הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 118, 2014-05-27 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב לכולם.

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הועדה לענייני ביקורת המדינה.

אמנון כהן: , בזכות היום המיוחד הזה, יום חגה של ירושלים, נמצא איתנו גם ראש עיריית ירושלים עם כל חברי ההנהלה, צוותו ונציגי המועצה, יחד עם כל העוסקים במלאכת הקודש, בבניין ותפארתה של ירושלים.

אמנון כהן: ביום החשוב הזה נמצא איתנו גם מבקר מדינת ישראל, ירושלמי שורשי שכיבד אותנו כאן בנוכחותו בהרבה תחומים בהם הוא עסק.

אמנון כהן: היום נדון בנושא שקשור לירושלים, העברת משרדי ממשלה לעיר הבירה ירושלים עם ממצאי דוח מבקר המדינה "יישום החלטות הממשלה: מעבר היחידות הארציות של משרדי הממשלה לבירה.

אמנון כהן: לדיון זה זימנו את מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מאחר ובדוח מצוין שהוא האחראי לנושא הזה.

אמנון כהן: למעשה זה תוכנן למחר.

אמנון כהן: הוא שלח לכאן את הנציגות המקצועית שלו.

אמנון כהן: אני יודע שעברה לאחרונה החלטת, אני מבין שגם אתה מתנגד לה, החלטה לדחות את המעבר לתקופה מסוימת.

אמנון כהן: זו החלטת ממשלה עליה יש לנו ביקורת כי לא נעשתה מספיק עבודה – זה מה שמציין הדוח ומיד ניכנס לכך.

אמנון כהן: ראשית נתחיל עם ירושלים.

אמנון כהן: הכנתי משהו מיוחד ליום המיוחד למדינה ולעיר ירושלים.

אמנון כהן: יום ירושלים הוא חג לאומי שנקבע לציון איחודה של ירושלים לאחר שחרור העיר העתיקה במלחמת ששת הימים, בחסדי ה' בכ"ח באייר תשכ"ז, 1967, היום לפני 47 שנה שוחררה ירושלים העתיקה, שחרור הכותל המערבי מידי השלטון הירדני.

אמנון כהן: חזון הנביאים: "ושבנו בנים לגבולם", חזון שהתגשם.

אמנון כהן: השיר שאומר: "אלפי שנים חלמתי עליך, לראות, לזכות באור פניך" – התגשם אף הוא.

אמנון כהן: "ירושלים יפה נוף, משוש כל תבל, קלילת יופי, תפארת ישראל" חקוקה תמיד על ליבו של כל יהודי.

אמנון כהן: שבועת הנצח: "אם אשכך ירושלים תשכח ימיני" – היא אינה נשכחת מאיתנו.

אמנון כהן: לאורך כל הדורות אנו מעלים את זכרה של ירושלים על ראש שמחתנו והיא נזכרת יום-יום בתפילתנו.

אמנון כהן: במשך כל תקופת הגלות הארוכה הייתה ירושלים מחוז כסופם של יהודי התפוצות אליה הפליאו את תפילותיהם.

אמנון כהן: לה נשבעו אמונים ואותה העלו על ראש שמחתכם, לא חדלו מן התקווה: "לשנה הבאה בירושלים הבנויה".

אמנון כהן: אדוני ראש העיר ירושלים בירת הנצח של עם ישראל.

אמנון כהן: ירושלים היום היא הגדולה בערי ישראל ומונה כ- 815 אלף תושבים.

אמנון כהן: על כתפייך מונחת אחריות גדולה לאין ערוך לעסוק בבניינה ותפארתה של ירושלים עיר קודשנו.

אמנון כהן: אני מאחל לך בשמי ובשם חברי הוועדה, בשם כנסת ישראל ברכה והצלחה בבניין ירושלים עד שנזכה בעזרת ה' בקרוב ממש לבניין בית תפארתנו ומקדשנו.

אמנון כהן: אמן.

אמנון כהן: חג שמח לך ירושלים.

אמנון כהן: כבוד מבקר המדינה.

אמנון כהן: בבקשה כמה משפטים לכבוד העיר.

אמנון כהן: לאחר מכן ניכנס לדוח.

אמנון כהן: כעת משהו טכסי ממך.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בוקר טוב לכולם.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אכן חג היום.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני חושב שגם לכבוד החג אנחנו עתירי אמנונים, יושב ראש הוועדה, כבוד היושב ראש אמנון כהן, גם עורכי דין, עורך דין אמנון מרחב, מנכ"ל עיריית ירושלים, עורך הדין אמנון בלוך – יקיר ירושלים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: מכל מקום אני מצטרף לכבוד היושב ראש.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: על דבריו אני לא אשוב.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: כמו שהשופטים אומרים 'אני מסכים' – בהחלט מסכים, מצטרף, תומך וכדומה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני עצמי יליד ירושלים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: נולדתי כאן בשנת 1945.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: ב-1948 מספר התושבים בירושלים עמד על כ- 100 אלף.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: תראו איזו התפתחות גם דמוגרפית וגם כלכלית.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: נשמע גם מראש העירייה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני חושב שירושלים היום היא פשוט נהדרת, גם לגור בה, לחיות בה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: היא סמל של העם היהודי וכל אחד אפילו היה רוצה לבוא ולהיקבר בעיר הזאת.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: לכן אנחנו צריכים לשמור על ירושלים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: יש לנו את חוק ירושלים ובוודאי נשמע בהמשך.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: שוב, אני אתייחס לדברים ככל שנשמע הערות בנושא זה.

אמנון כהן: לפני שניכנס לדוח אני אבקש לדעת.

אמנון כהן: המנכ"ל לא הגיע.

אמנון כהן: רציתי להגיד מילים חריפות למנכ"ל, אבל זה לא להיום.

אמנון כהן: אני צריך לעשות את העבודה.

אמנון כהן: דיברה איתי פרח לרנר שביקשה לפנים משורת הדין שהוא יבוא במועד אחר.

אמנון כהן: אנחנו נקבל את התשובות ונקווה שהן טובות ובאמת נכבד.

אמנון כהן: מי נמצא ממשרד ראש הממשלה?

<שרית גולדשטיין: מיכל פרנק דרך.

<שרית גולדשטיין: היא מיד מגיעה.

אמנון כהן: אה, היא לא תשמע את הביקורת.

אמנון כהן: היא למדה את הדוח.

<אמנון לורך: שנתיים אני מחכה לתשובה על המכתב ממנכ"ל משרד ראש הממשלה, זה בסדר.

אמנון כהן: אמרנו שהיום זה יום חגיגי.

אמנון כהן: בסוף ניתן איזו עקיצה טובה, אבל לא עכשיו.

אמנון כהן: מישהו בודק שמיכל פרנק מגיעה?

אמנון כהן: חשוב לי שהיא תשמע את עיקרי ממצאי הביקורת.

אמנון כהן: היא צריכה להתייחס לממצאי הדוח.

אמנון כהן: ביקשתי שיגיע מנהל מינהל הדיור במשרד האוצר.

אמנון כהן: ניר כאן?

אמנון כהן: מכיר את הדוח?

אמנון כהן: נציבות שירות המדינה, הייתם צריכים לעשות עבודה.

אמנון כהן: מי נמצא איתנו?

אמנון כהן: – שלום רונן, תכין תשובות כי אם עוברים לאזור צריכים לדעת מה עם העובדים.

אמנון כהן: ההסתדרות כאן?

אמנון כהן: בדרך.

אמנון כהן: רשות החברות הממשלתיות?

אמנון כהן: אתם כאן.

אמנון כהן: צריך תשובות כי לפי הדוח לא ראיתי עבודה, בדקתי ואולי זז מאז משהו, דחיתם את זה לעוד כמה שנים.

אמנון כהן: בשלב זה ניכנס לעובי הקורה של הדוח לעיקרי הנקודות החשובות לנו.

אמנון כהן: היום זה יום ירושלים, אנחנו רוצים לחזק את ירושלים, להעביר את משרדי הממשלה לירושלים, שיהיו עובדים ושייתנו מענה לעניין התעסוקה לצעירים כדי שיישארו בירושלים.

אמנון כהן: לנו חשוב לשמוע את התשובות ואיך מתקדמים בנושא הזה.

אמנון כהן: בבקשה יובל חיו מנהל חטיבה במשרד מבקר המדינה.

<יובל חיו: בוקר טוב.

<יובל חיו: צוות הביקורת: מר שחר גולדמן והילה אור יציגו בקצרה את הממצאים.

<יובל חיו: אני אומר בפתיחה.

<יובל חיו: זה דוח ביקורת שמתעסק בהחלטת ממשלה משנת 2007.

<יובל חיו: השורה התחתונה של דוח הביקורת הזה היא שפעולת היישום של החלטת הממשלה הייתה חלשה ביותר.

<יובל חיו: למעשה, הדוח לאורך כל אורכו מצביע על מרכיבים שונים שמלמדים על היישום החלש הזה.

<יובל חיו: אני חושב שהביטוי הבולט ביותר היה בהתייחסויות שקיבלנו בשלב סגירת הדוח לטיוטת הדוח.

<יובל חיו: חלקן, אומר בזהירות, מחלקן השתמע כביכול שמדובר בהחלטת ממשלה הצהרתית שלא היה לה קיום ממשי, או לא הייתה כוונה ממשית ליישום אופרטיבי שלה.

<יובל חיו: הבענו עמדה נחרצת בדוח בעניין זה.

<יובל חיו: אנחנו חושבים שמדובר בהחלטת ממשלה אופרטיבית, היא מכילה בתוכה מרכיבים אופרטיביים.

<יובל חיו: אני חושבת שמהחלטת הממשלה שהתקבלה לאחרונה אפשר ללמוד על תיקון בהיבט הזה.

<יובל חיו: אני גם תקווה שהנושא הזה יעלה על מסילה של יישום ממשי-אופרטיבי עם תכנית מפורטת.

<יובל חיו: אני אבקש שיוצגו בקצרה הממצאים על ידי עורכת הדין הילה אור.

<יובל חיו: בבקשה.

<הילה אור: אני אציין שהביקורת נעשתה בשנת 2012 כחמש שנים לאחר שהתקבלה החלטת הממשלה.

<הילה אור: הביקורת בדקה את ההתקדמות בביצוע ההחלטה ואופן ביצועה.

<הילה אור: להלן הממצאים.

<הילה אור: הובלת הנושא ברמה הממשלתית – עד יולי 2009 קיים צוות היישום שהוקם במשרד ראש הממשלה דיונים בהם הוחלט כיצד לקיים את העברת היחידות הארציות לירושלים.

<הילה אור: אולם, מאמצע שנת 2009 עד ינואר 2012 לא שב צוות היישום להתכנס ולא היה גורם ממשלתי אחד הרואה את עצמו אחראי להובלת ביצוע התכנית וליישום החלטת הממשלה.

<הילה אור: מקורות מימון – לא הושלם ביצוע אומדן הבנייה של נכסים עבור היחידות הארציות וטרם סוכם מי יישא בעלויות הבנייה והמעבר.

<הילה אור: איתור דיור עבור היחידות הארציות בירושלים – מינהל הדיור הממשלתי פעל בשנים האחרונות להקמתם של מבנים חדשים המיועדים לאכלוס יחידות שונות של משרדי הממשלה, בהן היחידות העתידות לעבור לירושלים.

<הילה אור: כמו כן, מתוכננת הרחבה של מתחם קריית הממשלה שעתידה לקלוט יחידות רבות מאזורים רבים מהעיר ומחוצה לה.

<הילה אור: אולם, השטח שהוקצה להעברת יחידות ארציות עד שנת 2017 יספק רק כ- 17% מהשטח הנדרש להעברתם של כל היחידות הארציות.

<הילה אור: מכלמקום, מיזם הרחבת קריית הממשלה עתיד להתממש רק בעוד שנים רבות.

<הילה אור: היבטי כוח אדם – ההערכות הנדרשת להעברת כ-3,000 איש מעיר לעיר והשפעות על תנאי עבודתם מחייבת עבודה מטה סדורה.

<הילה אור: עם זאת, נמצא שלא בוצעה בנציבות שירות המדינה עבודת מטה לבחינת ולהערכה דרכי ההתמודדות הראויות עם סוגית יחסי העבודה.

<הילה אור: בנוסף, במועד סיום הביקורת ועד יוני 2008 לא הגיש אגף הפנים במשרד ראש הממשלה כל דיווח לממשלה בנושא התקדמות ביישום החלטת הממשלה.

<הילה אור: הלכה למעשה לא נמצאה תכנית מפורטת ברת ביצוע להעברת היחידות הארציות לבירה.

<הילה אור: כמה נדבכים מרכזיים ביישום החלטת הממשלה טרם סוכמו.

<הילה אור: ועדת החריגים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה – וועדת החריגים הוקמה לבחינת מקרים פרטניים המצדיקים מתן פוטר מחובת המעבר.

<הילה אור: מצאנו, שעל אף האמור בהחלטת הממשלה עד מועד סיום הביקורת הוקמו שתי יחידות ארציות חדשות מחוץ לירושלים מבלי שהדבר הובא לאישורה של וועדת החריגים.

<הילה אור: נמצאו כמה מקרים בהם מינהל הדיור הממשלתי אישר חידוש חוזה דיור או לאתר דיור חלופי לכמה יחידות ארציות שלא בתחומי ירושלים מבלי שביקש את אישורה של ועדת חריגים.

<הילה אור: למעשה, מתוך כלל הוראותיה של ועדת החריגים המורות על מעבר מיידי לירושלים או שדוחות את מועד המעבר, רק אחדות יושמו או צפויות להיות מיושמות.

