בכתבה, ואני אבצע אכיפה, ואני אתשאל אותם ואתחקר אותם, אני מבטיח לך שהדברים שהם יאמרו לי בעדויות שלהם יהיו שונים ממה שהם אמרו בכתבה פה, וזה אחר כך מקשה עלינו באכיפה.

עדי קול: אני מסכימה.

עדי קול: אבל אתה מבין את הקושי והמצוקה שלהם?

<הילה רענן: - - -

<מאיר דוד: ובואי, אני אומר לך: אם נאמר פה שאפילו בתביעות שמוגשות היום יש קושי להוכיח, אפילו בתביעות שמוגשות היום, בתביעות אזרחיות שמוגשות, יש קושי להוכיח - - -, אז בטח ובטח בהליכים שיש לנו היום.

<מאיר דוד: בהליך הפלילי, רמת ההוכחה הנדרשת היא בלתי נסבלת.

<מאיר דוד: בלתי נסבלת ובלתי אפשרית מבחינתנו לאכוף.

<מאיר דוד: לכן, אם אני אלך היום בהליך פלילי, ועשינו מספר פעולות ביחד עם המינהל האזרחי; אמרנו: בואו ניקח כמה תלונות שיש לכם, בואו נתחיל תהליך, נלך לעובדים.

<מאיר דוד: אתה קיבלת תלונה על עשרה שקלים לשעה, אני אלך לאכוף.

<מאיר דוד: הגענו לעובדים - - -

דב חנין: אבל יש לכם את הכלי המינהלי.

<הילה רענן: לא.

<הילה רענן: פה אני רוצה להסביר, בבקשה.

<הילה רענן: זה לא - - -

עדי קול: רגע, דקה.

עדי קול: את רוצה לדבר?

עדי קול: הוא יסיים ואחר כך.

<מאיר דוד: אז זהו, אדוני וגברתי, ביום שיוחל ההליך המינהלי אני מבטיח לכם שכל כוח האדם הזה ירד לבקעת הירדן, וירד למישור אדומים, ויתחיל לבצע אכיפה, וזה יהיה הרבה יותר פשוט.

דב חנין: מה חסר כדי שזה יקרה?

דב חנין: מה חסר?

עדי קול: רגע, לא, לא, לא.

עדי קול: אני רוצה לשאול שאלה: היום אין לך שום בעיה – יש לך צווים מינהליים, יש לך חוק במדינת ישראל, ואתה עדיין לא אוכף - - -

<מאיר דוד: אין לי צו מינהלי.

<מאיר דוד: הצו - - -

עדי קול: אני מדברת כרגע בתוך מדינת ישראל.

עדי קול: אני יודעת, הגיעו לוועדה שלי פניות, לגבי חברות ישראליות בתוך מדינת ישראל שמעסיקות פלסטינאים ולא משלמות שכר מינימום, ואתה לא אוכף את זה עליהן.

עדי קול: אז השאלה היא למה פתאום, כשאתה אומר לי: ברגע שישתנה החוק, פתאום אז.

עדי קול: אתה אומר, היום אני לא מצליח לאכוף, לא בישראל ולא מחוץ לישראל.

עדי קול: ברגע שישתנה החוק, הצו המינהלי, פתאום כל 270 העובדים שלך ירדו לגדה.

<מאיר דוד: יוכלו.

<מאיר דוד: אז אני אמרתי: יוכלו לאכוף גם בגדה וירדו לגדה.

<מאיר דוד: כן.

<מאיר דוד: ובישראל - - -

עדי קול: אבל היום אתה לא אוכף את זה - - -

<מאיר דוד: את מקבלת תלונות שאני לא מקבל אותן, אבל את לא מקבלת - - -

עדי קול: כן, אני מעבירה לך את התלונות האלה ואתה לא מטפל בהן.

<מאיר דוד: זה לא נכון.

<מאיר דוד: זה לא נכון.

<מאיר דוד: זה לא נכון.

<מאיר דוד: חד משמעית אני אומר את זה כאן.

<הילה רענן: זה לא נכון.

<הילה רענן: זה פשוט לא נכון להגיד את זה.

<הילה רענן: בבקשה.

עדי קול: מיד אגיד לכם את התלונה הספציפית - - -

<מאיר דוד: הנה, אני מחזיק ביד את המסמך.

<מאיר דוד: קו לעובד בדיון הקודם אמרה: העברנו למשרד הכלכלה ולא - - -

עדי קול: אני העברתי אותו באופן אישי.

עדי קול: העוזרת שלי העבירה את זה.

<הילה רענן: ומתי קיבלנו את זה?

<הילה רענן: הדיון היה בדצמבר.

<הילה רענן: קיבלנו את זה בשבוע שעבר, מלשכת השר.

<הילה רענן: אנחנו קיבלנו את זה מלשכת השר.

<מאיר דוד: במאי.

<מאיר דוד: חבר'ה, המיילים פה מדברים.

<מאיר דוד: אתם מדברים - - -

עדי קול: סליחה, תסלחו לי, זה שיש לכם בעיה, עד שזה עולה ללשכת השר.

עדי קול: אני העברתי - - -

<הילה רענן: יכול להיות, אבל אנחנו יכולים - - -

<מאיר דוד: מה הקשר ללשכת השר?

עדי קול: אז אני העברתי לכם את הפנייה לפני שלושה חודשים.

עדי קול: אני רק אשתף את כל מי שנמצא כאן:

עדי קול: בדיון הקודם עלתה טענה שנגבים סכומים של כופר על מנת לקבל רישיון עבודה בישראל.

עדי קול: נאמר בדיון את הטענה הזאת, ואתם אמרתם: אנחנו לא מכירים אותה.

<הילה רענן: נכון.

עדי קול: והדבר השני, אמרתם: אנחנו צריכים תלונה.

עדי קול: אמרתי לך: הנה, יש פה חמישה חברי כנסת - -

<הילה רענן: לא.

עדי קול: - - שיגישו לכם את התלונה בעל פה.

עדי קול: לא קיבלתם.

עדי קול: שלחתי לכם את הפרוטוקול, הפרוטוקול הוא תלונה.

עדי קול: דיברתי על זה עם שר הכלכלה, הפרוטוקול הוא תלונה.

עדי קול: הוא אמר שלא היה שום צורך לבקש תלונה בכתב.

עדי קול: ובכל זאת, העברתי לכם תלונה בכתב:

עדי קול: אני, העוזרת שלי – לא רק קו לעובד – העבירה אליכם.

עדי קול: יש לי את זה במייל.

עדי קול: את יודעת למה זה הגיע אלייך בשבוע שעבר?

עדי קול: כי הלכתי לפגישה עם מנכ"ל משרד הכלכלה.

עדי קול: אז ארבעה חודשים - - -

<הילה רענן: אז אני יכולה להגיד לך שאנחנו בתור הלשכה המשפטית פנינו לקו לעובד באותו, אנחנו פנינו באופן יזום לקו לעובד - - -

עדי קול: קודם כל, אני אומרת לכם, השורה התחתונה זה שארבעה חודשים אתם שמעתם טענה שנשמעה בוועדת הכנסת ולא עשיתם איתה דבר, והדבר היחיד שהתחלתם לעשות עכשיו זה בגלל שהלכתי לפגישה עם שר הכלכלה ועם מנכ"ל משרד הכלכלה.

עדי קול: אז אל תגידו לי שכשיש לכם תלונות אתם אוכפים.

<מאיר דוד: זה לא נכון לחלוטין.

עדי קול: תסביר לי למה אתם לא אוכפים חוק קיים.

<מאיר דוד: תלונה כללית: יש בעיה במדינת ישראל – אוכפים - - - ואין תלונה ממוקדת.

<מאיר דוד: הנה, התלונה הממוקדת - - -

עדי קול: לא, יש תלונה.

עדי קול: הייתה תלונה מאוד ספציפית.

<הילה רענן: אבל זה לא ספציפית - - - השם שלו.

עדי קול: סליחה, איך קוראים לך?

<הילה רענן: עורכת הדין הילה רענן.

עדי קול: עורכת הדין הילה רענן, אם את רוצה לדבר עוד רגע, אנחנו ניתן לך אפשרות.

<מאיר דוד: תלונה ממוקדת שקיבלתי בשבוע שעבר, מבלי שצוין פה מי המעסיק, ומבלי שמצוינים פה תקופות העבודה, ועכשיו אנחנו צריכים ללכת לאתר בכלל מי המעסיק, שבכלל העסיק את אותו עובד, שיש לגביו תלונה.

<מאיר דוד: אז אם זאת תלונה – זאת לא תלונה, רבותיי.

<מאיר דוד: עכשיו אני אומר לך, אנחנו עושים מול פלסטינאים במדינת ישראל, עושים אכיפה.