<הילה אור: עוד מצאנו, וועדת החריגים דחתה שתי בקשות לפטור מהמעבר לשכות שרים השוכנות מחוץ לירושלים: לשכת השר לשיתוף פעולה אזורי ופיתוח הנגב והגליל ולשכת שרת התרבות והספורט.

<הילה אור: על אף האמור, אף אחת מלשכות השרים האלה לא עברה לירושלים.

<הילה אור: חברות ממשלתיות – לא מצא שנעשתה כל פעולה ממשית של רשות החברות הממשלתיות לשם עידודן של חברות ממשלתיות לעבור לירושלים פרט לדיונים ראשוניים.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הגיעה הגברת מיכל?

אמנון כהן: עדין לא.

אמנון כהן: מי יכול לתת לי תשובות.

אמנון כהן: מי מצוות היישום?

<שרית גולדשטיין: אני לא עובדת היום במשרד ראש הממשלה.

<שרית גולדשטיין: הייתי חלק ממשרד ראש הממשלה, והייתי חלק מהאגף שעסק.

אמנון כהן: מה תפקידך היום?

אמנון כהן: מיהו צוות היישום?

<שרית גולדשטיין: צוות היישום כפי שנקבע בהחלטת הממשלה המקורית היה משרד ראש הממשלה, הדיור הממשלתי.

<שרית גולדשטיין: לדעתי זהו.

אמנון כהן: ניר, אתה יודע מי בצוות.

ניר ברקת: הצוות כולל את אגף התקציבים של משרד האוצר, הדיור הממשלתי, נציג הרשות לפיתוח ירושלים ומשרד ראש הממשלה.

אמנון כהן: יש צוות כזה היום?

<שרית גולדשטיין: כפי שיישבנו בזמנו בתגובתנו לדוח, צוות היישום סיים את פעולתו עם פעולת המיפוי.

<שרית גולדשטיין: מבחינת משרד ראש הממשלה דאז צוות היישום בשנת 2009 סיים בעצם את פעולתו, אם אני זוכרת.

<שרית גולדשטיין: הרבה זמן לא התעסקתי בחומר הזה, אבל אם אני זוכרת נכון, זו הייתה תגובתנו, 'הצוות סיים את עבודתו עם סיום המיפוי' .

<עופר ברקוביץ: '

<עופר ברקוביץ: עם סיום פעולתו' זה אומר כמה שנים אחורה.

<עופר ברקוביץ: זה אומר שבשנים האחרונות אין צוות יישום.

<עופר ברקוביץ: אני סגן עיריית ירושלים.

אמנון כהן: ראשית אנחנו רוצים לדעת מה עשתה הממשלה.

אמנון כהן: מה זה "סיים את פעולתו"?

אמנון כהן: הייתם צריכים להביא לממשלה חלופות, תקציבים, דברים אחרים.

אמנון כהן: יושב בצוות גם האחראי על הנכסים במדינת ישראל, רואים חלופות.

אמנון כהן: הרשם היה צריך לבדוק, עוברים ולאן עוברים.

אמנון כהן: זו כל עבודת המטה שהיו צריכים לעשות.

אמנון כהן: זה לא סיום העבודה, היה מעקב מה עשה הכוח הזה והזה?

אמנון כהן: לכל אחד יש את תפקידו, הוא צריך לסיים את הפאזל הזה ולראות על פי החלטת הממשלה מה עושים.

אמנון כהן: בגלל שלא עשו את העבודה משנת 2009 לא התקדמנו ועכשיו דוחים.

אמנון כהן: כל אחד חושב שהוא עשה רק את חור קטן שלו.

אמנון כהן: אל תעני לי כי את לא יכולה לענות לי.

אמנון כהן: אני אבקש את מיכל.

אמנון כהן: מישהו בודק איפה מיכל.

<שרית גולדשטיין: מיכל ממש בעוד כמה דקות כאן.

<אמנון לורך: בעברי הייתי יושב ראש החברה לפיתוח מזרח ירושלים.

<אמנון לורך: פניתי לכבוד השופט לינדשטראוס בזמנו עם כל החומר שהיווה את הבסיס לדוח הזה.

<אמנון לורך: אני עורך דין במשרד פרטי.

<אמנון לורך: יש עבודה של הרשות לפיתוח ירושלים שנעשתה - - -

אמנון כהן: אבל זה לא קשור לאיתור וליישום.

אמנון כהן: אני כאן עם הדוח.

אמנון כהן: איפה אתם מתקדמים וזה מה שחשוב.

אמנון כהן: כרגע אני ממשלה ולא באופן פרטי.

<שרית גולדשטיין: כבוד היושב ראש, הייתי שם.

אמנון כהן: אין לך תשובות, את לא שם.

אמנון כהן: ניר ברלוביץ, מה אתה יכול לומר לנו על צוות היישום.

אמנון כהן: אני אמקד.

אמנון כהן: אבקש לדעת לגבי ההחלטה שהייתה פה, אתה הייתה צריך להביא חלופות למי שצריך לעבור לבירה.

אמנון כהן: וגם לא לתת אישורי התקשרות נוספים ולאשר הסכמים נוספים, אתה לא מחדש אלא אומר 'תשמע, לך עד סוף השנה הבאה יש הסכם, אתה מסיים ולא יהיה לך חידוש, לכן תתחיל להיערך לכך שאתה צריך לעבור למקום Y' אחרי שבדקת ובחנת.

אמנון כהן: למעשה, במקרה הזה אני צריך להעביר את כל העובדים ממקום למקום.

אמנון כהן: אתה אישרת את ההסכמים למרות החלטת הממשלה שאמרה לך לא לאשר.

אמנון כהן: מיכל צהריים טובים.

אמנון כהן: אנחנו צריכים תשובות.

אמנון כהן: המנכ"ל אמר שאת הבכירה ביותר, הסכמתי כשאמר לאחר שהוא אמר שהוא יהיה במקום אחר.

אמנון כהן: את יודעת על מה דנים?

אמנון כהן: למדת את הדוח?

<מיכל פרנק: למדתי את הדוח היטב.

אמנון כהן: ניר בבקשה.

<ניר ברלוביץ: מינהל הדיור הממשלתי בשנת 2007 עם קבלת החלטת הממשלה עשה מיפוי של כל היחידות הארציות.

<ניר ברלוביץ: הוא הפיץ אותו בין כל הגורמים הרלוונטיים שהיו צריכים.

<ניר ברלוביץ: בתחילה חשבנו שהשוק יעשה את שלו.

<ניר ברלוביץ: צריכים להבין שיש לנו שני משקלים - - -

אמנון כהן: אתה לא יכול לומר 'השוק יעשה את שלו' כשיש החלטת הממשלה.

אמנון כהן: ראשית יש א', ב', ג' ו-ד' ואתה אומר 'בוא נחכה שמשיח ויעשה את שלו'.

אמנון כהן: אם היית עושה - -

<ניר ברלוביץ: לא אמרתי את זה.

<ניר ברלוביץ: אם היית נותן לי לגמור את העניין.

<ניר ברלוביץ: עם כל הכבוד קטעת אותי באמצע משפט.

<ניר ברלוביץ: יש לנו שני משקלים שיושבים, האחד, דרישות ירושלמיות שצריכות תוספת תקנים, תוספת שטח, צריכים לתת תשובות לעיר ירושלים.

<ניר ברלוביץ: מצד שני אנחנו צריכים להביא יחידות חדשות לעיר.

<ניר ברלוביץ: עם קבלת ההחלטה והמיפוי שעשינו, בשלב ראשון אמרנו השוק צריך לעשות את שלו, השוק יבין שיש דרישה.

אמנון כהן: מיהו השוק?

<ניר ברלוביץ: שוק הנדל"ן בירושלים יבוא וייתן לו הצע מספיק למבנים.

<ניר ברלוביץ: אחרי שנתיים, בשנת 2009, כשהתברר לנו שהשוק לא עושה את שלו ולא מביא לנו התחלנו לפעול להקמה מאסיבית של בנייני ממשלה.

<ניר ברלוביץ: אפשר לראות את בניין ג'נרי 2 כשאתם נוסעים לפה.

<ניר ברלוביץ: התחלנו לבנות עכשיו 45 אלף מ"ר.

<ניר ברלוביץ: <קריאה:> אני יכול לומר, בשנת 2011 אמרת את זה כאן בוועדת הכלכלה.

<ניר ברלוביץ: עוד לא - - - <קריאה:> לא נכון מה שאתה אומר עכשיו.

<ניר ברלוביץ: מה זה לא.

<ניר ברלוביץ: הדחפורים עובדים שם.

<ניר ברלוביץ: חבר'ה.

<ניר ברלוביץ: יש לי בעיות.

<ניר ברלוביץ: לבנות זה לא דבר שעושים מהיום למחר, לצערי הרב.

<ניר ברלוביץ: אנחנו מתכננים והולכים לבנות בצורה מאסיבית.

<ניר ברלוביץ: אדוני מבקר המדינה, אנחנו בונים פה כעת תוספת של 42 אלף מ"ר.

<ניר ברלוביץ: אנחנו מתכננים את הקריה המחוזית ויצאנו למכרז של 50 אל מ"ר.

<ניר ברלוביץ: אנחנו לא יכולים להגיד היום, ואני מתנגד למה שהיא אומרת שיש לנו פתרונות של 15%.

<ניר ברלוביץ: בסופו של דבר מבנה משרד מבקר היום יושב על 8,000 מ"ר בגבעת שאול, כשהוא יתפנה יוכלו להיכנס אליו יחידות ארציות.

<ניר ברלוביץ: אם אנחנו רוצים לבנות היום את ג'נרי 2 שהוא עבור משרדי ממשלה.

<ניר ברלוביץ: אנחנו רוצים לרכז כאן את כל השרים.

<ניר ברלוביץ: לא הגיוני להכניס לג'נרי 2 יחידה ארצית והמשרד יישאר בגבעת שאול.

<ניר ברלוביץ: אנחנו אומרים שיהיה תהליך העברה בדילוגים.

<ניר ברלוביץ: מבקר המדינה יפנה, יתפנו לנו 8,000 מטר אליהם יגיעו יחידות אחרות.

<ניר ברלוביץ: אותו דבר משרד הגנת הסביבה שאמור לעבור מגבעת שאול לתוך קריית הממשלה.

<ניר ברלוביץ: אנחנו בונים קריה מחוזית של 50 אלף מטר בשיתוף מלא עם עיריית ירושלים שמכירה את כל התהליך.

<ניר ברלוביץ: אנחנו רוצים לרכז שם את כל היחידות שנותנות שירות לאזרח.

<ניר ברלוביץ: היום הן מפוזרות והגיוני שאזרחי ירושלים יקבלו שירות במקום אחד.

<ניר ברלוביץ: שירות התעסוקה ומשרד הפנים וכדומה.

<ניר ברלוביץ: יחידות ארציות יכולות להיכנס במקום.

<ניר ברלוביץ: אין היגיון שנבנה לכולם מתחם.

אמנון כהן: אכוון אותך.

אמנון כהן: אומר הדוח שהממשלה החליטה א'.

אמנון כהן: אתה ממונה על הנכסים.

אמנון כהן: אתה צריך לשבת עם עיריית ירושלים לבדוק איפה יש שטחים, מהי הבנייה העתידית לחמש-עשר שנים.

אמנון כהן: אז תאמר שלטובת אזרחי ירושלים נרכז את השירותים גם כדי שייתן מענה לכל משרדי הממשלה.

אמנון כהן: יש לך תכנית רב-שנתית שבאמצעותה אתה מתקדם?

אמנון כהן: כאן נראה שהיה צוות שמשנת 2009 כבר גמר את העבודה.

<ניר ברלוביץ: ממש לא.

<ניר ברלוביץ: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם נציג עיריית ירושלים להקמת מבנים.

<ניר ברלוביץ: היום אנחנו בשלבים, או שהתחלנו לבצע או בשלבי מכרז שונים למבנים בהיקף של 200 אלף מטר.

אמנון כהן: מהו הצורך?

<ניר ברלוביץ: שוב, זה דבר משתנה.

<ניר ברלוביץ: להערכתי אנחנו צריכים, חלק מהיחידות שחשבנו שאמורות שיעברו קיבלו פטור, אנחנו מעריכים שצריכים משהו כמו 100 אלף מטר.

<ניר ברלוביץ: היום אנחנו בשלבי תכנון של כמעט 200 אלף מטר גם כדי לתת פתרונות ליחידות שבירושלים וגם לתת פתרונות אחרים.

<ניר ברלוביץ: אני אומר שוב, חלק מהשיקול שלי הוא שהמבנים לא יאוכלסו על ידי יחידות ארציות, הן יאוכלסו על ידי יחידות ירושלמית.

<ניר ברלוביץ: השטחים שיפנו היחידות הירושלמיות יאוכלסו על ידי יחידות שיבואו.

<ניר ברלוביץ: הבעיה, אני חולק על מי שאמר שהחלטת הממשלה הקודמת הייתה החלטה ביצועית.

<ניר ברלוביץ: היא החלטה מאוד בעייתית מבחינת הביצוע.

<ניר ברלוביץ: אני אוכל לתת דוגמה.

<ניר ברלוביץ: הקצנו וגמרנו לבנות ליחידה ממשלתית בירושלים דיור של 2,500 או 3,000 מטר ולקח שנה וחצי להעביר אותה.

<ניר ברלוביץ: לכן הלכנו והעברנו את ההחלטה החדשה שמעבירה את האחריות.

<ניר ברלוביץ: ההחלטה הקודמת נתנה את האחריות למשרד ראש הממשלה ובעיקר לנו.

<ניר ברלוביץ: לנו לא היו כלים לשכנע יחידות.

<ניר ברלוביץ: אומרים 'לא להאריך', אבל כשיחידה יושבת בתוך דיור בתל אביב ולא מפנה ואומרת 'אנחנו לא נעבור', בסופו של דבר אני חייב להאריך את השכירות שלה אחרת אני בהפרה מול הבעלים.