<מאיר דוד: אתם מקבלים תלונות שאנחנו לא מקבלים, אנחנו מקבלים תלונות שאתם לא מקבלים.

<מאיר דוד: כל מה שתעבירו אלינו - - -

מיקי רוזנטל: אתה אומר שאתם אוכפים לפלסטינאים.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לתת לנו - - -

<מאיר דוד: לא, אני רוצה רק להגיד משהו.

מיקי רוזנטל: אתה תגיד מה שאתה רוצה, רק מותר לשאול אותך באמצע שאלות.

מיקי רוזנטל: כמה תלונות על פלסטינאים הגשתם לבית הדין בשנה האחרונה, למשל?

<מאיר דוד: אנחנו לא מגישים תלונות ולא מגישים לבית הדין.

<הילה רענן: אנחנו לא מגישים - - -

מיקי רוזנטל: אז אני אתקן את השאלה: כמה פעולות אכיפה מינהליות עשיתם?

מיקי רוזנטל: כמה תלונות הגשתם?

מיקי רוזנטל: מה עשיתם בתחום הזה?

מיקי רוזנטל: תן לנו במספרים, לא באמירה, בבקשה.

<מאיר דוד: אם אתה רוצה לדעת כמה פעולות - - - בכלל עשינו במהלך השנה או - - -

עדי קול: בשטחים.

<מאיר דוד: בשטחים?

<מאיר דוד: מינהלית איך אני יכול לבצע?

עדי קול: בעקבות הצו - - -

<מאיר דוד: מינהליות, אבל אי אפשר לבצע פעולות - - -

עדי קול: - - -

<מאיר דוד: אין צו מינהלי בשטחים, חבר'ה.

עדי קול: יש לך פלילי.

דב חנין: אדוני, חבר הכנסת מיקי רוזנטל שאל אותך כמה הליכי אכיפה אתם ביצעתם בעניין של העסקת פלסטינים במדינת ישראל?

מיקי רוזנטל: בגבולות 67'.

דב חנין: בגבולות 67'.

<מאיר דוד: בתוך מדינת ישראל.

דב חנין: בתוך מדינת ישראל.

<מאיר דוד: אין לי את המספר המדויק, אבל זה מדובר על עשרות פניות ותלונות שבדקנו, והטלנו עיצומים כספיים והתרעות.

עדי קול: כמה?

<מאיר דוד: אני לא יודע להגיד לך את המספר המדויק כי לזה לא נתבקשתי להגיד, בתוך מדינת ישראל, אבל עשינו כי אנחנו עושים: בענף הבניין בשיתוף עם רשות האוכלוסין וההגירה - - -

עדי קול: אז, קודם כל, אנחנו רוצים שתגישו לנו, תגישו לוועדה את הספרים האלה, על כמה מבצעים - - - וכמה עיצומים הוגשו על תנאי העסקה של - - -

<מאיר דוד: אז אנחנו נגיש לכם.

<מאיר דוד: נגיש את המספרים לנתוני אכיפה כלפי פלסטינאים.

<מאיר דוד: בסדר.

<מאיר דוד: לגבי יהודה ושומרון: בגלל שמינהלית לא בוצעה אכיפה, פלילית בוצעה בשיתוף עם תלונות שקיבלנו מהמינהל האזרחי.

<מאיר דוד: 12 או 13 תלונות שקיבלנו ועשינו פעולות חקירה בהליך הפלילי.

<מאיר דוד: אז אחרי הפלילי, לצערי, כמו שאתם יודעים, אני לא יכול, לא יכול - - -

באסל גטאס: למה?

<מאיר דוד: בגלל המורכבות והמסובכות שלהם, ומשך הזמן שלהם.

<מאיר דוד: הם הוגשו לתביעה הפלילית.

<מאיר דוד: הם נמצאים בתביעה הפלילית.

עדי קול: אז 12 תלונות הוגשו.

<קריאה: מוצדקות.

<מאיר דוד: אמרתי 12 שחקרנו והעברנו למחלקה הפלילית.

עדי קול: מצאתם אותן תלונות מוצדקות?

<מאיר דוד: בחלקן לא יכולנו למצוא, מצאנו סתירות.

<מאיר דוד: למה?

<מאיר דוד: כי בשלב הראשון התלונה הייתה מדוברת שיש הפרה.

<מאיר דוד: כשהגענו לעובדים השתנו הגרסאות.

<מאיר דוד: ושוב פעם, חבר הכנסת דב חנין בכלל גם סקר אותן למה: פחד של עובדים, רצון להישאר בעבודה, אין תלושי שכר, אין דיווחי שעות.

<מאיר דוד: אז אתה צריך להתאים - - -, ולכן זה הקושי הגדול בהליכים הפליליים.

עדי קול: אני שואלת אותך שאלה מקצועית: אנחנו, מדינת ישראל, ואנחנו חברי הכנסת, מאוד-מאוד חשוב לנו להקפיד על תשלום שכר המינימום.

עדי קול: ואתה אומר יש בעיות אכיפה.

עדי קול: כל הבעיות שהצגת הן בעיות אובייקטיביות: נכון, לא נותנים תלוש שכר; נכון, יש מצוקה מאוד-מאוד קשה שגורמת לעובדים להסכים לעבוד בתנאים לא תנאים.

עדי קול: מה אנחנו אמורים לעשות כדי שאנחנו נוכל להגיד: אנחנו, מדינת ישראל, משלמים שכר מינימום בישראל?

מיקי רוזנטל: אולי לשפר פה בחקיקה את הכלים - - - אתה זקוק להם.

עדי קול: תגיד לנו, מה אתה צריך?

באסל גטאס: תגיד, גם מה שראית בסרט, אתה בתור ראש אגף, אין לך מה לעשות?

באסל גטאס: רק מהמידע שראית בסרט.

<מאיר דוד: אני אומר: אני מוכן לבדוק.

<מאיר דוד: אני אבדוק אותו.

<מאיר דוד: אני אבדוק אותו - - -

באסל גטאס: אתה לא יכול ללכת לאיציק הזה, להביא אותו לחקירה, וכאילו לעצור אותו?

<מאיר דוד: לא, אין לי סמכות לעצור אותו.

<מאיר דוד: אני יכול לנסות בפעולות החקירה שלי כן לבצע.

<מאיר דוד: אותו מר איציק מזרחי – אני לא יודע אם זה מר איציק מזרחי, אמרת את השם – לאתר אותו - -

באסל גטאס: מר איציק מזרחי.

<מאיר דוד: - - ולבדוק האם הוא מעסיק.

<מאיר דוד: אם הוא חקלאי שעובד באופן פרטי - -

באסל גטאס: הוא ראש ענף המטעים בקיבוץ גינוסר.

<מאיר דוד: - - או שהוא עובד מטעם הקיבוץ.

<מאיר דוד: את המידע הספציפי הזה אנחנו נעביר לבדיקה.

<מאיר דוד: בסדר?

<מאיר דוד: ואתה יודע מה, אני אבוא אליך גם עם תוצאות.

<מאיר דוד: אני אבוא - - - איך התקדמנו עם - - -

באסל גטאס: עושים חקירה סמויה, עושים.

באסל גטאס: אם רוצים.

באסל גטאס: אם רוצים.

דב חנין: אדוני, בהמשך לשאלת יושבת ראש הוועדה, אני מסכים איתך: הכלי של העיצומים המינהליים הוא כלי יותר אפקטיבי.

דב חנין: הוא כלי יותר אפקטיבי ויותר יעיל.

דב חנין: הכלי הפלילי הוא כלי מאוד מסובך, למרות שבהחלט יש מצבים שהוא מתאים להם.

דב חנין: מה נדרש?

דב חנין: ואיפה אתם עומדים כרגע בנושא של צו המושל הצבאי שיאפשר את הפעלת העיצומים המינהליים באופן אפקטיבי בשטחי C.

באסל גטאס: אחרי שש שנים.

<הילה רענן: אוקיי.

<הילה רענן: אז על מנת שאנחנו נוכל להשתמש בכלי המינהלי - - -

<וילמה מאור: רגע, תציגי את עצמך לפרוטוקול.

<הילה רענן: עורכת הדין הילה רענן, הלשכה המשפטית, משרד הכלכלה.

<הילה רענן: על מנת שאנחנו נוכל להשתמש בכלי המינהלי אנחנו צריכים להחיל דרך צו אלוף את החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, שהוא בעצם מאפשר סמכויות אכיפה מינהליות.

<הילה רענן: אנחנו עבדנו במסגרת הצוות, במסגרת תחיקת הביטחון - - -

דב חנין: זה לא החלה של החוק, אלא זה בעצם העתקה של החוק.