<ניר ברלוביץ: הם לא יכולים לשבת בלי חוזה.

אמנון כהן: היית צריך לעשות עבודת מטה כל היום.

<ניר ברלוביץ: כל היום אנחנו עושים את זה.

<ניר ברלוביץ: יש בעיה קשה להעביר אותם.

<ניר ברלוביץ: לכן ההחלטה החדשה שהעברנו גם מעבירה הרבה מאוד אחריות למשרדים עצמם, גם מעבירה את התכנון וגם משתפת – מכניסה את שירות נציבות המדינה.

<ניר ברלוביץ: היום אנחנו חושבים שיש מעטפת וגם אנחנו יודעים היום שבעוד חמש שנים יהיה לנו הצע השטחים שאנחנו מדברים עליו.

<ניר ברלוביץ: אני מקווה שבעוד חמש שנים נסיים לבנות גם את הקריה המחוזית, גם את מבנה משרד המשפטים וגם את ג'נרי 2, אני מקווה שנהייה בשלבים הסופים של מבנה בית המשפט בירושלים שהוא חלק מהעניין.

<ניר ברלוביץ: כל זה ייתן את ההיצע לכל היחידות לעבור.

<ניר ברלוביץ: בסופו של דבר צריך להבין שאנחנו לא יכול לתת את כל השטחים ליחידות שמחוץ לירושלים ולא לתת שירות לתושבי ירושלים.

<ניר ברלוביץ: יש לי לחצים קשים מהיחידות בתוך ירושלים כדי לפתור להם.

אמנון כהן: אתה בצוות הזה שיושבים ובוחנים כמה מבנים תצטרכו כדי להעתיק.

אמנון כהן: אתה אומר זה יפנה ההוא יכנס.

אמנון כהן: את כל הדברים אתה עושה ואתה מגיע לאופטימום בכמה זמן וכמה אנשים יעברו.

אמנון כהן: אם אתה אומר למשל שזה בלתי אפשרי שיחידות מסוימות מתל אביב יעברו, אתה צריך לחזור להחלטת הממשלה כדי שהם יבדקו או יחייבו לתת פטור.

אמנון כהן: אתה צריך לעמוד בהחלטות ממשלה.

אמנון כהן: 'השוק יעשה את שלו' זה לא.

<ניר ברלוביץ: אנחנו עומדים ברמה הזאת שיחידות שצריכות לעבור אלינו ולא רוצות לעבור, אנחנו מעבירים אותן לוועדת החריגים.

<ניר ברלוביץ: כל מה שהגיע לוועדת חריגים, אני יכול לומר את טנטטיבית, היו אלה מקרים בגלל אנשים שבאו אלי ואמרו 'אנחנו לא רוצים לעבור רוצים להישאר'.

<ניר ברלוביץ: אמרתי להם 'אני לא פונה אליכם עד שתעשו א' וב'.

<ניר ברלוביץ: אף אחד לא הגיע מיוזמתו לוועדת חריגים, אף משרד ממשלתי.

<ניר ברלוביץ: כל המשרדים הגיעו אחרי שהיו אצלי והוצאתי אליהם מכתב שאומר 'אני לא מטפל בכם בגלל שאתם צריכים להיות בירושלים'.

<ניר ברלוביץ: אבל אחרי זה יש לא מעט יחידות שאנחנו אומרים להן לעבור והן לא עוברות.

<ניר ברלוביץ: כרגע יש גם בעיית היצע בירושלים.

<ניר ברלוביץ: בנייה זה לא מהיום שאני מתעורר ומחר אני בונה.

<ניר ברלוביץ: בנייה גם אם רוצים לצאת איתה זה חמש שנים עד שיש בניין גמור עם כל התהליכים.

<ניר ברלוביץ: אני עדיין לא מדבר על תהליכים ממשלתיים של מציאת תקציבים, גם לזה צריך למצוא, להביא תקציבים גם זה תהליך.

אמנון כהן: מיכל מה נשמע?

אמנון כהן: שאלתי מי הצוות וכאן אמרה לי שרית שעבדה במערכת, שהצוות סיים את עבודתו.

אמנון כהן: אנחנו מבקשים להתייחס לדוח.

אמנון כהן: חשוב לדעת למה ההחלטה לא בוצעה עד תאריך היעד שהממשלה קבעה.

אמנון כהן: אם היו כשלים או קשיים כאלה ואחרים למה לא הציגו אותם קודם.

אמנון כהן: מנכ"ל משרד ראש הממשלה שהיה צריך לבוא לדיון העביר מהר החלטה לבוא לכאן עם החלטה שדוחים.

אמנון כהן: למה הוא לא עשה את זה לפני שנה?

אמנון כהן: הוא שמע שיש דיון ישר קיבל החלטה.

אמנון כהן: כמה זמן עבר מאז, שבועיים?

<מיכל פרנק: ממש לא נכון.

אמנון כהן: שבוע.

<ניר ברלוביץ: כאן אני יכול להגן על מיכל.

<ניר ברלוביץ: ההחלטה הזאת היא חצי שנה.

אמנון כהן: תקועה.

<ניר ברלוביץ: לא תקועה, זה כדי לשפר ולעשות בפעם אחת החלטה שנוכל ליישם.

<ניר ברלוביץ: אנחנו יכולים להעביר החלטות ממשלה שהן דקלרטיביות ויהיה קשה לנו ליישם .

<ניר ברלוביץ: כאן חשבנו שנוכל ליישם - - -

אמנון כהן: ליישם עכשיו?

אמנון כהן: אתה נרשם בפרוטוקול.

<ניר ברלוביץ: אני מקווה שכן.

אמנון כהן: אנחנו נעקוב אחרי החלטת הממשלה וגם אעביר לאחרי.

<מיכל פרנק: ניר תודה.

<מיכל פרנק: המבקר, ראש העיר, סגן ראש העיר ולכל החברים איתם יש לנו היסטוריה ארוכה שלום.

<מיכל פרנק: ראשית את ההחלטה ירשנו, אני ירשתי כשנכנסתי לתפקיד.

<מיכל פרנק: לדעתי כמעט כל מי שפה לא היה בתפקיד.

<מיכל פרנק: ההחלטה היא מאוד יפה וחרף העובדה שהיא ארוכה היא כן דקלרטיבית.

<מיכל פרנק: אני יודעת שמבקר המדינה, אני לא מתווכת עם התוצאות ולכן אני מבינה את הדוח, שאכן למדנו אותו היטב והפנמנו אותו.

<מיכל פרנק: אתה שואל למה החלטה הקודמת לא יושמה.

<מיכל פרנק: מיד נדבר על החסים.

<מיכל פרנק: אני כן מדברת שהביקורת הייתה באמצע, נתנו שם כשמונה שנים ליישום, הביקורת התחילה לפני כשנה וחצי שזה היה שנתיים וחצי פחות - - -

אמנון כהן: נתנו לכם לעבוד.

<מיכל פרנק: אני רוצה להגיד שהעובדות מוכיחות.

<מיכל פרנק: תאמינו לי שאנחנו לא נהינו מההחלטה הזאת.

<מיכל פרנק: לא נהינו לשבת בוועדות חריגים ולאלץ לאשר או לא לאשר.

<מיכל פרנק: זו לא סיטואציה נעימה למנכ"ל משרד ראש הממשלה ולא לניר וגם לא לרשות לפיתוח ירושלים ואגף התקציבים.

<מיכל פרנק: חשוב לי להגיד כי אני רוצה להכניס את זה לקונטקסט.

<מיכל פרנק: לפחות בחמש שנים שאני בתפקיד, אגב אלו היומיים האחרונים שלי וזה היה תענוג - - -

אמנון כהן: מה זה יומיים אחרונים?

<מיכל פרנק: אני מסיימת את התפקיד.

אמנון כהן: עוד פעם נחפש מישהו שיגיד חמש שנים היסטוריה.

אמנון כהן: מה יהיה עם זה?

אמנון כהן: לפחות את משודרגת למקום יותר טוב?

אמנון כהן: אבל אל תשכחי את זה, תעבירי למחליפך כמו שצריך.

<מיכל פרנק: במשרד ראש הממשלה וממשלת ישראל העבירו החלטות בחמש השנים האחרונות במאות מיליוני שקלים לטובת העיר ירושלים.

<מיכל פרנק: <קריאה:> מיליארדים.

<מיכל פרנק: מיליארדים במצטבר גם לפיתוח פיסי.

<מיכל פרנק: אני בכוונה מכניסה לקונטקסט כי אני רוצה לומר לכם שזה לא שירושלים אינה על ראש שמחתנו וזה לא שירושלים אינה מאוד חשובה לכולנו ולכל מי שיושב בוועדה, ובוודאי הרשות לפיתוח ירושלים.

<מיכל פרנק: אנחנו הצגנו את האינטרסים של ירושלים.

<מיכל פרנק: אנחנו כן מבינים שההחלטה הזאת הייתה מאוד קשה לנו ליישום.

<מיכל פרנק: ראשית אנחנו מודים שלא היו לנו שיניים.

<מיכל פרנק: אתם יודעים גם מהדוח שהיו החלטות פוזיטיביות שבהן עסקה וועדת חריגים, הרי היא עסקה רק במי שלפי הפרשנות שלנו והסמכות שלנו, כמי שעסקה בעצם רק במי שהיה צריך ולהתרחב.

<מיכל פרנק: בעצם הצלחנו לתפוס אותו בצורך להסכם באמצעות הדיור הציבורי.

<מיכל פרנק: גם החלטות פוזיטיביות רבות שקיבלנו לא אפשרו להתרחב אלא לעבור לירושלים – לצערנו לא מומשו, חלקן מטענות עם הרבה תירוצים על מענה לא הולם, ואחרות מסתם חוסר רצון.

<מיכל פרנק: אני מפנה אתכם לטבלה, העברנו ליושב ראש את הדיווח שנתנו לממשלה לכבוד יום ירושלים, זו חובתנו.

<מיכל פרנק: אתה יכול לראות פה למשל שאת היחידות של משרד ראש הממשלה, רוב היחידות שעברו ממש הן היחידות של משרד ראש הממשלה כי עמדנו על כך.

<מיכל פרנק: אני אוכל לתת לך כדוגמה את "נתיב", אני לא יודעת אם נתנו דוגמה.

<מיכל פרנק: "נתיב" עברו רק עכשיו למשרד החוץ, הם היו כל השנים תחת משרד ראש הממשלה.

<מיכל פרנק: שנה וחצי מדינת ישראל ונציבות שירות המדינה נהלו מאבק בוועד עובדים ובהסתדרות.

<מיכל פרנק: יש בערך כ-50 עובדים ב"נתיב", זאת אומרת שלא מדובר כאן בארגון גדול.

<מיכל פרנק: היה קשה מאוד.

<מיכל פרנק: אתה יכול לשאול את ניר שבמהלך הזה מאחר וכולנו התעקשנו, ממשלת ישראל הייתה צריכה לשלם דיור כפול כי הם לא התפנו והיה לו כבר חוזה שלא עברו אליו.

<מיכל פרנק: אני נותנת את הדוגמה הזאת ראשית כדי להגיד שאנחנו כן נחושים.

<מיכל פרנק: עם זאת צריך להבין שהאילוצים הם רבים.

<מיכל פרנק: האילוץ הגדול, בוודאי ניר דיבר על זה, גילנו שהעבירו החלטה ואכן נתנו שמונה שנים, אבל בסופו של דבר היצע הדיור במאסות משמעותיות, בטח אנחנו מכירים את בעיית שוק הדיור והיצע הדיור למשרדי הממשלה היה במחסור חמור בירושלים.

<מיכל פרנק: אגב,אני לא מדברת על המחירים.

<מיכל פרנק: רוב המשרדים יושבים היום וזה לא מה שיעשה את ההבדל.

<מיכל פרנק: את הטיעון הזה אף אחד לא קיבל מהשטח ואנחנו מוכנים היינו לשלם את עלויות המעבר היה ושכר הדירה יותר גבוה.

<מיכל פרנק: יאמר לזכותו של הדיור הממשלתי, קובי כחלון סגן ראש העיר יוכל להעיד, יש תנופה, בנו מבנים, בנו מבנים ומתכננים מבנים.

<מיכל פרנק: כולנו יודעים שבין פרוגרמה, תחילת תהליך תכנון ועד השלמת מכרזים ובינוי, במדינת ישראל חמש שנים זו תוצאה לא רעה לבניית מבני משרדים גדולים.

<מיכל פרנק: לכן, חרף כל הרצון הטוב והתנופה שהייתה, וגם הבנו, ניר בוודאי אמר ולא אחזור, גם כשהבנו שעומד להתפנות, וגם שיפור ושדרוג כל המשרדים כולל משרד המשפטים שיושבים שם עם ארגזים במסדרונות, בסופו של דבר זה ייתן מענה לא מלא.

<מיכל פרנק: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לעבוד עוד יותר קשה על תכנון של עוד מבנים – זה חלק מהעניין.

<מיכל פרנק: הבעיה הראשונה הייתה היצע – זה חסם שמאוד קשה לעבור אותו והוא לוקח הרבה זמן.

<מיכל פרנק: הבעיה השנייה שגילנו הוא נושא זכויות העובדים והעתקם.

<מיכל פרנק: כולנו יודעים שאם עובד עובד 20, 15 או אפילו 5 שנים בתל אביב, רחובות או חיפה להעביר אותו זה משימה לא קלה גם ברמה האישית פרטנית - - -

אמנון כהן: אתם צוות.

אמנון כהן: בצוות יושבים כל הנוגעים בדבר.

אמנון כהן: אני מצפה מראש צוות שמטילים עליו אחריות לומר 'בנושא הדיור כל העבודה נעשית מול העירייה בנוגע השטח הפיסי.

אמנון כהן: בנושא העובדים וההסתדרות, בוודאי יש את עניין זכויות העובדים, יושבים עם נציבות שירות המדינה ורואים את כל המורכבות.

אמנון כהן: לעשות את הכול במקביל.

אמנון כהן: לא כמו שאמרת כעת יש שלב השכירות, לאחר מכן העובדים ואחר כך חברות ממשלתיות.

אמנון כהן: אתם צוות.

אמנון כהן: החברות הממשלתיות צריכות לשבת אתכם יחד ולהגיד אילו חברות כן יכולות להעתיק את המשרדים לירושלים.

אמנון כהן: כתוב צוות.

אמנון כהן: אם לא עובדים בצוות ועושים זה לא יילך.

אמנון כהן: יש החלטה שצריך ליישם ואם יש קושי כולם צריכים להתגבר עליו.

אמנון כהן: הצוות מורכב וממילא המפקח בסוף יראה את כל הקשיים ואז מביאים תיקון.

אמנון כהן: כמו שאמרת מביאים את מי שצריך כדי לתת לכם כלים כי בלי כלים אי אפשר לעשות דבר.

<מיכל פרנק: זה בדיוק הייתה תחושתנו.

<מיכל פרנק: אתה קורה את זה בהחלטה הקודמת.

<מיכל פרנק: מאחר ואנחנו - - -

אמנון כהן: מישהו אמר כאן שמשנת 2009 הצוות הזה סיים את עבודתו.

אמנון כהן: עכשיו אנחנו צריכים לשמוע על הקשיים.

<מיכל פרנק: זה בדיוק מה שאני מסבירה.

<מיכל פרנק: נכנסתי לתפקידי בסוף 2009.

<מיכל פרנק: לא הייתי בעת קבלת ההחלטה וגם לא בשתי הממשלות האחרונות.

<מיכל פרנק: הבנו, המבקר לא הסכים איתנו, אנחנו מקבלים את זה וזאת הסיבה שאנחנו עושים היום תיקון.

<מיכל פרנק: כל מה שאתה תיארת עכשיו זה האופן שבו הסדרנו בהחלטה החדשה את הדברים, כי הבנו שאין סמכות, כי הבנו שאנחנו צריכים לתת כלים וגם לוחות זמנים.

<מיכל פרנק: לוחות זמנים מאיצים באגף תקציבים ולכל מי שצריך לעזור לניר לעשות את עבודתו אנחנו צריכים לתת את הכלים כדי להאיץ את פתרונות הדיור.

<מיכל פרנק: אנחנו צריכים לתת כלים לנציבות שירות המדינה - - -

אמנון כהן: ההחלטה החדשה מטפלת בזה?

<מיכל פרנק: כן.

<מיכל פרנק: כן.

<מיכל פרנק: זה בדיוק העניין.

<מיכל פרנק: בהחלטה החדשה למיטב הבנתנו נתנו מענה, נתנו אחריות ספציפיות על כל הגופים.

<מיכל פרנק: הטלנו את האחריות כפי שהבנו מההחלטה הקודמת, אבל היה נכון כנראה למשרדים לא להבין את זה כך.

<מיכל פרנק: זו אחריות של כל משרד ומשרד להכין פרוגרמה אקטיבית להעברת היחידות שלו לירושלים.

<מיכל פרנק: יש אחריות שם.

<מיכל פרנק: יש 60 יום שבהם כל מנכ"ל משרד צריך לבוא עם התכנית שלו.

<מיכל פרנק: אגב, בתוך עמנו אנחנו יושבים, הגענו מסקנה שיהיה הרבה יותר קל באופק של חמש שנים, בעיקר להיצע וגם מבלי קשר.

<מיכל פרנק: מנכ"ל דהיום לא יודע מי יהיה המנכ"ל ומי יהיה השר בעוד חמש, גם יותר קל לקבל החלטות כאלה ולעשות תכניות ולבנות את המשרדים, לנהל את המהלך, לנהל את המשא ומתן עם העובדים שזה לא יבוא בהפתעה.

<מיכל פרנק: יש להם את האפשרות לעשות את זה.

<מיכל פרנק: אגב, גם מבחינת הפריסה התקציבית חלק מהעניין היה שרוב התקציב יצטרך לבוא מכל יחידה ככל שניתן - - -

אראל מרגלית: אני לא מבין למה התהליך מתחיל רק עכשיו.

אראל מרגלית: הרי התאריך היה לפני כמה שנים.

<מיכל פרנק: חבר הכנסת אראל מרגלית, אני אסיים.

<מיכל פרנק: התהליך לא מתחיל עכשיו - - -

אראל מרגלית: את מתחילה למנות את הזמן באמצע.

<מיכל פרנק: אני מסבירה שבהחלטה הקודמת לנו נתנו כלים אופרטיביים או סמכויות כדי לממש אותם.

אראל מרגלית: מי זה לנו?

<מיכל פרנק: לממשלה, למשרד ראש הממשלה, לממונה על הדיור הממשלתי, לגופים שכן הוזכרו בהחלטה.

אראל מרגלית: מי אחראי כרגע לנושא?

<מיכל פרנק: בהחלטה הקודמת לא היו שיניים.

<מיכל פרנק: בהחלטה החדשה, אני אשמח שתראו אותה ונוכל לעבור סעיף סעיף.

<מיכל פרנק: אני רוצה לציין, ואתם יודעים שהיה לנו ברור - - -

אראל מרגלית: זה היה מחטף.

<מיכל פרנק: זה לא היה מחטף.

<מיכל פרנק: אנחנו עובדים על זה כבר חודשים.

<מיכל פרנק: אני כן מודה שבסדרי העדיפויות של ההחלטות שאנחנו מייצרים, הכי דחוף על סדר היום, להתעסק בסוגיות המסתננים היה לנו יותר דחוף.

<מיכל פרנק: הטיוטות האלה קיימות אצלי יותר מחצי שנה.

<מיכל פרנק: אנחנו בדיבורים עם ניר, בכל פעם הוספנו למעגל המגיבים והמעורבים עוד גופים כי הבנו שלנציבות בלי אגף התקציבים לא יהיו לה תקציבים, וצריך לתת אפשרויות לפצות את העובדים לעבור.

<מיכל פרנק: הבנו שהנציבות זה גם לא מספיק וצריך את הממונה על השכר.

<מיכל פרנק: הגדלנו את המעגלים.

<מיכל פרנק: עשינו תכנית.

<מיכל פרנק: ידענו ולא התחבאנו, העברנו אותה השבוע, לא החביאנו אותה לא ליום ירושלים ולא בכלל.

<מיכל פרנק: אנחנו מבינים שהיא לא פופולארית ולא במקרה הסעיף הראשון מתוך גילוי ושקיפות מדבר על הארכה.

<מיכל פרנק: לא מפני שחשבנו שימחאו לנו כפיים, יכולנו לעשות הכול הפוך.

<מיכל פרנק: אנחנו באמת חושבים שעל מנת ליישם, שההחלטה לא תהייה אות מתה כי היא לא נותנת לנו כלים, היינו צריכים להעביר החלטה שמאפשרת לנו ליישם.

אמנון כהן: כמה זמן הארכתם?

<אמנון לורך: שלוש שנים.

<מיכל פרנק: אני לא חושבת כי אנחנו יודעים שהבניינים שניר ברלוביץ הממונה על הדיור הממשלתי בחשב הכללי במשרד האוצר, שבונה עכשיו יהיו מוכנים בשנת 2017-18.

<מיכל פרנק: הבניינים שכבר בבנייה ייקח להם עד 2017-18.

אמנון כהן: מיכל שנייה.

אמנון כהן: יובל חיו מבקש לומר משהו.

<יובל חיו: אני רק מבקש להפנות תשומת לב לנקודה אחת.

<יובל חיו: אכן יש החלטה חדשה והיא מנסה לעלות את הנושא הזה לפסים יישומיים.

<יובל חיו: אבל, מי שקורא את ההחלטה החדשה רק יכול ללמוד שאין כרגע במערכת הממשלתית גורם שמוביל ונושא באחריות ליישום המאוד מורכב.

<יובל חיו: אני מסכים לכך, היישום הזה הוא מאוד מורכב.

<יובל חיו: יושב כאן הממונה על הדיור הממשלתי, הוא יוכל להתעסק עם ענייני העובדים?

<יובל חיו: יש כאן פלטפורמה של ענייני עובדים - - -

<מיכל פרנק: זה של הנציב.

<יובל חיו: ענייני עובדים, ענייני תקציב, עניין לוגיסטי די מורכב, תחום הנדל"ן – כל המערכת הזאת צריכה לדבר אחת עם השנייה.

<יובל חיו: זה לא שכל נתיב פועל בנפרד.

<יובל חיו: להבנתנו, ברגע שאין גורם אחד שמתכנן את הנושא הזה והוא הגורם המוביל שנושא באחריות, יכול להיות, ואני אומר את זה בשיא הזהירות, יכול להיות שיש כאן נקודה שצריך לתת עליה את הדעת כבר בעת הזאת.

<מיכל פרנק: תקראו את סעיף 8 להחלטה שאומר: "המשרד לענייני ירושלים והתפוצות" שלא היה קיים במזמנו והיום קיים.

<מיכל פרנק: משרד ממשלתי שלם עם שר ומנכ"ל וצוות, אפילו הצוות שלי עבר לשם - - -

אמנון כהן: לשר הזה יש ארבע תיקים ואין לו זמן להגיע לשם.

<מיכל פרנק: יש לו מנכ"ל ויש לו עובדים והם אחראים על ריכוז ההחלטה.

<יובל חיו: הם אחראים על מעקב.

<יובל חיו: וזה הכול.

<יובל חיו: אנחנו קוראים את ההחלטות.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ראש העיר לכבוד החג המיוחד של עם ישראל ומדינת ישראל.

אמנון כהן: ראש העיר בכבודו בא לוועדה שלנו.

אמנון כהן: אנחנו מכבדים אותך וגם רוצים לעזור לך להעצים את העשייה גם כדי שהצעירים יישארו כאן, ולחלק מהדברים שאתה רוצה.

אמנון כהן: בבקשה אדוני.

ניר ברקת: מכובדי יושב ראש הוועדה אמנון כהן, מכובדי מבקר המדינה השופט יוסף שפירא, חברי כנסת יקרים, חברי משרד ראש הממשלה, צוות המשרד לענייני ירושלים.

אראל מרגלית: היום אנחנו מסתובבים בכל ועדות הכנסת.

ניר ברקת: אני אבקש להתייחס לשני קונטקסטים ליום חגה של ירושלים.

ניר ברקת: לא מזמן יצא לי לבקר בקבר של הסבא של האבא שלי בהר הזיתים.

ניר ברקת: הוא עלה לארץ ונפטר בשנת 1926.

ניר ברקת: כשהייתי בהר הזיתים חשבתי לעצמי על אותם יהודים הקבורים בהר הזיתים שלא זכו להקמת מדינת ישראל, אם הם היו מסתכלים עכשיו מלמעלה ורואים את מצבה של מדינת ישראל וירושלים בפרט, הם לא יהיו מאמינים למראה עיניהם.

ניר ברקת: ביום חג כזה, התחלנו את היום בוועדת ביקורת המדינה, ביום חג כזה באמת כדאי שנכנס לפרספקטיבה.

ניר ברקת: הדבר השני שאני אבקש לומר, האתגר שיש לנו להעברת יחידות הממשלה לירושלים, זה חלק מאתגר הרבה יותר גדול שיש לנו במדינת ישראל ולנו בעיר ירושלים, איך אנחנו הופכים את ירושלים לאטרקטיבית יותר לעסקים, לצעירים, למבקרים.

ניר ברקת: לצערי אחת הסיבות שהייתה זליגה מירושלים קשורה בטבור לעובדה שירושלים סבלה מהגירה שלילית של צעירים, של עסקים וגם של יחידות ממשלה.

ניר ברקת: אני מבקש להצהיר שהעזרה שאנחנו מקבלים ממשלת ישראל להיפוך המגמה של הפיכת ירושלים אטרקטיבית היא דרמטית.

ניר ברקת: קובי כחלון ממלא מקומי עסוק מאוד יחד עם הממשלה ליצירת תשתיות לפריחה וצמיחתה של העיר.

ניר ברקת: חד-משמעית המאבק האסטרטגי על הפיכת ירושלים למוקד עסקים ולצעירים ולאקדמיה ולמשרדי הממשלה נוספים, הוא מאמץ ענק.

ניר ברקת: ברשותכם נפרט מעט על התהליכים שעוברים על העיר.

ניר ברקת: אני אתן את הפן הפיסי.

ניר ברקת: יש לנו שני אלמנטים, האחד להפוך את העיר אטרקטיבית באמצעות יצירת ביקושים לעיר.

ניר ברקת: הדבר השני עליו אנחנו רוצים להתרכז היום, הפיכת ירושלים להנעת תשתית עצומה שיכולה לקלוט קיבולות הרבה יותר גדולות רק של משרדי ממשלה.

ניר ברקת: היום אנחנו תקועים בקיבולות.

ניר ברקת: היום אין הרבה שטחים פתוחים בעיר ירושלים.

ניר ברקת: המכתב שאני שלחתי לממשלת ישראל היה טרם החלטה האחרונה כי רצינו להאיץ בממשלה ובאמת להרוויח זמן ולראות שיש את הכלים לפתח את העיר קדימה.

ניר ברקת: לשמחתי הרבה נחה דעתי מבחינת החלטת הממשלה.

ניר ברקת: יותר חשוב לדבר על מה כן נעשה היום ומה אנחנו הולכים לעשות קדימה.