עדי קול: כן, כן, כן.

דב חנין: לאותו מצב.

<הילה רענן: זו בדיוק העתקה של החוק, כי יש הרבה מאוד - - -

עדי קול: זו העתקה, זו לא החלה.

דב חנין: זו העתקה.

<הילה רענן: זה ממש לא העתקה כי יש הרבה מאוד דברים שצריך לשנות.

<הילה רענן: יש הרבה מאוד התאמות - - -

עדי קול: לא, לא, לא, הוא רק מסביר שאנחנו לא מחילים את החוק הישראלי.

דב חנין: לא, אנחנו לא - - - הישראלי.

<הילה רענן: אנחנו מחילים את זה דרך תחיקת הביטחון.

<הילה רענן: באמצעות תחיקת הביטחון, נכון להיום - - -

מיקי רוזנטל: כן, יש לכם ויכוח טרמינולוגי.

מיקי רוזנטל: זה לא - - -

עדי קול: רק סמנטי.

<הילה רענן: בסדר.

עדי קול: הוא לא רוצה שתגידי שאת מחילה את החוק הישראלי.

<הילה רענן: אנחנו לא מחילים, אנחנו עושים עבודה.

עדי קול: בדיוק.

דב חנין: - - - חוק ישראלי, אנחנו מחילים חוק של הממשל הצבאי.

מיקי רוזנטל: אנחנו עושים העתקה.

מיקי רוזנטל: למרות שהממשל צבאי, החוק הישראלי לא חל עליו.

<הילה רענן: אנחנו עושים התאמות לחוק הישראלי, לחוקי המגן.

<הילה רענן: נכון.

עדי קול: בדיוק.

<הילה רענן: ועד היום אנחנו השקענו המון-המון שעות בישיבות ואנחנו עשינו התאמות להרבה מאוד חוקי עבודה.

<הילה רענן: נכון להיום - - -

עדי קול: רגע, עורכת הדין הילה רענן, נציג את זה לכולם את המצב: יש פה צוות.

עדי קול: תספרי לנו על הצוות.

<הילה רענן: יש צוות בין-משרדי.

עדי קול: אתם ישבתם, סיפרתם לי את הבדיחה שלי על הישיבות האיטיות שלכם.

עדי קול: אנחנו דיברנו בוועדה הקודמת, דיברנו על ההבדל בין עיטיות בעי"ן לאיטיות באל"ף, וכל שאר האותיות.

עדי קול: השאלה היא: אמרתם לנו תוך ארבעה חודשים.

עדי קול: עברה חצי שנה.

עדי קול: איזה חוקים בינתיים הוחלו?

עדי קול: מה חסר עדיין?

עדי קול: איפה אנחנו עומדים?

עדי קול: ועוד כמה זמן זה ייקח?

<הילה רענן: אוקיי.

<הילה רענן: החוק היחיד שהוחל בשלב זה דרך צו האלוף הוא חוק עבודת נשים.

<הילה רענן: בנוסף, אנחנו עוד טיפלנו בחוקים: חוק בית הדין לעבודה.

<הילה רענן: אנחנו עשינו - - -

עדי קול: בעקבות הצעת החוק של חברת הכנסת אורית סטרוק, שלחצה על זה והתעקשה, אז את זה נעשה.

<הילה רענן: אנחנו עוד עשינו התאמות לחוקים הבאים: חוק בית הדין לעבודה, חוק פיצויי פיטורים, חוק חופשה שנתית, חוק הודעה מוקדמת לפיטורים והתפטרות, חוק שעות עבודה ומנוחה, חוק הגנת השכר, חוק הודעה לעובד (תנאי עבודה), חוק הסכמי - - -, חוק דמי מחלה, חוק דמי מחלה - - -

עדי קול: רגע, עשיתם את ההתאמות אבל מתי זה יחול?

<הילה רענן: - - - ועשינו, והאלוף צריך לחתום על זה.

<הילה רענן: אנחנו התחייבנו לסיים את עבודת הצוות הבין-משרדית, עד לאוגוסט 2014 הבטחנו את העדכון, ונכון להיום הצוות המשרדי התכנס פעם נוספת על מנת להכין גם את חוקי השוויון של חוקי עבודת - - -

עדי קול: כלומר, היום אנחנו ביוני, עד אוגוסט - - -

<הילה רענן: כשכל החוקים האלה עברו כבר.

עדי קול: שנייה, השאלה אם אתם מעבירים אותם לחתימה כל מה שסיימתם?

<הילה רענן: העברנו.

<הילה רענן: העברנו.

<הילה רענן: את כל החוקים האלה, ואני עוד לא סיימתי להקריא את כולם.

דב חנין: הם מחכים לחתימה של האלוף.

מיקי רוזנטל: יש פה נציג של צה"ל?

עדי קול: רגע, ואת החוק להגברת האכיפה?

<הילה רענן: גם.

עדי קול: העברתם כבר.

<הילה רענן: כן.

עדי קול: זאת אומרת שעכשיו אנחנו רק מחכים - - - הנפקה של תלוש, אמרת שזה בתוך - - -

<קריאה: אחד החוקים שעברו.

<הילה רענן: כן.

<הילה רענן: חוק הגנת השכר.

באסל גטאס: מה עם תאונות עבודה?

באסל גטאס: זה באיזה חוק?

<הילה רענן: זה חוק פיקוח על העבודה.

באסל גטאס: לא בביטוח - - -

<הילה רענן: אני יודעת שיש התקדמות בזה.

<הילה רענן: אני פחות התעסקתי בנושא הזה.

באסל גטאס: נגיד עובד באותה חממה נפצע, מה קורה לו?

<הילה רענן: יש גם התקדמות בדינים האלה.

<הילה רענן: אני פשוט לא התעסקתי בזה.

באסל גטאס: את יודעת מה קורה היום אם מישהו שנגיד נפל ושבר את היד או - - -?

מיקי רוזנטל: אללה ואכבר.

<הילה רענן: אבל - - -

עפו אגבאריה: ואם קיבל נכות?

מיקי רוזנטל: אללה ואכבר.

באסל גטאס: שום דבר.

עפו אגבאריה: איפה הוא ממשיך את הטיפולים?

באסל גטאס: אפילו לוקחים אותו באמבולנס לבית חולים פלסטיני.

עפו אגבאריה: כן.

עדי קול: דקה.

עדי קול: אני רוצה רק להבין היטב מה שאמרת: החוקים שכבר עשיתם עליהם התאמות, האם כבר אפשר בעיקרון שהאלוף יחתום עליהם או שהם מחכים עד אוגוסט?

עדי קול: את זה אני אשאל את משרד המשפטים.

עדי קול: רק לפרוטוקול את שמך ואת תפקידך.

<קרן דהרי בן נון: קרן דהרי, ממונה ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

<קרן דהרי בן נון: בעצם, בעקבות אותה הצעת חוק פרטית שציינתם אותה קודם לכן, היו שתי ישיבות בממשלה: הייתה ישיבה ב-1 לספטמבר 2013, שהייתה לפני הדיון שהתקיים אצלך בשעתו בוועדה לפניות הציבור, והיה דיון ב-12 לינואר 2014.

<קרן דהרי בן נון: הממשלה בעצם הנחתה אותנו או בעצם הטילה על משרד הביטחון בשיתוף עם משרד המשפטים וכל הגורמים הרלוונטיים, בעיקר משרד הכלכלה בהקשר הזה, להשלים את עבודת המטה עד ל-15 באוגוסט 2014.

<קרן דהרי בן נון: בעצם, לסגור את הפערים בתחום דיני העבודה בין עובדים בישראל לעובדים באזור יהודה ושומרון, באופן שיאמץ את הדינים בהתאמות הנדרשות - - -

עדי קול: אבל אני רק רוצה לעצור אותך לרגע, כיוון שזה לא קורה הרבה, בטח שלא בפורום הזה:

עדי קול: אנחנו צריכים להודות לחברת הכנסת אורית סטרוק במקרה הספציפי הזה שגרמה לתהליך להתקדם, כי הוא לא התקדם - - -

מיקי רוזנטל: - - -

<וילמה מאור: הישיבה הייתה לפני גם.

עדי קול: בדיוק.

<קרן דהרי בן נון: התהליך התחיל הרבה לפני, ובעצם זה האיץ את התהליך.

עדי קול: אבל הוא האיץ את זה.

עדי קול: ונכון, אנחנו צריכים לתת לחברת הכנסת אורית סטרוק את הקרדיט שלה, למרות שאנחנו לא בהכרח מסכימים על המניעים.

דב חנין: הדרך לגן עדן רצופה בכוונות.

עדי קול: נכון.