ניר ברקת: יש הסכמה רחבה, בוודאי של מבקר המדינה, יותר חשוב ראש הממשלה וממשלת ישראל ושל כל בר דעת לחזק ולהעביר את כל משרדי הממשלה.

ניר ברקת: זו אמירה מדינית, זה שיפור יעילות המשרדים.

ניר ברקת: לא פחות חשוב, זה חיזוקה וחוסנה של ירושלים, בנייתה בפועל ופיתוחה.

ניר ברקת: אני אבקש לומר לכם טיפה ולקבל סדר גודל.

ניר ברקת: 4,000 עובדי מדינה לא עובדים בירושלים.

ניר ברקת: אם אנחנו מתכללים שכולם יגיעו לירושלים מדובר על מספר פנומנאלי לחיזוקה של העיר.

ניר ברקת: זו תרומה כלכלית גדולה ושלא לדבר על היעילות של הממשלה.

ניר ברקת: כולם יודעים שברגע שהאגפים סמוכים האחד לשני ולשלישי זה מייצר יותר תכליתיות, יותר יעילות.

ניר ברקת: אנחנו לא רוצים לעשות את זה בדרך של כפייה בלבד, אלא בדרך של כדאיות.

ניר ברקת: להפוך את העסק לכדאי ואתם תראו שהתהליכים יאוצו עוד הרבה יותר משאצו בעבר.

ניר ברקת: אנחנו יודעים היום לפתח למעלה מ- 1,1 מיליון מ"ר בכניסה לעיר שמתוכם כחצי מיליון מ"ר מיועד למשרדי הממשלה השונים, בפוטנציאל שהם, בטבעות השונות בתכניות שמתחילות להתהוות.

ניר ברקת: קובי כחלון מיד יפרט.

ניר ברקת: הרעיון המרכזי, תסכלו על משרדי הממשלה כמנוף וזה לא הדבר היחידי שחשוב לנו, חשוב לנו שהמשרדים בכניסה לעיר יהיו בהם משרדי היי-טק, משרדי ממשלה, פילנתרופיה ועוד.

ניר ברקת: ברשותכם אני אבקש להעביר את השרביט לקובי כחלון ולהציג לכם קצת אופטימיות ביום שכזה.

ניר ברקת: מהם התהליכים שאנחנו מפתחים יחד עם הממשלה מבחינת היצע.

ניר ברקת: להערכתי, תחת החלטת הממשלה שהתקבלה, שהיא תיקון חשוב מאוד, תאפשר לנו לממש את התהליך בפרקטיקה.

ניר ברקת: אנחנו בעיריית ירושלים הודענו אתמול בהחלטת מועצה שאנחנו מעבירים, ביום חמישי הקרוב אנחנו מקימים מינהל שמיני בירושלים, מינהל לפיתוח עסקי, לפיתוח כלכלי.

ניר ברקת: מינהל שמיני מעבר לשבעת המינהלים הקלאסיים שיש לנו היום.

ניר ברקת: יחד סגן ראש העיר שנמצא איתנו כאן היום, עופר ברקוביץ אנחנו מתכוונים לשבת חזק מאוד לסייע לממשלת ישראל להניע את התהליך הזה.

ניר ברקת: אנחנו לרשות המדינה.

ניר ברקת: אנחנו מעריכים ששיתוף הפעולה הזה יאיץ לנו את התהליכים וייתן לנו מענה אמיתי, לא רק לביקורת, ייתן תשובה למימוש התהליכים החשובים כל כך לכולנו.

ניר ברקת: ברשותך קובי.

ניר ברקת: תמסור פרטים לגבי השקפים הבאים.

<קובי כחלון: שלום לכולם.

<קובי כחלון: ברשותך ראש העירייה אני אבקש לומר כמה מילים טרם שנדבר על הפרויקטים.

<קובי כחלון: כשהגיע בפעם הראשונה שחר והצוות מבקר המדינה, אני לא יודע מי ראש הצוות, כשהגיעו אלי וסיפרו לי ש'אולי יצא דוח' הייתי מאוד מודאג.

<קובי כחלון: היום אני מאוד שמח שהדוח יצא.

<קובי כחלון: אני אבקש לומר שלולא העבודה שלכם כנראה לא היינו מצליחים עם תב"ע (תכנית בנין ערים) של 3,000 מ"ר בקרית הממשלה.

<קובי כחלון: ניר אולי יצחק כי כל יום או יומיים הוא קיבל מכתב ממבקר המדינה.

<קובי כחלון: בזכות זה כנראה עשינו את התב"ע ובזכות זה כנראה בנינו את בניין ג'נרי2, ובזכות זה אנחנו מאשרים עוד אי אלו בניינים, אולי גם את קריית המחוז וכיוצא בזה.

אמנון כהן: תגיד תודה למבקר המדינה.

ניר ברקת: כולנו אומרים.

<קובי כחלון: אני אמרתי בצורה חד-ערכית, חד זה אני לטעמי, חד זה הדוחות שראיתי, אני לפחות כי אני לא מכיר הרבה דוחות.

<קובי כחלון: ראיתי שתוך כדי תנועה הם נכנסו בדיוק לנקודה הנכונה, לא בסוף הדרך אלא בשלב הראשוני ושאלו מה קרה עד היום לאורך חמש שנים בעיקר בתהליך והדבר מוצלח.

<קובי כחלון: אני שמח על היום הזה.

<קובי כחלון: עוד משפט כללי.

<קובי כחלון: היום אנחנו במצב מצוין אל מול הממשלה.

<קובי כחלון: הגענו להבנות ואנחנו יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע.

<קובי כחלון: אדוני היושב ראש כאיש עולם הכלכלה, וגם לך חבר הכנסת אראל מרגלית, דיברו כאן שיש היצע של משרדים בירושלים.

<קובי כחלון: אני חייב לציין כאן הערה כללית.

<קובי כחלון: 'השוק עושה את שלו' זה כשאין מונופולים.

<קובי כחלון: כשיש מונופול והמונופול בצד ההיצע בירושלים, לדאבון ליבנו, זה ממשלת ישראל.

<קובי כחלון: בזמנו כשרצינו להעביר את המז"פ (מחלקה לזיהוי פלילי) להדסה.

<קובי כחלון: אמרו לנו בשני דולר יותר הם לא יעברו.

<קובי כחלון: שאלתי אז, למה בתל אביב שוכרים בניינים ב-64 דולר או בסכומים אחרים ובירושלים לא?

<קובי כחלון: אם מישהו ישאל את עצמו למה אין בניין ראוי לשמו בירושלים, שישאל מיהו המונופול בצד הביקוש.

<אמנון לורך: אני לא מסכים איתך כי עובדתית בירושלים בנו לאחרונה חברות, בניין של 33 אלף מטר.

<אמנון לורך: המחירים בירושלים סבירים.

<אמנון לורך: אתה משלם 60% מתל אביב.

<ניר ברלוביץ: אלו דברים לא נכונים, אני יכול לתת לך דוגמה.

<ניר ברלוביץ: אתמול ועדת מכרזים - - -

<קובי כחלון: אנחנו לא מדברים על אתמול, אנחנו מדברים איתך על ירושלים בשנת 2007.

<ניר ברלוביץ: בירושלים משלמים יותר.

<ניר ברלוביץ: אתמול שכרנו, אני אוכל לומר, אתמול בוועדת מרכזים היו שני דיונים לשכור יחידה בתל אביב, שכרנו ב- 62 שקל והמחירים בירושלים כמעט על אותו שטח שילמנו 63 שקלים לא נכון שמשלמים יותר בתל אביב.

<ניר ברלוביץ: כל דבר הוא תלוי מקום.

<ניר ברלוביץ: גם כשאני שוכר בתל אביב יש מחיר אחד כשאני בכיכר המדינה ומחיר אחר במקום אחר.

<ניר ברלוביץ: <קריאה:> למה משרד ממשלתי צריך להיות בכיכר המדינה.

<ניר ברלוביץ: כי יש משרדים שרוצים כן.

<קובי כחלון: ניר, אנחנו לא מדברים על התקופה שלך.

<קובי כחלון: אנחנו מדברים על התקופה לפניך.

<קובי כחלון: גם בתחילת הקדנציה כשנפגשנו רוב השיחות והשיח היה על איפה לשים שימושים חורגים.

<קובי כחלון: 74 שלוחות של משרד המשפטים, כאן אנחנו רואים את משרד הממשלה.

<קובי כחלון: אנחנו מבקשים למקד אתכם במשרדי הממשלה.

<קובי כחלון: יש לנו את גבעת רם, ליד זה יש את מגרש 24 שלשם יבוא משרד המשפטים על כל שלוחותיו, היום הוא פזור על 74 מקומות בירושלים.

<ניר ברלוביץ: 35 אלף מ"ר.

<קובי כחלון: שמעתי לאחרונה שזה שמונה אלף.

<קובי כחלון: גבעת הצעקות שם יהיה בניין ג'נרי 1, בניין ג'נרי 2 – בניין שבונים כרגע.

<קובי כחלון: אתמול אישרנו עוד תב"ע קטנה.

<קובי כחלון: הגענו כבר ל- 42 אלף מ"ר.

<קובי כחלון: לדעתי אתמול העלנו בעוד 3,000 מטר.

<קובי כחלון: הבטיחו שאליו יגיעו כל משרדי הממשלה מתל אביב.

<קובי כחלון: אנחנו החלטנו לקרוא למקום 'בנין המינסטרים'.

<קובי כחלון: כדי שיהיה לנו בטוח.

<קובי כחלון: ממול יש לנו את בנין 25 שמתוכנן עליו 70 אלף מ"ר – התב"ע עדיין לא מאושרת.

<קובי כחלון: משרד מבקר מדינה, עם תב"ע נקודתית שעישנו, הפרדנו שם מלון, חצינו שם שני בניינים.

<קובי כחלון: כרגע בונים את הבניין הזה.

<קובי כחלון: קריית המחוזות שליד מתחם "ערים" שם בונים שני בניינים של 24 קומות.

<קובי כחלון: הבטיחו לנו ברבעון הראשון של 2015 קבלנים.

<קובי כחלון: לקריית המחוזות יעברו כל משרדי הממשלה המחוזיים שהבריטים השאירו אותם במקום, והם עוברים כעת למקום יותר טבעי ונכון.

<קובי כחלון: ממול בין משכנות האומה, בין שניהם בונים את קריית בתי המשפט.

<קובי כחלון: הייתה תחרות אדריכלים, הצגנו את את המתחם הזה לשופט גרוניס ולכלל הנשיאים בירושלים.

<קובי כחלון: המתחם אושר.

<קובי כחלון: אני מקווה שיבחרו בימים הקרובים.

<קובי כחלון: מי שתכנן את מרכז העיר כנראה לבית קברות ולא תכנן כלום לבתי משפט.

<קובי כחלון: כעת זו ההזדמנות.

<קובי כחלון: בצמוד לזה אנחנו בונים, יחד עם כל עניין היעילות שהוא דרמטי, אנחנו חוברים באותה נקודה שכרגע הערת, את פרקליטות המדינה, פרקליטות המחוז פלילים ואזרחי.

<קובי כחלון: כך שבעצם כל המתחם הזה הופך להיות מתחם מטרופולין.

<קובי כחלון: השקף הזה מראה את הכניסה לעיר.

<קובי כחלון: את הכניסה לעיר ירושלים קבענו, כבר בתחילת התהליך יצאנו לתחרות אדריכלים.

<קובי כחלון: בחרו כאן חלופה שנקראת "מלונות, מסחר, תעסוקה ותרבות" לרבות נושא בנייני האומה.

<קובי כחלון: אנחנו מייצרים כאן כ- 780 אלף מטר.

<קובי כחלון: את הרעיון קצת קשה להמחיש כעת, אבל הרציונל לשמור, יש לנו עיר קדומה, יש לנו עיר עתיקה, יש לנו את העיר ההיסטורית שיש ברחוב יפו.

<קובי כחלון: לאחר מכן יש לנו את המחוזות.

<קובי כחלון: ממול המחוזות יש לנו את בתי המשפט המחוזיים.

<קובי כחלון: בדרך איפה שאתם רואים את המגדלים נמצא מתחם שאנחנו קוראים לו 'מתחם הרשויות' כמו רשות החברות, רשות ניירות ערך וכדומה שכולם יתחברו.

<קובי כחלון: בדופן הבא קדימה במצגת הבאה תראו שאנחנו הולכים לקריית הממשלה.

<קובי כחלון: כאן קריית הממשלה, זה שקף לא כל כך ברור.

<קובי כחלון: באופן עקרוני כל משרד ממשלתי מקבל משרד צמוד אליו, מחברים בין שניהם.

<קובי כחלון: גם בנק ישראל יוצא עכשיו לשלוש שנים שיפוץ לכיוון הר חוצבים.

<קובי כחלון: הם בתיאום מלא איתנו.

<קובי כחלון: בדרך הם יבנו בניין נוסף שהם זקוקים לו.

<קובי כחלון: <קריאה:> הם עוברים להר חוצבים?

<ניר ברלוביץ: לתקופה של שלוש שנים של השיפוץ.

<ניר ברלוביץ: גם בנושא הבטיחות הם לא יכולים להישאר בסטנדרט הזה.

<קובי כחלון: לחברות הממשלתיות אנחנו מציעים מגדלים בכניסה העיר, ברובע יש מספר מגדלים שמחברים בין העיר לקריית המחוז אל קריית הממשלה אל השלטון המרכזי.

<קובי כחלון: הרעיון כולו, בעצם שהעיר הופכת למטרופולין, יודעת לקבל גם מבחוץ וגם לסביבה ולתת שירות מחוזי, לתת שירות כלל ארצי, לתת שירות עירוני, גם המוסד לביטוח לאומי מרחיב את עצמו במקום הזה.

<קובי כחלון: בעצם הסיפור של ירושלים משתנה לחלוטין כאשר העיר ההיסטורית הופכת להיסטורית.

<קובי כחלון: כאן זה הופך מרכז העסקי של ירושלים.

<קובי כחלון: <קריאה:> חלק מזה נכנס למרכז העיר או לא?

ניר ברקת: חברים, אני פשוט צריך ללכת לעוד ועדה.

ניר ברקת: ברשותכם רק לחזק את דבריו של קובי.

ניר ברקת: מה שאנחנו מציגים זה למעלה מ- 1,1 מיליון מ"ר לעסקים, משרדים, מלונאות.

ניר ברקת: הרצף, מי שיצא מהפיר של הרכבת המהירה בסוף 2018 ישב בלב רובע עסקי חדש עם הופ אחד של רכבת לקריית הממשלה, לאוניברסיטה, לקריית הספורט ועוד.

ניר ברקת: בעצם אנחנו יוצרים כאן היצע דרמטי, ושלא יהיה קל הדבר בעיניכם, רק התשתית להנחת הרובע העסקי זה 1,4 מיליארד שקל.

ניר ברקת: הסכם שאנחנו בשלהי סיומו בין האוצר למנהל מקרקעי ישראל לעיריית ירושלים ומשרד התחבורה ליצר במקום 1,300 מקומות חניה.

ניר ברקת: אנחנו מדברים על 350 אלף מ"ר של הרחבה קריית הממשלה.

ניר ברקת: זה בתהליכים שאנחנו עובדים עליהם כמה שנים.

ניר ברקת: זה לא משהו שהתחיל אתמול וזה לא משהו שמתחיל היום.

ניר ברקת: התהליך הזה והעובדה שהמדינה משקיעה את המשאבים, וזה תנאי הכרחי יותר ויותר משרדי לירושלים יעברו לירושלים.

ניר ברקת: התנאי ההכרחי הזה שלא טופל בעבר, היום נחה דעתי שאנחנו מתקדמים טוב עם הממשלה.

ניר ברקת: כמובן עם המשך הביקורת וליווי של הביקורת ושל המערכת העירונית ושל הממשלה.

ניר ברקת: אני חושב שכולנו צריכים להמשיך והניע את הביקורת.

ניר ברקת: בעניין בניית ירושלים, אני חושב שאנחנו בגיבוי.

ניר ברקת: התקציבים הם 90% מדינה ו-10% עירייה ברוב התהליכים האלה.

ניר ברקת: זה יאפשר לנו לעשות ולממש את מה שכולנו רוצים לעשות.

ניר ברקת: ביום חגה של ירושלים מבקש לנצל את ההזדמנות להודות, קודם כל לביקורת.

ניר ברקת: טוענים שלא מזרזים אלא את המזדרזים.

ניר ברקת: כך הדבר.

ניר ברקת: להודות למשרד ראש הממשלה ולממשלה, אכן אני רואה שהשיפור הוא לא רק בעבודה שנעשתה עד היום, אלא בעצם ההחלטה עצמה.

ניר ברקת: נכון שגם הממשלה וגם אנחנו היינו רוצים שהכול יהיה לפנינו.

ניר ברקת: ההתייחסות הרצינית והעניינית לתהליך, לדעתי ולפחות מבחינתי, נחה דעתי.

ניר ברקת: אני רוצה להודות לממשלה.

אמנון כהן: לנו יש עוד ביקורת לממשלה.

אמנון כהן: בבקשה חבר הכנסת שמעון אוחיון בקצרה.

אמנון כהן: יש כאן עוד חברי כנסת שהם בשדולת ירושלים, אני גם אתכם יחד בעניין ירושלים.

אמנון כהן: אתם מלווים את כל הנושא הזה.

אמנון כהן: תודה לכם בשם כל כנסת ישראל, יישר כוח.

אמנון כהן: בקצרה כמה משפטים.

שמעון אוחיון: נעשה את זה בקצרה.

שמעון אוחיון: זה יום חג אדוני היושב ראש, כבוד היושב ראש, אדוני כבוד ראש העיר, חברי כנסת וכל הצוות.

שמעון אוחיון: זה באמת יום חגה של ירושלים אי אפשר להתעלם מכך.

שמעון אוחיון: פתחת ואמרת אדוני ראש העיר משהו מאוד מאוד מרגש.

שמעון אוחיון: כמעט חשבתי לקרוא את כל שירי הכיסופים לירושלים.

שמעון אוחיון: אי אפשר להתעלם מהם כי הם בסופו של דבר הביאו אותנו לפה.

שמעון אוחיון: הם ליוו אותנו לאורך כל הדרך.

שמעון אוחיון: אומר בכל זאת משהו, קצת לירי, אחרי הכול זה יום חג.

שמעון אוחיון: הרשב"ג מדבר על שער לירושלים ומתפלל "חזק קריתי אל אלוהים עליון והשב את נוותי בשמחה ובהיגיון.

שמעון אוחיון: ישוררו שם רנניי, לוויי וכוהניי".

שמעון אוחיון: אבל במקביל לאותו שיר יש יש קינה לירושלים שמתארת את המצב בירושלים ובהר הקודש: "אני מסתכל ואני רואה לא לבונה, לא קטורת, לא לווים, לא כוהנים" ולא שום דבר.

שמעון אוחיון: כשקראתי את הדוח, אני לא מדבר על התכניות היפות ועל ההתעוררות, אתה אמרת "אין מזרזים אלא למזורזים".

שמעון אוחיון: צריך כאן לציין לשבח את מבקר המדינה שבפעם הזאת הוא היה הקטליזאטור להנעת הדברים.

שמעון אוחיון: יש תכניות יפות והתרשמנו.

שמעון אוחיון: מבקר המדינה מדבר על ההתנהלות.

שמעון אוחיון: דוח מבקר המדינה מדבר על ההתנהלות.

שמעון אוחיון: על צוות יישום שלא מתכנס שלוש שנים, לא רואים דוחות, לא תכנית, לא ביצוע, לא כיווני מימון מצד משרדי הממשלה – כך זה אומר דרשני.

שמעון אוחיון: מי ערב אדוני ראש העיר שהדבר הזה לא ימשך?

שמעון אוחיון: התכניות יפות ומזרזות, אבל כשאני לא יודע מיהו המוביל.

שמעון אוחיון: נכון, אומרים נתמנה שר התפוצות וירושלים, השר בנט שעסוק בוודאי מאוד בהרבה מאוד כי יש לו כמה וכמה תיקים.

שמעון אוחיון: מיד מתקנים אותי ואומרים לי שהוא אחראי רק על המעקב.

שמעון אוחיון: מצד המבקר משרד התפוצות וירושלים אחראי על המעקב.

שמעון אוחיון: אני צריך פה מבחינת הנציגות של הממשלה לשמוע מי המבצע, מי המתאם, מי המתכלל ומי מביא את זה לידי יישום.

שמעון אוחיון: לא התרשמתי ולא נחה דעתי במיוחד מדוח הביקורת, מהעובדה ששלוש שנים צוות יישום לא מתכנס.

שמעון אוחיון: מי ערב לכך שהדברים האלה לא יחזרו על עצמם?

שמעון אוחיון: אני מבקש, אדוני היושב, שבסוגיה הזאת של ירושלים המאוד מאוד חשובה, אנחנו צריכים להיות גם ישרים כלפי עצמנו.

שמעון אוחיון: אנחנו לא יכולים לצפות מכל מיני מוסדות בינלאומיים, כולל שגרירות 'נא לעבור לירושלים.

שמעון אוחיון: בואו כבדו את ירושלים כבירת ישראל'.

שמעון אוחיון: הרי אנחנו בעצמנו מתנהלים כפי שמתנהלים עם כל מיני הסברים ועם כל מיני תירוצים מפה ועד להודעה חדשה.

שמעון אוחיון: אנחנו צריכים לראות שליטה והובלה.

שמעון אוחיון: על זה מצביע כאן דוח מבקר המדינה.

שמעון אוחיון: תראו את הדוח.

שמעון אוחיון: הוא מדבר על הזנחה של שלוש שנים.

שמעון אוחיון: מי ערב שהדברים לא יחזרו על עצמם.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה חבר הכנסת אראל מרגלית.

אראל מרגלית: תודה.

אראל מרגלית: קודם כל אני מצטרף למברכים.

אראל מרגלית: זה יום חגה של העיר.

אראל מרגלית: אני מאוד שמח שגם העירייה כאן וגם חברי הכנסת נרתמים ומסתובבים בין הישיבות.

אראל מרגלית: כבוד מבקר המדינה מר יוסף שפירא, יושב הוועדה אמנון כהן – כל הכבוד לכם על כך ששמתם את הנושא הזה במרכז הכנסת.

אראל מרגלית: אני לא שבע רצון.

אראל מרגלית: כבוד ראש העיר אני שמח על מה שאתה עושה, על כך שאתה כאן עם כל הצוות שלך עובר מוועדה לוועדה – זה מאוד מאוד חשוב.

אראל מרגלית: יושב ראש משותף השדולה למען ירושלים חבר הכנסת נחמן שי באמת עושה המון לאורך כל השנה ולא רק ביום ירושלים, ידידי חבר הכנסת שמעון אוחיון שמאוד הסכמתי עם הרבה מהדברים שאמרת ושהוא גם חבר בשדולה.

אראל מרגלית: ממשלות ישראל אוהבות להישבע על גבולותיה של ירושלים ובאופן כללי לעשות מעט מאוד עבור תכניה.

אראל מרגלית: מדברים על כך שהשגרירויות הבינלאומית של מדינות לא עוברות לירושלים.

אראל מרגלית: אני רוצה לשאול האם ממשלת ישראל כבר מעבירה את השגרירויות ואת חלק גדול מהמשרדים לירושלים.

אראל מרגלית: על מה אנחנו מדברים?

אראל מרגלית: – על 4,000 איש?

אראל מרגלית: אתם יודעים מה זה 4,000 איש?

אראל מרגלית: – מדובר כאן על משהו כמו 500 מיליון שקל בהכנסה ואחרי זה מדברים בערך על 120 מיליון שקל הכנסה לשנה.

אראל מרגלית: מדובר כאן - - -

<מבקר המדינה יוסף שפירא: סליחה שאני מפריע לך, אבל דווקא בנקודה הזאת ממשלת ישראל עשתה רבות ושגרירויות של ארצות מסוימות קיבלו את הבתים היפים ביותר בשכונת טלביה וקטמון הישנה, על מנת שהם יעלו לירושלים.

אראל מרגלית: זה בסדר גמור.

אראל מרגלית: אני שמעתי כאן, ניר ומיכל, שמעתי כאן את הדיווחים שלכם.

אראל מרגלית: אני חושב שאנחנו כרגע מבקשים כחברי כנסת לראות מי אחראי בצורה יותר מדויקת על הפרויקט.

אראל מרגלית: ברגע שזה מבוזר בין ארבעה-חמישה גורמים, אני בטוח שאתם כאנשים מקצועיים כל אחד יש לו את כל הרצון הטוב, אבל ברמה המיניסטריאלית אנחנו רוצים לדעת מיהו האחראי.

אראל מרגלית: אם זה השר בנט שיש לו עוד ארבעה מינסטריונים.

אראל מרגלית: אני לא מבין למה אי אפשר לתת את זה או למשרד האוצר או למישהו שאחראי על התקציבים.

אראל מרגלית: שנית, אנחנו רוצים לראות תכנית.

אראל מרגלית: הולכת להיות שאילתה, הרבה מחברי הכנסת יצטרפו אלי לשאילתה.

אראל מרגלית: תנו לנו סדר יום, תנו לנו לוחות זמנים, תגידו לנו מה הציפיות שלכם, מה לוחות הזמנים של המעבר, מה התקציבים כדי שאנחנו נציג את זה בפני שאר חברי הכנסת שמביעים עניין בעניין ובכדי לפחות יהיה כנגד מה להשוות את זה.

אראל מרגלית: אני לא מבין למה הייתם צריכים שבוע-שבועיים לפני יום ירושלים לבוא עם האמירה שאתם דוחים את כל המעבר.

אראל מרגלית: אני פשוט לא מבין וזה נראה לי מכה קשה.

אראל מרגלית: כל שנה שאנחנו מאבדים זו עוד שנה שעוד מחזור, עוד סטודנטים מוצאים את מקום העבודה שלהם במקום אחר ולא פה בירושלים.

אראל מרגלית: שלישית.

אראל מרגלית: אני מבקש לומר דברים יותר רחבים מעבר למעבר של הממשלה לירושלים.

אראל מרגלית: המצב שחלק גדול משכונות ירושלים והילדים באותן שכונות, אני יודע כי אני פועל שם עם 3,000 ילדים בשנה דרך העמותה כבר 11 שנה, מה שילד בחלק גדול מהשכונות בירושלים מקבל באופן ממוצע, זה לפחות פחות מחצי ממה שמקבל ילד ברמת השרון.

אראל מרגלית: אני אומר לכם, והשוונו את זה יחד עם שר החינוך.

אראל מרגלית: ילדים בשכונות רבות בירושלים מקבלים הרבה פחות מילדים ממכרז הארץ.

אראל מרגלית: נכון שיש זה גם במקומות אחרים בארץ, אבל שם בפרט.

אראל מרגלית: רביעית, אנחנו רוצים לראות תכניות קונקרטיות גם למרכז העיר.

אראל מרגלית: מאוד נחמד שממשלה מגיעה, מאוד נחמד בכלל.

אראל מרגלית: אנחנו מודאגים מחלק מהתכניות שאנחנו רואים כאן.

אראל מרגלית: אנחנו בטוחים שחשבתם על זה, אבל תראו מה מדאיג אותנו.