<קרן דהרי בן נון: מכל מקום, כמו שהגברת הילה רענן ציינה, אנחנו ישבנו עשרות ישיבות, מאות שעות, ועברנו על דברי חקיקה רבים.

<קרן דהרי בן נון: התהליך הוא ממושך וארוך כי זה; אתם עושים חקיקה, אתם מבינים את המורכבות שבדבר הזה מבחינת החלה של נורמות, ועבירות פליליות, וסוגיות רוחביות שעולות מבחינת דברים.

<קרן דהרי בן נון: אנחנו בעצם מחילים את זה על המעסיקים הישראלים כלפי עובדים שלהם, בין אם הם ישראלים ובין אם הם פלסטינים.

<קרן דהרי בן נון: ובהקשר הזה יש היבטים: זה לא העתקה כמו שקראתם לו במובן הפשטני של copy-paste, כי למשל לגבי פנסיה, שזה עובר כחוט השני בכמה דברי חקיקה.

<קרן דהרי בן נון: צריך לבנות מכשיר פנסיוני מתאים או הולם או אחר או שונה.

<קרן דהרי בן נון: כי לא קיים דבר כזה בתחום היישובים.

<קרן דהרי בן נון: זאת אומרת, אנחנו לא מעתיקים, אנחנו עוברים ולכן זה לוקח הרבה זמן.

<קרן דהרי בן נון: עכשיו, בעצם אנחנו התחייבנו בפני הממשלה, ואני מעריכה שאנחנו נעמוד במועד הזה, - -

באסל גטאס: אתם תעמדו בזה?

<קרן דהרי בן נון: - - עד ה-15 באוגוסט להשלים את העבודה.

באסל גטאס: האלוף יחתום עד ה-15?

<קרן דהרי בן נון: כרגע ניתן היה עקרונית לחשוב על "טפטוף" החוקים.

<קרן דהרי בן נון: כמו שחתמו כבר על חוק עבודת נשים, אולי לעשות את זה בטפטופים.

<קרן דהרי בן נון: אבל יש פה סוגיות רוחביות - - -

עדי קול: רגע, אבל דברים באמת שכבר עשיתם התאמות.

עדי קול: אמרת תיאורטית.

עדי קול: תיאורטית הוא יכול לחתום על זה כרגע - - -

<קרן דהרי בן נון: יש לנו טיוטה של צו.

<קרן דהרי בן נון: יש היבטים שלא נסגרו עדיין.

<קרן דהרי בן נון: למשל: סוגיית הערכאה שתדון בסכסוכים שהעילה שלהם - - -

עדי קול: אבל זאת הייתה סוגיה שדיברת, הצגת - - - אז כבעיה מרכזית.

<קרן דהרי בן נון: היא עדיין ממתינה להכרעת שרת המשפטים בהקשר הזה, ואנחנו יכולים לאמץ את החוקים בלי לקבוע מה הערכאה.

עדי קול: רגע, אז מעשית, השורה התחתונה שאת אומרת לי זה שהיום הוא עדיין לא יכול לחתום, האלוף, כיוון שעוד אין הכרעה לגבי ערכאת הדיון?

<קרן דהרי בן נון: תראי, לגבי אימוץ של הוראות חוק עבודת נשים - - -

עדי קול: הוא הצליח.

<קרן דהרי בן נון: לא, אימוץ הוראות חוק עבודת נשים, כשקבענו מלכתחילה שהערכאה תהיה בית המשפט לעניינים מקומיים, והוא הערכאה המוסמכת כיום בתקנון.

<קרן דהרי בן נון: ובעקבות ביקורת רבה שהושמעה בהקשר הזה, שמדובר בשופט שהוא שופט שלום, והוא לא מומחה את המומחיות המיוחדת שכרוכה בדיני עבודה עם נציגי ציבור וכולי, נערך תיקון לצו, ובעצם כרגע אין ערכאה בהקשר הזה, ולכן מגיעים לבתי הדין לעבודה בישראל, כמו שמגיעים עד היום מכוח כללי ברירת הדין במשפט הבינלאומי הפרטי.

<קרן דהרי בן נון: זאת אומרת, בית המשפט בוחן את הסכסוך, בוחן מה הדין הרלוונטי, מה מירב הזיקות מבחינת הדינים שיחולו.

<קרן דהרי בן נון: וככלל, כן מגיעות תביעות לבתי הדין לעבודה בישראל, ובמסגרתן, בעצם לא נקבע; אני רוצה לומר שלגבי הבג"ץ של "קו לעובד" לא נקבע שם שיחול הדין הישראלי בהכרח.

<קרן דהרי בן נון: הם בוחנים את הסיטואציה ובוחנים אותה.

<קרן דהרי בן נון: אבל - - -

עדי קול: הם בוחנים, נכון.

עדי קול: אני חייבת להגיד, הטילו עליכם משימה כמעט בלתי אפשרית: מאוד-מאוד קשה, מאוד מורכבת, בזמן קצר.

עדי קול: אני מבינה את זה.

<קרן דהרי בן נון: אנחנו מתקדמים מאוד, ואנחנו נעמוד במועד הזה של ה-15 באוגוסט.

עדי קול: ותעמדו במועד של אוגוסט, אנחנו שמחים לשמוע.

עדי קול: והשאלה אם יש בעינייך צעדים שאפשר לעשות בינתיים, כי אנחנו בינתיים; אני יודעת שגם את לא חיה טוב עם ה"סרט" הזה.

<קרן דהרי בן נון: אני לא חייתי טוב גם כשקראתי את הכתבה ולא ראיתי את הדברים בצהוב על גבי מסך.

<קרן דהרי בן נון: אבל מבחינת שכר מינימום לפחות זה חוק שמוחל בתחיקת הביטחון כרגע.

<קרן דהרי בן נון: הוא מוחל בתחיקת הביטחון.

<קרן דהרי בן נון: ומעבר לשימוש בכלים של תביעות – שהעובדים צריכים להגיע, ויש קשיי נגישות וכולי – עקרונית יש היתכנות לבצע אכיפה של החוק הזה - - -

עדי קול: שוב, לא באופן מינהלי.

באסל גטאס: אז למה לא יכולים להשתמש?

עדי קול: - - -

באסל גטאס: כן, למה לא משתמשים במינהלי?

עדי קול: כי אין לו את - - - כי פלילי הם לא מצליחים, כי - - -

מיקי רוזנטל: - - -

עדי קול: לא - - -

באסל גטאס: - - - חוק שכר המינימום, כבר יש - - -

מיקי רוזנטל: לא, לא, זה לא נחתם עדיין.

מיקי רוזנטל: זה לא נחתם, חבר הכנסת באסל גטאס.

מיקי רוזנטל: חבר הכנסת באסל גטאס, זה לא נחתם, המינהלי.

מיקי רוזנטל: זו בדיוק הבעיה.

<קרן דהרי בן נון: - - - האכיפה לא חלים כרגע, ולכן הם לא יכולים להשתמש בהם.

עדי קול: אבל - - - רק שאלה אחת, אם כבר עשינו את שיטת הסלמי לגבי חוק עבודת נשים, האם נוכל לעשות את זה - - - האכיפה?

עדי קול: שזה החוק שכרגע עומד בפניהם.

<קרן דהרי בן נון: אני לא רפרנטית לדיני עבודה, אבל למיטב הבנתי זה קצת חסר משמעות כי בעצם נותנים להם סמכויות לפעול מכוח חוקים מסוימים שמנויים שם בתוספות.

<קרן דהרי בן נון: ולכן אם אנחנו מחילים רק חוק מסוים, זה פחות רלוונטי.

עדי קול: אז רק את שכר המינימום.

עדי קול: סליחה, רצית?

<מאיר דוד: כן.

<מאיר דוד: אני רציתי גם לענות לחבר הכנסת מיקי רוזנטל שאמר מה צריך לעשות ומה כן.

<מאיר דוד: אז אנחנו באמת מקווים שההחלה של החוק תיתן לנו את הסמכויות.

<מאיר דוד: אין לנו סמכויות מעצר וחקירה, שאנחנו יכולים לעצור מעסיק או יכולים לסגור עסק.

<מאיר דוד: אין לנו את הסמכויות האלה.

<מאיר דוד: אלה סמכויות עזר של רשויות אחרות.

<מאיר דוד: אבל אני חושב, כיוון שעלתה פה המילה עבדות – עד כדי עבדות, ניצול.

<מאיר דוד: חבר'ה, במדינת ישראל יש גוף שאמון על כל הנושא הזה של העסקה בתנאי עבדות או העסקה וזו משטרת ישראל, וזה גוף שחסר פה, וזה גוף שצריך להיות שותף פה, פעיל, לטיפול הזה.