אראל מרגלית: מדאיג אותנו שאם באמת בונים הרבה מאסות של מגדלים בכניסה, אנחנו שואלים את עצמנו מה יהיה עם מרכז העיר מבחינת תעסוקה ומבחינת החיים של העיר.

אראל מרגלית: בסופו של דבר הרבה מאוד מהדמות של ירושלים כלפי התושבים שלה וכלפי אנשים מבחוץ, זה מה שקורה אצלם במרכז העיר.

אראל מרגלית: חבל שראש העיר הלך, אני מבין שהוא בחור עסוק.

אראל מרגלית: לכן קובי העניין הוא כזה, אם בתקופה של אורי לופליאנסקי התקבלה החלטה שאקדמית בצלאל עוברת למרכז העיר על 12 דונם ליד מרכז העיר, אתם מעבירים וזה מצוין.

אראל מרגלית: אנחנו מצפים מכם לראות תכנית להקמת קריה יצירתית סביב הדיסצפלינות שאותן מובילה אקדמית בצלאל, מוביל במרכז העיר.

אראל מרגלית: דהיינו, אנחנו מבינים שמרכז העיר זקוק לבז, הוא זקוק לאנשים מתחום האמציה,אנשים מתחום הפרסום, אנשים מתחום העיצוב, אנשים מתחום התכשיטנות והצילום של מוסררה ומכללת הדסה וכדומה.

אראל מרגלית: אנחנו מבקשים לראות תכנית איך מרכז העיר הופך להיות מקום של תעסוקה שקשור לאותם סטודנטים שלומדים שם.

אראל מרגלית: תראו מה קרה כשהמחלקה לארכיטקטורה עברה בחזרה למרכז העיר לבנין בצלאל הישן.

אראל מרגלית: תסכלו איזו התחדשות עירונית יש שם.

אראל מרגלית: תסתכלו כמה בתי קפה יש שם, תסתכלו כמה צעירים גרים ליד המקום.

אראל מרגלית: זה ה- 200-220 סטודנטים.

אראל מרגלית: תארו לכם מה יהיה ש- 2,700 סטודנטים יעברו למרכז העיר – איזו חגיגה זו הולכת להיות.

אראל מרגלית: נושא של בית החולים הדסה.

אראל מרגלית: צריך להגיד את זה.

אראל מרגלית: כעת יש תכנית הצלה לאומית לבית החולים הדסה, זה יפה מאוד, הממשלה התעוררה בסוף.

אראל מרגלית: תראו ונגיד את האמת, "הדסה" פעם הייתה המרכז למחקר רפואי ופיתוח רפואי שיוצא בכמה מהאושיות של הרפואה.

אראל מרגלית: רוב מנהלי המחלקות המובילים היום בארץ, במקומות אחרים במרכז הארץ, באו מ"הדסה".

אראל מרגלית: אני רוצה לומר שכעת מערכת ההצלה של "הדסה" זה רק ההתחלה.

אראל מרגלית: אנחנו חייבים לעבור מרמה של הגנה לרמה של התקפה.

אראל מרגלית: אתם מוזמנים היום אחר הצהריים לשדולה, נחמן שי ואני נדבר גם על הדברים האלה.

אראל מרגלית: חבר'ה זה עוד מוקד.

אראל מרגלית: אנחנו מצפים ממשלת ישראל, אנחנו מצפים מעיריית ירושלים, אנחנו מצפים ממנהלי "הדסה", מנשות הדסה ומכל מי שמעורב בעניין, לבוא עם תכנית חמש שנתית איך אנחנו מחזירים את "הדסה" להיות מוקד של ההובלה של הרפואה בארץ.

אראל מרגלית: למה?

אראל מרגלית: – כי יש 8,000 העובדים סביב "הדסה", אם "הדסה" תחזיר לעצמה גם את המחקר הרפואי מסביבה, גם תקים מחדש את חלק מראשי המחלקות שתובלנה את הארץ בכמה הנושאים – זה מרכז מצוינות מהמדרגה הראשונה.

אראל מרגלית: אנחנו מדברים על קהילה, אנחנו מדברים על חדשנות, אנחנו מדברים על בנייה במרכז העיר, אנחנו מדברים על כיוון נוסף והוא נושא החרדים.

אראל מרגלית: יש כרגע תכנית במרכז השקעות שמתוקצב בכ- 50 מיליון שקל לתעסוקת חרדים וערבים גם יחדיו.

אראל מרגלית: תקשיבו, זה מספיק לקנות לחרדים שרוצים לעבוד משהו כמו שתי מנות פלאפל.

אראל מרגלית: אני אומר לכם שמדובר פה על כ- 80 אלף שרוצים להשתלב בעבודה.

אראל מרגלית: כל הסיפורים שהם לא רוצים להשתלב בעבודה, זה 'בובהמייס'.

אראל מרגלית: על כל משרה יש היום בערך כעשרה קופצים.

אראל מרגלית: בואו לשדולה של תעסוקת חרדים ותראו מה קורה.

אראל מרגלית: תראו מה קרה במתחם.

אראל מרגלית: עשינו את פורום ההייטק החרדי בירושלים, היו 600 יזמים חרדים.

אראל מרגלית: אתם תראו מה היה שם, זה היה לפני כשבועיים.

אראל מרגלית: רבותיי, היה והעסק יתוקצב ברמה יותר רצינית וירושלים תהייה בליבת התכנית, ויש דוגמאות של התכנית הזאת שעובדת כמו חברות מטריקס, גלובל בביתר עלית ו-DNS כאן בירושלים ואחרות.

אראל מרגלית: זה דרמה מבחינתה של ירושלים, כי אם המגזר החרדי, נשים חרדיות, גברים חרדים נכנסים לתוך מעגל התעסוקה – מבחינתנו זה שינוי דרמטי של המאזן הדמוגרפי של העיר.

אמנון כהן: יישר כוח.

נחמן שי: בוקר טוב לכולם.

נחמן שי: אני מניח שהחדר התרוקן.

נחמן שי: ראש העירייה ממשיך מוועדה לוועדה, הכול קבוע והכול ידוע, ההצגה נמשכת, אבל החיים בירושלים לא נעשים טובים יותר.

נחמן שי: החוברות הצעקניות האלה לא עושות את ירושלים לעיר מרכזית כמו שהיא צריכה להיות.

נחמן שי: זה יפה מאוד מבחינת יחסי ציבור, אנחנו מובילים אין ספק מכל בחינה שהיא.

נחמן שי: אני מוטרד מאוד שבחיים היומיומיים, כפי שעכשיו התברר בהחלטת הממשלה מלפני כמה הימים, הממשלה פתרה את עצמה לעוד שלוש שנים מהדבר הכי חשוב, להעביר את משקל הכובד שלה ואת החיים הממלכתיים של מדינת ישראל לירושלים.

נחמן שי: המבקר, ידידי הטוב, ואני שיחקנו גולות בירושלים לפני שישים וכמה שנים, הוא יודע יותר טוב ממני.

נחמן שי: אנחנו זוכרים את ירושלים שהייתה עיר חצויה, עיר שולית, עיר שנלחמה על מעמדה.

נחמן שי: היום כל ירושלים שלנו, כל הכוח בידנו, כסף במדינת ישראל לא חסר והבירה מוזנחת.

נחמן שי: הבירה כמרכז לחיי המדינה מוזנחת.

נחמן שי: העירייה לא יכולה לעשות את העבודה לבד, היא לא יכולה.

נחמן שי: לזיווג הזה צריך שניים, אתם יכולים להציג תכניות נפלאות, אתה משחרר עוד טבעות, אבל אם הממשלה לא רואה שיש לחייב את כל היחידות הממשלתיות לקיים את הפעילות שלהן בירושלים ולכפות.

נחמן שי: אנחנו מכירים את זה, כולנו ניהלו ארגונים במדינת ישראל, הפגישות עוברות ליום חמישי ותמיד שואלים אותך 'אולי אפשר לעשות את הפגישה בתל אביב'.

נחמן שי: אני מכיר את השאלה הזאת.

נחמן שי: אומרים 'לא, הפגישה בירושלים ותואילו לעלות את עצמכם לירושלים' וכך העיר תקבל את המרכז.

נחמן שי: זו הנקודה.

נחמן שי: אני מאמץ את הדוח שלך אדוני המבקר ואני מאמץ את המגמה שלך להמשיך וללחוץ על הממשלה למלא את האחריות שלה, לתת לירושלים משמעות כבירת ישראל.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: רשות החברות הממשלתיות בבקשה.

אמנון כהן: במטה המשותף שלכם בו אתם יושבים יחד, האם יש לכם תכנית אילו יחידות או חברות נמצאות כבר בשלב א', ב' או ג'.

אמנון כהן: יחד עם ניר, יחד עם משרד ראש הממשלה אתם יודעים ויש כמובן את נושא העובדים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: הם לא.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: הם עצמאיים.

<מיכל פרנק: הטילו על מנהל החברות, הוא הגיש דוח שאי אפשר.

<מיכל פרנק: פנינו כמה פעמים מאז.

אמנון כהן: אז למה לא תיקנתם בהלטה החדשה?

<מיכל פרנק: לגופם של דברים הוא יענה לך.

אמנון כהן: אבל אתם, הממשלה.

<מיכל פרנק: אני מסבירה.

<מיכל פרנק: אנחנו ניתן לו לדבר.

<מיכל פרנק: סתם קפצתי והבאתי את זה על עצמי.

<מיכל פרנק: אבל אני כן אענה.

אמנון כהן: מיכל, בכשל הראשוני, כשבאתם לתקן את החלטה הראשונה לא היה עדיף לתקן את זה.

אמנון כהן: אם צריך.

<מיכל פרנק: לגילוי נאות.

<מיכל פרנק: אני עבדתי חמש שנים ברשות החברות הממשלתיות, אני בכל זאת אעזור ואני אענה.

<מיכל פרנק: אני אוכל לומר לך שמנהלי רשות החברות הממשלתיות, ולדעתי גם אודי ניסן גם ענה, הוא היה מנכ"ל הר"לי (הרשות לפיתוח ירושלים) וראש אגף.

<מיכל פרנק: מעשית, תעשו את הרמה ההצהרתית, אם אנחנו ננתח את החברות הממשלתיות המשמעותיות, כמעט כולן חברות תשתית ענק .

<מיכל פרנק: אתה לא תעביר נמלים.

אמנון כהן: אוקיי.

אמנון כהן: תעבירו אותם מאור עקיבא.

אמנון כהן: <קריאה:> אי אפשר להעביר אותן מאור עקיבא לירושלים.

<מיכל פרנק: אז נשארות לך כמה - - -

אמנון כהן: עשיתם על זה עבודת מטה?

<בעז שטרק: כן.

<בעז שטרק: אנחנו עשינו עבודת מטה.

<בעז שטרק: פנינו לדירקטוריון של החברות כדי שידונו בנושא ויעלו את הנושא.

<בעז שטרק: אגב, ההחלטה שהייתה, כמו שכתוב בדוח המבקר, ידעו החברות הממשלתיות על ההחלטה לעבור לירושלים.

<בעז שטרק: אנחנו עשינו ופעלנו בנושא מול הדירקטוריונים.

<בעז שטרק: חברות העלו בעיות, חלקן העלו בין אם אלו בעיות דיור ומקומות שחברות יוכלו לעבור אליהם, אם זה בעיות של ניוד עובדים – זה מול ההסתדרות.

אמנון כהן: זה נכון לכולם.

<בעז שטרק: כל על מה שדובר כאן קיים גם בחברות הממשלתיות.

<בעז שטרק: בנוסף פנינו והעברנו לרשות לפיתוח ירושלים רשימה של חברות ממשלתיות פוטנציאליות שתוכלנה לעבור לירושלים.

<בעז שטרק: הרשות יכולה לעודד, אבל אין לה את המשאבים ואת התקציבים כדי לפעול – כאן צריכה להיות החלטת ממשלה, וועדת הכספים של הכנסת צריכה לקבל החלטה בעניין.

<בעז שטרק: החברות הממשלתיות בהתאם ל"חוק החברות הממשלתיות" סעיף 4א שקובע שחברה ממשלתית צריכה לפעול לפי שיקולים עסקיים.

<בעז שטרק: היה והממשלה תחליט שהיא לא תפעל לפי סעיף שיקולים עסקיים, אז וועדה תבדוק להעביר - - -

אמנון כהן: מה זה קשור להעברה שלו למקום אחר.

<בעז שטרק: החברות בחרו במקום משיקולים עסקיים, האם הן יכולות להעביר את מרכז הפעילות שלהן לירושלים.

<בעז שטרק: הרשות בחנה את הפעילות של החברות בהתאם לרשימה שיש אצלה.

<בעז שטרק: ראוי לציין שכ-21% מהחברות הממשלתיות יושבות היום בירושלים.

<בעז שטרק: לגבי חברות חדשות שהוקמו מאז החלטת הממשלה, הרשות פעלה רבות כדי שתקבענה את מושבם בירושלים.

<בעז שטרק: קח לדוגמה את 'הגנות ים המלח' שפועלות בים המלח, הרשות התעקשה שהמשרדים יהיו בירושלים.

אמנון כהן: כלומר אין לכם כרגע מעבר לכך.

<בעז שטרק: מעבר לכך צריך משאבים כדי שנוכל.

<בעז שטרק: הרשות לפיתוח ירושלים ומועצת עיריית ירושלים הגברת מרב כהן, להם הגשנו את הרשימות של החברות הפוטנציאליות, אמרנו שבסופו של דבר החברות צריכות תמרוץ ומשאבים.

<בעז שטרק: <קריאה:> בעז, עכשיו אני מבין למה לא הצלחתם, פניתם לחברת מועצה לשעבר.

<בעז שטרק: הפנייה הייתה ב-2012.