<מאיר דוד: כי במידה ועכשיו אני אבצע חקירה, בואו נגיד שצריך לבצע חקירה שלמה, מאוד-מאוד מקיפה, ואנחנו נוכיח שמעבר לכל תנאי השכר או הגורמים יש פה ניצול עד כדי עבדות.

<מאיר דוד: בסופו של דבר, משטרת ישראל תצטרך להעמיד את אותו בן אדם לדין על עבדות או על סחר או על עושק או על זה.

<מאיר דוד: ולכן משטרת ישראל פה זה גוף שיכול מאוד-מאוד לעזור, ואולי אפילו באמת הרתעתי - - - הוא יכול לסייע.

עדי קול: אני לא רוצה להגיד לך מה משטרת ישראל תענה - - -

דב חנין: אני חושב שזו אמירה חשובה.

דב חנין: זו אמירה חשובה מאוד.

דב חנין: - - - אמירה צריכה להיות - - - בדיון הזה.

<מאיר דוד: עוד שני דברים אחרונים.

<מאיר דוד: חבר'ה, דבר נוסף, אני אשמח מכל מי שיש לו מידע נקודתי.

<מאיר דוד: באמת.

<מאיר דוד: שיכול להביא לנו באמת אבל מידע נקודתי, כי בקעת הירדן היא גזרה מאוד גדולה.

<מאיר דוד: יש שם מאות עסקים ומאות חקלאים גם, והעובדים נמצאים בשטחים כל כך גדולים שלא תמיד אתה יכול להגיע אליהם.

<מאיר דוד: מידע נקודתי – תתנו לנו לבדוק אותו.

<מאיר דוד: אני חושב שגם אם נתחיל - - -

<טלי חרותי סובר: לקרוא עיתונים.

<טלי חרותי סובר: יש שם מידע מאוד נקודתי - - -

<מאיר דוד: אני אשמח.

<מאיר דוד: אני אקרא את העיתונים, אנחנו נקרא.

באסל גטאס: מה זה מה שהיה - - -?

באסל גטאס: זה שמות של אנשים, של מעסיקים.

<מאיר דוד: אז מידע נקודתי מאוד, אנחנו נשמח לטפל בו בלי קשר עד החלת הצווים - - -

עדי קול: שוב, אבל גם, אתם, עד שלא תקבלו - -

<מאיר דוד: כן, אבל - - - במישור הפלילי גם.

עדי קול: - - שם של מעסיק, שם של עובד, תעודת זהות, תאריך ופרטים מדויקים, אתם צריכים שיכינו לכם את החקירה בכפית ואז תוכלו לעשות, ואני חושבת שזה לא מספיק.

<מאיר דוד: אני לא צריך - - - את החקירה.

<מאיר דוד: אני צריך את הפרטים כדי שאני אוכל להגיע לאותו בן אדם או לאותו מעסיק כדי להתחיל את הטיפול.

<מאיר דוד: רק משפט אחרון: פה נאמר שחוקי העבודה לא נאכפים ביעילות - - -

דב חנין: יש לי הצעה מעשית: קחו שלושה רכבים, ויום יום תעברו בבקעת הירדן מצפון עד דרום ותשאלו את העובדים איך הם עובדים, בלי לקבל שום תלונות ושום דבר.

דב חנין: אני מבטיח לכם שתוך שבועיים יהיו לכם כל כך הרבה חומרים שתצטרכו שני צוותים לטפל בהם.

עדי קול: אבל הטענה שהם לא מדברים - - -

<מאיר דוד: אני מקווה מאוד שבאמת ברגע - - - יהיה מאוד קשה לדבר.

<מאיר דוד: אבל דבר אחרון, שאמרו שלא נאכפים פה חוקי העבודה ביעילות, ובנושא של שכר המינימום.

<מאיר דוד: נכון שעדיין יש בעיה של שכר המינימום במדינת ישראל - - -

מיקי רוזנטל: אתה הסכמת לזה.

<מאיר דוד: לא, אני אמרתי.

<מאיר דוד: ונכון שיש בעיה עדיין, ונכון שזה לא נאכף.

<מאיר דוד: אבל חבר'ה, החוק להגברת האכיפה עשה פה שינוי.

<מאיר דוד: ואי אפשר להגיד: לא נעשות פעולות ולא נעשות.

מיקי רוזנטל: לא אמרתי את זה.

מיקי רוזנטל: אמרתי - - -

<מאיר דוד: בשנתיים האחרונות כבר נעשה שינוי במשק.

<מאיר דוד: אנחנו כבר נכנסים למגזרים שבעבר בכלל לא היו נאכפים ונבדקים: במגזר הערבי, במשולש, בצפון, אנשים שבכלל לא היו מוכנים לדבר.

<מאיר דוד: היום לכן יש יותר פתיחות.

<מאיר דוד: אני אומר: החוק הזה עושה שינוי.

<מאיר דוד: צריך גם לתת לו את הזמן שלו להראות את השינוי במשק.

<מאיר דוד: אנחנו כבר רואים איזה סוג של שינוי, ויש שינוי, ואני מקווה שגם בבקעת הירדן יהיה שינוי.

<טלי חרותי סובר: יש לי שאלה.

עדי קול: שמך לפרוטוקול.

<טלי חרותי סובר: טלי חרותי סובר מ-The Marker.

<טלי חרותי סובר: אני שואלת למה אתה פונה לעובדים ולא למעסיקים?

<טלי חרותי סובר: הטענה: עובדים לא מספרים לנו או לא נוח להם, שיפטרו אותם וכולי, - -

<קריאה: הוא צריך תלונה.

<טלי חרותי סובר: - - היא ממש לא רלוונטית כאן.

<טלי חרותי סובר: כי כל מה שאתה צריך לעשות זה לנסוע - - -, להיכנס לחממה, לבקש לדבר עם החקלאי, ולבקש מהחקלאי את תלושי השכר של העובדים.

<טלי חרותי סובר: אתה בכלל לא צריך לדבר עם העובדים.

<טלי חרותי סובר: העובדים הם בכלל לא רלוונטיים כאן.

<טלי חרותי סובר: תבקש את תלושי השכר.

<טלי חרותי סובר: אתה רואה שם עשרה אנשים?

<טלי חרותי סובר: תבקש את תלושי - - -

עדי קול: הבעיה היא שאין תלושי שכר.

<טלי חרותי סובר: ברור.

עדי קול: אבל הוא לא יכול לאכוף את זה.

באסל גטאס: אז הם עובדים.

באסל גטאס: איפה תלושי השכר שלהם?

<טלי חרותי סובר: אבל הוא אומר - - - לחכות לתלונה, ולהגיד, וכולי וזה.

<טלי חרותי סובר: הוא, בעצמו, הפקח שלו, יראה שאין שם תלושי שכר - - -

עדי קול: אבל שנייה, אני מסבירה.

עדי קול: אני אענה במקומו: גם אם לא יהיו תלושי שכר זו לא עבירה היום.

עדי קול: הוא לא יכול לעשות עם זה כלום.

מיקי רוזנטל: אין לו יכולת לאכוף את זה.

עדי קול: מבחינתו זה מותר כרגע שלא יהיו - - -

<הילה רענן: - - -

<טלי חרותי סובר: בסדר.

<טלי חרותי סובר: שילך לחקלאי.

<טלי חרותי סובר: אז מה הטעם ללכת ולדבר עם העובד?

עדי קול: אני אתן לך את הטענה שהם עונים: הם אומרים, אין לנו היום טעם ללכת, כיוון שברגע שנלך ניתקל בהרבה הפרות אחרות שאנחנו לא יכולים לעשות איתן כלום.

<טלי חרותי סובר: בסדר.

<טלי חרותי סובר: אבל איך אתה מוכיח שאתה משלם שכר מינימום לעובד שלך?

<טלי חרותי סובר: אוקיי?

<טלי חרותי סובר: זה יש חוק?

<טלי חרותי סובר: נכון, יש לנו חוק - - -

עדי קול: אבל זה בדיוק העניין: הנטל במשפט הפלילי הוא עלינו, לא עליהם.

עדי קול: עד שלא - - -

<קריאה: - - - לא צריך להוכיח.

עדי קול: - - - אנחנו חושבות אותו הדבר.

עדי קול: הבעיה היא, אני מסכימה שיש פה בעיה.

עדי קול: יש כאן בעיה.

עדי קול: כדי שהוא יוכל להגיד, בשביל הנטל של המשפט הפלילי הוא צריך להוכיח מעל ספק סביר שזה מה שזה היה.

<מאיר דוד: שהמעסיק הפר.

עדי קול: הוא, לא אף אחד אחר.

עדי קול: המעסיק לא צריך להוכיח שום דבר.

עדי קול: זה עקרונות המשפט הפלילי.

דב חנין: ולכן צריך את הכלים המינהליים.

<טלי חרותי סובר: בסדר, אוקיי.

<טלי חרותי סובר: אבל מה שאני שואלת כרגע, הרי הטענה שלכם כל הזמן היא: העובדים לא מספרים, ולא אומרים, וכולי וזה.

<טלי חרותי סובר: אז בעצם זה לא רלוונטי, נכון?

<טלי חרותי סובר: - - -

עדי קול: לא, זה רלוונטי.

<מאיר דוד: זה רלוונטי מאוד.

<טלי חרותי סובר: בעצם, מה שהציע, חבר הכנסת, זה לרדת לבקעה – מה שאני עושה – ופוגשת אנשים ומדברת איתם, מבחינתכם לחלוטין לא רלוונטי.

<טלי חרותי סובר: אין בשביל מה לשלוח לשם אנשים.

<טלי חרותי סובר: זה מה שאתה אומר.

<מאיר דוד: - - -

<טלי חרותי סובר: אז מה?

<טלי חרותי סובר: - - -

עדי קול: ולכן הוא לא שולח.

עדי קול: אבל הגברת טלי חרותי סובר, סליחה אבל את טועה.

עדי קול: יש פה בעיה משפטית כרגע, בעיה משפטית עובדתית.

עדי קול: יש לו כלי אחד שהוא הכלי הפלילי, ובכלי הפלילי הוא לא יכול להשתמש - - -

<טלי חרותי סובר: בסדר - - - מה שאני אומרת.

עדי קול: לא, אבל הוא לא יכול להשתמש.

עדי קול: לא אפקטיבי.

<טלי חרותי סובר: אבל יושבת הראש, אז מה זה משנה אם הוא יקבל מידע ממוקד?

<טלי חרותי סובר: הוא אומר - - -

עדי קול: כרגע לא משנה כלום.

מיקי רוזנטל: כרגע זה לא משנה.

עדי קול: כרגע אני מסכימה איתך.

<טלי חרותי סובר: אז זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד.

עדי קול: אבל, נכון.

<טלי חרותי סובר: זה בדיוק מה שאני מנסה להגיד.

עדי קול: אבל הבעיה היא לא הוא.

עדי קול: סליחה, את טועה.

דב חנין: לכן צריך להזמין לדיון הזה את שר הביטחון ואת שר הכלכלה.

עדי קול: אני עוצרת אותך כי הפרשנות שלך היא לא נכונה.

<טלי חרותי סובר: - - - והם אומרים: אין לנו תלונות, אתם לא מעבירים לנו תלונות.

<טלי חרותי סובר: בעצם, זה לא רלוונטי.

<מאיר דוד: הגברת טלי חרותי סובר, מידע ממוקד יותר יסייע לי אולי, - -

<טלי חרותי סובר: - - - למה?

<מאיר דוד: - - אני אולי שאני אצליח להוכיח שהמעביד הזה הפר, כמו שאמרה, ולא אני אגיד לו: בוא, תוכיח לי ששילמת.

<מאיר דוד: אולי ממידע ממוקד אני אצליח לגבש את הראיה של ההפרה, ואז - - - כנגד - - -

<הילה רענן: ואז - - - חוק שכר מינימום.

<מאיר דוד: כיום, שאין לי את המידע - - -

עדי קול: אני עוצרת אתכם.

עדי קול: בבקשה, הבחור מקו לעובד.

<עבד אלחלים דארי: שלום, שמי עבד דארי מעמותת קו לעובד.

<עבד אלחלים דארי: אני כמעט ארבע שנים עובד עם העמותה, פוגש בכל שבת לפחות שלושה או ארבעה עובדים פלסטינים שמועסקים בבקעה.

עפו אגבאריה: מה זה שלושה או ארבעה?

עפו אגבאריה: אני לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: גם אני לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: מה הוא אמר?

באסל גטאס: תחזור על המשפט.

<עבד אלחלים דארי: בכל שבת אני לפחות פוגש או ארבעה או שלושה עובדים במבנה האיגודים ביריחו.

<עבד אלחלים דארי: כל הסיפור מוכר לכם, היו הרבה סרטים בעניין הזה, אבל אנחנו רוצים פתרון לזה.

<עבד אלחלים דארי: דבר ראשון, לאחרונה, עניין אישורי העבודה.

<עבד אלחלים דארי: המעסיקים מחרימים את אישורי העבודה מהעובדים, שלא יקבלו ביד.

<עבד אלחלים דארי: צריך למצוא פתרון במינהל האזרחי לזה.

<עבד אלחלים דארי: למה לא יקבל ביד שלו?

באסל גטאס: מה זאת אומרת - - -

עדי קול: רגע, סליחה, אני עוצרת אותך כי אני לא רוצה לפתוח נושאים נוספים היום.

עדי קול: לא נתתי להם לפתוח, ולכן אני לא נותנת.

עדי קול: אנחנו רק היום מתמקדים בנושא של שכר המינימום.

<עבד אלחלים דארי: זה בעניין שכר המינימום.

<עבד אלחלים דארי: בואו נשווה עם מי שעובד, הפלסטינים, מי שעובד בתוך ישראל: יש לכם גופים שם, הם אחראים על העניין של תלושי השכר והחלת החוק.

<עבד אלחלים דארי: כי הם מקבלים תלושי שכר ממדור התשלומים.

<עבד אלחלים דארי: יש להם קשר עם משרד העבודה הפלסטיני, הם מפיקים להם את תלושי השכר.

<עבד אלחלים דארי: ויש גוף, הוא תופס את כל העניין.

<עבד אלחלים דארי: אבל בבקעה, בהתנחלויות, אין אף גוף שהוא יכול לתפוס את העניין.

<עבד אלחלים דארי: צריך למצוא מנגנון שיהיה אחראי על זה, שנועל לעבוד ביחד, שנפתור את כל הבעיות האלו.

עפו אגבאריה: זאת אומרת, העובדים הפלסטינים בתוך מדינת ישראל יותר מסודרים?

<עבד אלחלים דארי: יותר מסודרים.

<עבד אלחלים דארי: כן.

עדי קול: גם לא - - -

<קריאות: - - -

עפו אגבאריה: אבל הם מקבלים את שכר המינימום מה שאנחנו מקבלים?

<עבד אלחלים דארי: נכון, מקבלים שכר מינימום לפחות - - -

עדי קול: גם.

עדי קול: לא כולם.

עדי קול: לא כולם.

עפו אגבאריה: זה בטוח לא.

עדי קול: - - - חודש דיברו על זה שהיה - - -

<עבד אלחלים דארי: לא, לא מקבלים - - -

עפו אגבאריה: זה בטוח לא.

עפו אגבאריה: אני יודע - - -

<קריאה: - - -

עפו אגבאריה: לא, לא, בישראל.

עפו אגבאריה: אני יודע שבטוח שמקבלים פחות כי אני ראיתי שהם עובדים בפחות עם רישיון.

עפו אגבאריה: עם רישיון.

עפו אגבאריה: אבל הם מקבלים הרבה - - -

<קריאה: מי שעובד עם רישיון בישראל.

מיקי רוזנטל: צריך לקבל.

מיקי רוזנטל: צריך לקבל.

<עבד אלחלים דארי: כשמפיקים את תלושי השכר הם רושמים שם שהוא מקבל שכר מינימום.

<עבד אלחלים דארי: אפילו אם הוא עבד עשרה ימים או 20 יום הם רושמים שהוא קיבל שכר מינימום.

<עבד אלחלים דארי: לפחות יש אכיפה.

<עבד אלחלים דארי: יש משהו הוגן, בואו נגיד ככה.

<עבד אלחלים דארי: אבל בבקעה ובהתנחלויות אין משהו הוגן.

<עבד אלחלים דארי: אין מנגנון - - -

עפו אגבאריה: אין מנגנון שמפקח על - - -

<עבד אלחלים דארי: זהו.

<עבד אלחלים דארי: אין מנגנון.

<עבד אלחלים דארי: צריך למצוא פתרון לזה.

עפו אגבאריה: כן, כן, בסדר.

עפו אגבאריה: עכשיו, יש לי עוד שאלה: האם יש לך מידע על אנשים שנפצעים או נפגעים בעבודה, בשטחים?

עפו אגבאריה: בתוך מדינת ישראל אני פחות או יותר יודע.

<עבד אלחלים דארי: אני מתמחה בתאונות עבודה בקרב עובדים פלסטינים בכל הגדה בעמותת קו לעובד.

עפו אגבאריה: אם הם עובדים אצל קבלן ישראלי.

<עבד אלחלים דארי: אם הם עובדים בהתנחלויות יש לנו בעיה גדולה.

<עבד אלחלים דארי: כי מישהו נפגע בעבודה, הוא לא מועבר לטיפול בבתי חולים ישראלים או בקופת חולים ישראלית, הוא מועבר דרך אמבולנס ישראלי לאיזה מחסום קרוב לשם, באזור המגורים שלו, ומיד הסהר האדום הפלסטיני, הוא מקבל אותו ומעביר אותו לתוך שטח A, ושם הוא מקבל הטיפול.

<עבד אלחלים דארי: ותהליך ההוכחה שהוא נפגע בעבודה, יהיה לנו קשה להוכיח שהוא נפגע.

<עבד אלחלים דארי: והוא לא מקבל טופס 250.

<עבד אלחלים דארי: אין צורך לקבל טופס 250 שהוא נפגע בעבודה, שהביטוח הלאומי יכיר בו.

עפו אגבאריה: כאילו זה פגיעה בעבודה.

עפו אגבאריה: כן.

עדי קול: אנחנו עוצרים.

עדי קול: אם כבר, אז נעשה על זה דיון נפרד כי - - -

עפו אגבאריה: ראוי.

עדי קול: זה נושא ראוי.

עפו אגבאריה: כן.

<עבד אלחלים דארי: צריך להיות דיון נפרד.

<עבד אלחלים דארי: צריך להיות דיון נפרד כי יש לנו בעיה גדולה בזה.

עפו אגבאריה: וזה חשוב מאוד.

עפו אגבאריה: תראי, גברתי היושבת ראש, יש כל כך הרבה אנשים עם - - -

עדי קול: סליחה, אני רוצה לשאול שאלה: האם בהתאמות שאתם עושים לדיני העבודה החדשים, האם יהיה פתרון לעובדה שאנשים נפגעים בתאונות עבודה ונפגעים מעבר - - -?

<הילה רענן: יש.

<הילה רענן: אני יודעת שעושים עבודות.

<הילה רענן: אני לא מתעסקת בזה באופן אישי ולכן אני לא יכולה לתת תשובה מלאה, אבל אני יודעת שנעשו פעולות.

<הילה רענן: שיש התעסקות גם בהתאמה של חוקי - - -

<קריאה: בהחלת דיני הבטיחות בעבודה.

<וילמה מאור: אז יש החלה גם של דיני בטיחות בעבודה?

<קריאה: אמורה להיות.

מיקי רוזנטל: היא אומרת שאמורה להיות - - -

<הילה רענן: אני יודעת שנעשו - - - על מנת שזה יקרה.

<הילה רענן: אני לא יודעת - - -.

<הילה רענן: אני לא יודעת - - -

עדי קול: האם נוכל לקבל, הוועדה, את הדיווח לגבי דיני הבטיחות בעבודה, ומה תהיה המשמעות שלהם אחרי התיקון?

<קרן דהרי בן נון: כן.

עדי קול: תודה.

עדי קול: אני רוצה רק לבקש מהמינהל האזרחי, הנציג פה, לדבר איתנו על 12 התלונות שהוא הזכיר כאן.

עדי קול: אתה יכול לדווח לנו איפה הן עומדות?

עדי קול: מה עשו?

עדי קול: איזה טיפול?

<מאיר דוד: לא, אנחנו צריכים להגיד.

<מאיר דוד: זה אצלנו בלשכה המשפטית.

<מאיר דוד: הוא לא יכול לענות.

<מאיר דוד: זה אצלנו.

עדי קול: זה אצלכם.

<מאיר דוד: הוא העביר לנו, אנחנו חקרנו אותן.

<מאיר דוד: זה לא שהוא - - -

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: ואמרת שאתם העברתם את זה.

עדי קול: לאן?

<מאיר דוד: ללשכה המשפטית, לבדיקה, האם ניתן להגיש כתבי אישום.

עדי קול: שלכם.

<מאיר דוד: לא אצלה, בתביעה הפלילית.

<מאיר דוד: האם ניתן להגיש כתבי אישום או לא.

<מאיר דוד: האם יש שם חומר מספיק ראייתי - - -

עדי קול: הבנתי.

באסל גטאס: מתי הועבר ומתי תקבל תשובה?

<מאיר דוד: אני אבדוק.

מיקי רוזנטל: אנחנו ביקשנו, הוועדה ביקשה - - -

עדי קול: רגע, אתה אמרת:

עדי קול: לא הבאנו נתונים לגבי ישראל כי את זה לא ביקשתם.

עדי קול: אני מבינה, לא ביקשנו.

עדי קול: אבל את זה כן ביקשנו.

עדי קול: אז אתה הבאת לנו מספר של 12, שאתה לא יודע מה קרה איתן.

<מאיר דוד: אז אנחנו נביא לכם עדכון מפורט יותר.

עדי קול: אז אנחנו מבקשים לקבל.

דב חנין: אפרופו נתונים לגבי ישראל, יש לכם איזושהי הערכה כמה עובדים בישראל לא מקבלים שכר מינימום?

דב חנין: מה ההערכה?

<מאיר דוד: בכלל?

<מאיר דוד: בישראל?

דב חנין: כן, בישראל בכלל.

<מאיר דוד: יש הערכות של המוסד לביטוח הלאומי שמדברות על משהו כמו 10%, משהו כזה.

<מאיר דוד: אז אני לא יודע להגיד לך.

מיקי רוזנטל: הערכות של המוסד לביטוח לאומי זה 10%, ולדעתי זו הערכה מטיבה.

מיקי רוזנטל: אני אומר - - -

<מאיר דוד: ואני חושב שזו הערכה מוגזמת.

מיקי רוזנטל: ואני אומר לך שזו הערכה מטיבה, אבל זו הערכה - - -

<מאיר דוד: אבל אנחנו יכולים להיות חלוקים בינינו.

מיקי רוזנטל: ואם זה 10% זה בסדר?

<מאיר דוד: זה הרבה.

<מאיר דוד: לא, גם לא.

<מאיר דוד: גם אמרתי: זה מוגזם, וגם 5% - - -.

<מאיר דוד: גם 5% זה הרבה.

<מאיר דוד: אנחנו צריכים להגיע לאפס.

מיקי רוזנטל: - - - בעשרות אלפי אנשים.

עדי קול: אנחנו ביקשנו לדבר רק על שכר מינימום, ואנחנו לא - - -

<אברהם דניאל: גברתי יושבת הראש, אני יכול להגיד מילה?

עדי קול: שאלה?

עדי קול: כיוון שכבר אנחנו יש לנו היסטוריה ארוכה – האם אתה מדבר על שכר מינימום או על משהו אחר?

<אברהם דניאל: לא, אני מדבר על שכר המינימום ועל המצב הקיים.

עדי קול: לא, לא, לא על המצב הקיים, על שכר המינימום.

<אברהם דניאל: על שכר המינימום.

עדי קול: שכר המינימום, בבקשה.

<אברהם דניאל: תראי, אני לא חושב שהפרט מייצג את הכלל.

<אברהם דניאל: אתם הלכתם בצורה גורפת: כולם לא משלמים - - -

עדי קול: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<אברהם דניאל: דניאל אברהם, מנכ"ל איגוד מגדלי הפרחים ואיגוד לשכות המסחר תל אביב.

<אברהם דניאל: הפרט הוא לא, זה לא הכלל.

<אברהם דניאל: קודם כל, מה האשמה הזאת הגורפת – "כולם לא משלמים"?

<אברהם דניאל: זה לא נכון.

<אברהם דניאל: קודם כל, זה לא כולם.

<אברהם דניאל: את המילה הזאת, כולם, זו מילה מיותרת.

<אברהם דניאל: זה אחת.

<אברהם דניאל: שתיים, גם נניח, נניח שיש בזה אמת, בכל הכתבה הזאת.

<אברהם דניאל: אז מה הדרך לפתור אותה?

<אברהם דניאל: מערכת אכיפה?

<אברהם דניאל: לא.

<אברהם דניאל: אני אגיד לכם מה צריך לפתור, איך פותרים את הבעיה: צריך להתייחס לזה בצורה יסודית, למה זה בכלל קורה.

<אברהם דניאל: תבדקו למה.

עדי קול: אני יודעת - - - ולכן אני עוצרת אותך.

<אברהם דניאל: את לא יכולה להעמיס על החקלאי את כל המטלות בעולם, ואת מחסלת אותו, ואת רוצה שהוא ינהג לפי החוק.

<אברהם דניאל: אני רוצה להגיד לך שחקלאי לא יכול לנהוג - - -

עדי קול: מר אברהם דניאל, אני מבקשת, נתתי לך את רשות הדיבור ועכשיו אני לוקחת אותה חזרה.

עדי קול: תודה רבה.

<אברהם דניאל: אוקיי, תיקחי אותה בחזרה.

<אברהם דניאל: אם את לא רוצה לשמוע, אין בעיה, אל תשמעי.

<אברהם דניאל: זה מזכיר את הגשש החיוור: אותן שאלות, אותן תשובות.

<אברהם דניאל: זה כמו הגשש.

עדי קול: סליחה, סליחה, סליחה, ביקשתי ממך להפסיק לדבר.

עדי קול: אני רוצה לברך את התלמידים שנכנסו לדיון שלנו.

עדי קול: אנחנו עוסקים על הנושא של אכיפת שכר המינימום בשטחים הכבושים.

עדי קול: אני עומדת לסכם את הדיון, האם מישהו מחברי הכנסת רוצה לדבר?

באסל גטאס: כן.

באסל גטאס: אני חושב שאמנם הדיון, בגלל שהכתבה הייתה בעיקר על נושא שכר המינימום, אבל אנחנו כשהגשנו את הדיון המהיר זה היה על כל התנאים הסוציאליים, כל תנאי העבודה של העובדים הפלסטינים, במיוחד בבקעת הירדן.

באסל גטאס: אז אני מציע שבנוסף, אמנם הדיון התמקד היום בעניין של שכר המינימום, אבל יש עוד סוגיות חשובות כמו, בעיקר תאונות עבודה, פיטורים – כל התנאים הנלווים לעצם העובדה שאתה מועסק על ידי מעסיק ישראלי.

באסל גטאס: יעני, ההמלצה שלי שיתקיים דיון נוסף.

באסל גטאס: גם לשקול ביקור של הוועדה במקומות, במיוחד המדווחים בבקעת הירדן.

באסל גטאס: ודיון נוסף, שבאמת, אני מצטרף לחברי, חבר הכנסת דב חנין, שיוזמנו אליו השרים או הדרגים הבכירים במשרדים הרלוונטיים.

עדי קול: עוד מישהו?

עפו אגבאריה: אני רציתי רק להוסיף בעניין.

עפו אגבאריה: אמנם זה נכון, אנחנו דנים בשכר המינימום, אבל זה חלק בלתי נפרד – העניין של הבטיחות.

עפו אגבאריה: כי זה כל כך - - -

<וילמה מאור: ברור, ברור, זה חלק - - -

עדי קול: אנחנו יודעים.

עדי קול: בגלל שאין את החוק הרלוונטי, אני מסבירה לכם שבגלל שהחוק הרלוונטי עדיין לא הוחל - - -

עפו אגבאריה: יש כבר תאריך?

<וילמה מאור: יש את ה-17 באוגוסט ואמורים להגיש לממשלה.

עדי קול: אנחנו נקבע תאריך נוסף לנושא הזה.

מיקי רוזנטל: אז חשוב מאוד שתהיה ועדה.

עדי קול: אתה צודק לגמרי.

עפו אגבאריה: כן.

עפו אגבאריה: כי אני אגיד לך את האמת:

עפו אגבאריה: אני לא טיפלתי בכל כך הרבה אנשים שיש להם את; הם נפצעו , ונחבלו, ואפילו נכויות, ואף אחד לא מכיר - - -, וזה נורא.

באסל גטאס: היה מקרה של מוות?

<קריאה: כן, יש גם מקרי מוות.

עפו אגבאריה: זה אותו דבר, גם מקרי של מוות.

באסל גטאס: יש אנשים שמתו בעבודה?

<קריאות: - - -

עפו אגבאריה: גם זה קורה.

עפו אגבאריה: בטח.

<עבד אלחלים דארי: במודיעין נפגע בראש שלו ממוט ברזל - - -

עדי קול: מודיעין?

עדי קול: מודיעין זה עובד פלסטיני שבתוך ישראל, כאן אמור להיות מענה.

<קריאה: לא - - -

עפו אגבאריה: זה עוד לא בתוך ישראל.

עדי קול: תלוי באיזו מודיעין.

<קריאה: הוא מדבר על מודיעין עילית.

עדי קול: הבנתי.

עדי קול: בסדר.

עדי קול: מודיעין עילית.

עדי קול: הבנתי.

עדי קול: אנחנו נקיים דיון נוסף מיד אחרי, מיד - - - הרחוק הזה יוכל כדי שאפשר יהיה לראות באמת מה עושים איתו ואיך מבצעים, וכמובן איזה התאמות נעשו.

עדי קול: יש לי חשש, ואני אומרת את זה כאן לפרוטוקול, שבמהלך ההתאמות אנחנו אולי השמטנו חלק מהזכויות שמגיעות לאזרחי ישראל, ויכול להיות שאנחנו עוד נצטרך לבדוק את זה ברגע שיהיו - - - והן יפורסמו.

עדי קול: אני רק מעלה חשש.

דב חנין: גברתי, אני בהחלט מסכים עם הצעת הסיכום של גברתי.

עדי קול: עוד לא הצעתי אותה, אבל חבר הכנסת דב חנין מסכים.

דב חנין: אוקיי.

דב חנין: אני מסכים עם הסיכום לקיים דיון נוסף.

דב חנין: אני חושב - - -

עדי קול: האם אנחנו יכולים לראות את ההצעה שלכם?

עדי קול: סליחה, רק לבדוק, האם אתם יכולים להציג לנו את ההתאמות שנעשו כדי שנעשה עליהן מעבר; היועצת המשפטית של הוועדה תבדוק אותן לפני שאנחנו נקבל אותן כבר כצו חתום?

<קרן דהרי בן נון: אני צריכה לבדוק את זה.

עדי קול: אז אנחנו נשמח לקבל תשובה אם אנחנו יכולים להעביר.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, אני לגמרי מקבל את הצעתך לקיים ישיבה נוספת שבה אנחנו, אני מקווה, נזמין את הגורמים הבכירים יותר מעבר לגורמים שנתנו לנו תשובות כאן.

דב חנין: אבל אני מציע שבינתיים אנחנו נניח על שולחן הכנסת סיכום ביניים של הדיון שיכלול ביקורת קשה ובלתי מתפשרת על מציאות שהיא בלתי נסבלת, בכל סטנדרט: גם סטנדרט אנושי, גם סטנדרט משפטי.

דב חנין: המציאות הזאת בלתי אפשרית.

דב חנין: ואני חושב שהמוקד בביקורת שלנו צריך להיות על אותם מקבלי החלטות בדרגים הכי בכירים שלא עושים את ההחלטות שצריכות להתקבל.

עדי קול: אוקיי.

עדי קול: טוב, קודם כל, תודה רבה לכולם על ההשתתפות.

עדי קול: אני רוצה לסכם את הדיון.

עדי קול: אני אתחיל עם הדברים שאני רוצה לבקש: אני רוצה לבקש דיווח ממשרד הכלכלה בעניין החלה של חוק דיני בטיחות בעבודה, במסגרת ההתאמות של צווי האלוף לחוקי העבודה בישראל.

עדי קול: אני רוצה לבקש דיווח על ההתקדמות ב-12 הצווים העתיקים שכבר מועסקים: גם איפה זה נמצא; מה מהם יגיע, ימשיך הלאה.

עדי קול: אני רוצה לבקש ממשרד המשפטים לבחון את האפשרות להעביר אלינו את נוסח ההתאמות שכבר נעשו כדי שנוכל לראות אם אנחנו יכולים לבדוק אותם.

עדי קול: אני רוצה לקיים ישיבה נוספת של הוועדה שתעסוק בכל הנושא של התאמת דיני העבודה בישראל לשטחים מיד לאחר ה-15 באוגוסט, התאריך שבו אמור הדד ליין או האולטימטום שהוצב על ידי הממשלה לפקוע.

עדי קול: אני מצטרפת לדברים הקשים שאמרו חבריי, חברי הכנסת.

עדי קול: אני חושבת שהמצב הוא בלתי נסבל.

עדי קול: - - - אנחנו מדברים על תקופה ארוכה מאוד של לימבו, שאנשים אינם זוכים לתנאים סוציאליים בסיסיים, ואנשים שחיים לצידנו מועסקים על ידי אזרחים ישראלים, ומועסקים בתנאים מחפירים.

עדי קול: נאמר כאן עבדות, וכיבוש ומילים מאוד-מאוד קשות.

עדי קול: אני חושבת שאנחנו פשוט פוגעים פגיעה מהותית בכבוד האדם, ואנחנו לא יכולים להסכים לזה.

עדי קול: אנחנו נעביר פנייה מטעמנו, מטעם הוועדה, - - - הרלוונטיים להאיץ את התהליך ולהגיע לפתרון, כדי להבטיח את הזכויות הבסיסיות של העובדים.

עדי קול: תודה.