אמנון כהן: אני אומר משהו שהוא סיכום ביניים, נמצא כאן קובי שאחראי גם על התחום, תוכל להעביר את החברות שכן יכולות לעבור מבלי יהיה כאן שום מבוי כלכלי, אין בעיה ולא משנה אם הוא יישב באור עקיבא או בירושלים.

אמנון כהן: עדיף שהוא ישב בירושלים.

אמנון כהן: שירות נציבות המדינה בבקשה.

אמנון כהן: האם אתם עושים עבודת מטה מול הממשלה כדי שיתחילו לעבור?

<רונן שפירא: מול משרדי הממשלה ומול ההסתדרות.

אמנון כהן: הבנתי שעד שהעברתם את "נתיב" עם ה- 50 עובדים הסתבכתם.

אמנון כהן: שילמנו פעמיים שכירות, אזרחי מדינת ישראל שילמו פעמיים כסף.

<רונן שפירא: לא הנציבות.

<רונן שפירא: כדי שזה לא יקרה שוב, למדנו גם לקח, אנחנו במשא ומתן מאוד מאוד מתקדם עם ההסתדרות לקראת חתימת הסכם קיבוצי שמסדיר את כל המעבר של היחידות לירושלים.

<רונן שפירא: ברשותך לא ניכנס לפרטים אלא ברמת העיקרון.

<רונן שפירא: אני מניח שאנשי ההסתדרות יאשרו לנו אותו.

אמנון כהן: יש עכשיו ראש חדש, ניסנקורן, ברכות.

אמנון כהן: אתם מסונכרנים, אתם יודעים שבעוד שלושה חודשים עוברים.

אמנון כהן: לא יהיה מצב שהמדינה תשלם פעמיים שכירות?

<רונן שפירא: ואם יש בעיות נשתדל לפתור אותן.

<רונן שפירא: אנחנו מכניסים הערות למכרזים.

<רונן שפירא: ברגע שיש יחידה שעוברת לירושלים, יש סעיף במכרז כדי שכל עובד חדש שנקלט ידע שהוא אמור לעבור לירושלים.

<רונן שפירא: כל העניין לקראת סגירה סופית.

<עופר ברקוביץ: אני סגן ראש עיריית ירושלים, אחראי על תחום הכלכלי והתעסוקה ואני גם יושב ראש תנועת התעוררות שמלווה את ההחלטה בנושא הזה כבר מספר שנים.

<עופר ברקוביץ: אני מודה על הנוכחות של המכובדים שנשארו.

<עופר ברקוביץ: למעשה הרבה מהאנשים הרלוונטיים לא נמצאים ובראשם, בעיניי, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד האוצר שהם בעלי כלים ויכולת לתכלל מהלך כזה.

<עופר ברקוביץ: אני חושב שהחלטת הממשלה מלפני שבוע או שבועיים מכסה על כישלון גדול של ממשלת ישראל.

<עופר ברקוביץ: העובדה שיש תכניות ויש תכניות משמעותיות ויש מהלכים נוספים שממשלת ישראל מסייעת לעיר ירושלים, לא משנה את העובדה שהממשלה הזאת מדברת הרבה ומבצעת מעט מאוד ביחס שצריך, ביחס למה שאפשר.

<עופר ברקוביץ: לקחנו על עצמנו, "התעוררות" כתנועת מתנדבים לנסות לבדוק את ההחלטות, פנינו גם למבקר המדינה בעניין זה ועקבנו אחרי הדוח וגם על ההחלטה הנוכחית.

<עופר ברקוביץ: בשנים האחרונות אין גוף אחראי מתכלל, אמרו את זה לפני.

<עופר ברקוביץ: אני חושב שאם רוצים להיות פרקטים שבדיון הזה, הדבר הראשון שצריך לעשות זה לשים גוף אחד אחראי על יישום ההחלטה הזאת.

<עופר ברקוביץ: כשהלכנו ובדקנו, השרים מטילים את האחריות על משרד האוצר, משרד האוצר מטיל את האחריות על השרים – זריקת האחריות הזאת נמשכת שנים ארוכות מבלי שום דבר שקורה.

<עופר ברקוביץ: אני לא רואה את המצב משתנה.

<עופר ברקוביץ: שאלה הגברת מיכל פרנק איזה כלים היינו רוצים לראות.

<עופר ברקוביץ: היינו רוצים לראות תקציבים ייעודים להחלטה הזאת.

<עופר ברקוביץ: ההחלטה הנוכחית ממשיכה להיות דקלרטיבית בהיבט התקציבי.

<עופר ברקוביץ: תשאלו בעוד שנה וגם נבוא לכאן בעוד שנה ויהיה את אותו דיון וכולם יגידו שזה חשוב, יגידו שנעשים מהלכים, והשרים יגידו שאין תקציב במשרד שלהם, וניר יגיד שאין תקציב במשרד שלו.

<עופר ברקוביץ: אנחנו יכולים להמשיך עם הסאגה הזאת, אלא אם כן נהייה רציניים ונחדד את ההחלטות האלה וניתן את הכלים האופרטיביים.

<עופר ברקוביץ: מיכל רק רגע, אני מבקש לסיים את הדברים שלי ואז תוכלי להתייחס.

<עופר ברקוביץ: גם היום בכלים הנוכחיים יש מה לעשות.

<עופר ברקוביץ: בניין ג'נרי 2 הולך ונבנה.

<עופר ברקוביץ: הוא הולך לאכלס יחידות רבות ירושלמית לפני שהוא הולך להביא את השרה לימור לבנת חזרה לירושלים, את השר סילבן שלום לירושלים ואת עשרות היחידות תחת שר הכלכלה מר נפתלי בנט.

<עופר ברקוביץ: אני אוכל להציג לך כאן רשימה – 14 יחידות במשרד שלו יושבות מחוץ לירושלים ולא מתקדמות לעבר העיר.

<עופר ברקוביץ: בונים בניין משמעותי חדש ככל שיהיה וממשיכים לאכלס אותו ביחידות שלא נמצאות מחוץ לעיר.

<עופר ברקוביץ: לא מממשים.

<עופר ברקוביץ: יש בניין שלם שעומד בגבעת שאול שמבקש 10 שקלים יותר ממה שניר ברלוביץ רגיל לשלם בירושלים.

<עופר ברקוביץ: כפי שהסביר קובי כחלון על המונופול של מנהלת הדיור הממשלתי בירושלים, הוא לא מוכן לעלות בסכום הזה כדי לאפשר את מימוש החלטת הממשלה.

<עופר ברקוביץ: האם לזה התכוון המשורר כדי לשמור על הקופה הציבורית?

<עופר ברקוביץ: – לא לשלם 10 שקלים יותר מהמחיר הממוצע הנמוך בירושלים, שהוא 65 שקלים למ"ר כדי להעביר.

<עופר ברקוביץ: חברים, בבקשה אל תפריעו לי, אני מבקש לסיים את דבריי כמו שצריך.

<עופר ברקוביץ: אני לא הפרעתי לכם.

<עופר ברקוביץ: יש מבנים שקיימים בעיר ויש היצע נדל"ן, אבל צריך מישהו עם יכולת, אני לא בטוח שהפקידים החשובים שנמצאים כאן מסוגלים להוביל את ההחלטה לסיומה.

<עופר ברקוביץ: אני מצר שוב שמנכ"ל משרד ראש הממשלה לא טורח אפילו ביום ירושלים להגיע לדיון הזה כאן, אחרי שהוא במשך שבע שנים ממסמס החלטת ממשלה על בירת מדינת ישראל.

<עופר ברקוביץ: תבינו את החשיבות של המעבר מבחינה כלכלית.

<עופר ברקוביץ: אנחנו מדברים על 40 מיליון שקל הכנסה בארנונה לעיריית ירושלים.

<עופר ברקוביץ: עשינו בדיקה כלכלית לטובת הדבר.

<עופר ברקוביץ: אנחנו מדברים על 150 מיליון שקל לתצרוכת המקומית.

<עופר ברקוביץ: אנחנו מדברים על 4,000 משרות שאמורות להגיע דרך ה- 70 יחידות הללו.

<עופר ברקוביץ: כלומר, החשיבות הכלכלית של המהלך לירושלים שסובלת מהגירה שלילית וסובלת מהעדר מקומות תעסוקה וכשהאקדמאים שלה מסיימים את הלימודים מיד בסיום התואר עוזבים את העיר.

<עופר ברקוביץ: הישיבה כאן מצליחה להזיז משהו אצל הפקידים בפעם בשנה ובפועל באמת במשך הזמן הדברים לא מתקדמים בצורה הרצינית ביותר והנחושה ביותר.

<עופר ברקוביץ: אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש מהוועדה הזאת, בסיכום הוועדה הזאת, את שינוי ההחלטה שהתקבלה לאחרונה ולדרוש הצבת יעדים משמעותיים ביותר למעבר מדי שנה בשנה.

<עופר ברקוביץ: להגדיר יעדי ביניים ולא להציב רק יעד שבסוף שנחכה לו, נגיע אליו ונראה ששום דבר קורה.

<עופר ברקוביץ: להגדיר בברור את האחראים על יישום ההחלטה הזאת, על תקצוב, על יצירת ההיצע התכנוני.

<עופר ברקוביץ: הוא מחכה לשוק הפרטי.

<עופר ברקוביץ: בואו, יש קריה מחוזית, אישרו שם מאות אלפי מטרים, בואו נראה תקציב ממשלתי מוכוון ומיועד לנושא הזה.

<ניר ברלוביץ: אתה מטעה.

<עופר ברקוביץ: תן לי לסיים, אני מבקש לסיים.

<עופר ברקוביץ: כבודו אני מבקש שתתן לי לסיים.

<עופר ברקוביץ: אתה תגיב בזמנך.

<עופר ברקוביץ: אני חושב שאם אנחנו נקבל את החלטת הממשלה כפי שהיא ואם אנחנו נמשיך עם ההתנהלות הנוכחית אנחנו ניפגש כאן כל שנה עם אותו דיון יפה, כשחלק מהאנשים עוזבים באמצע ומבלי שהאנשים הרלוונטיים נמצאים, ושהפקידים האלה מנסים להגן על התפקוד שלהם בדבר הזה.

<אמנון לורך: אני שותף במשרד עו"ד יגאל ארנון ואני אוהב ירושלים ועוסק בדברים האלה כל ימי חיי וכבר זקנתי.

<אמנון לורך: כמו שהיושב ראש אמר בתחילת דבריו, "חלמתי עליך...

<אמנון לורך: ואם אשכחך" זכרה לא מש מאיתנו.

<אמנון לורך: "בשנה הבאה בירושלים הבנויה" – תמיד זה שנה הבאה, אף פעם לא השנה.

אמנון כהן: אבל זה היה לגבי היושבים מאחורי מסך הברזל.

אמנון כהן: וגם לאלה שיתפללו שיגיעו בשנה הבאה לירושלים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בשנה הבאה, אבל לא בשלוש שנים הבאות.

<אמנון לורך: "ישבה בדד העיר רבתי עם, היתה כאלמנה בכה תבכה בלילה" – זה מה שהעיר עושה "ואין לה מנחם".

<אמנון לורך: אדוני, אין לה מנחם.

<אמנון לורך: שמענו כאן בליל מדהים.

<אמנון לורך: אם אדוני היה נותן לי עכשיו יממה הייתי מראה איך החברה לא רצתה לתת מסמכים ופרוטוקולים של הוועדות שהיא ישבה בהן.

<אמנון לורך: אני אגיד, רק כדי להראות עד כמה אבסורד, סמנכ"ל של הגברת לבנת מסבירה שהיא לא עוברת לירושלים בגלל שמרכז התרבות הוא בתל אביב.

<אמנון לורך: אני מצטט שלא מילה במילה.

<אמנון לורך: לכן היא צריכה לשבת ליד מרכז התרבות.

<אמנון לורך: מדוע למפכ"ל המשטרה יש לשכה נוספת בתל אביב וכל המטה הארצי נוסע כל יום לתל אביב לישיבות?

<אמנון לורך: מדוע שר הפנים מתחבא בחדר אחורי במגדל הקריה?

<אמנון לורך: שלא משלמים שם אדוני 62 שקל למ"ר.

<אמנון לורך: למשרד שלנו ברוך ה' יש כמה קומות בעזריאלי ממול ב- 120-130, אני לא יודע בכמה הם סגרו את העסקה שם, אבל היא לא 62 שקל למ"ר.

<אמנון לורך: הוא לא מוכן בסנט מעבר ל-64 שקל למ"ר.

<אמנון לורך: אם הוא מעלה מעבר לסנט הזה, כרגע לקוחות שלי עם 10,000 מטר עומדים שישלימו להם את הבניינים בתלפיות ובגבעת שאול.

אמנון כהן: אדוני, לעצם עניין הדוח.

<אמנון לורך: יש בעיית מנהיגות עם בעל הבית.

<אמנון לורך: אפשר לבוא בטענות למיכל, לניר ולמי שרוצים.

<אמנון לורך: בעל הבית, הממשלה צריכה לרצות שממשלת ישראל תכיר בירושלים כבירתה.

<אמנון לורך: זה לא קורה.

<אמנון לורך: אתן לאדוני דוגמה של כלכלה, קובי והצוות עשו באמת עבודה יוצאת מהכלל ואני גם מודה למבקר בעניין הזה וגם לקודמו שהרים את הכפפה.

<אמנון לורך: מחיר שכירות, חצי זה קרקע וחצי זה הבנוי.

<אמנון לורך: הם יושבים על נכס שאפשר לבנות עליו 400-600, 1,000-1,300 תלוי מה סופרים כאן.

<אמנון לורך: משלמים בתל אביב שכירות על הקרקע התל אביבית היקרה, במקום להעביר.

<אמנון לורך: זה בין 100 ל-200 מיליון חסכון שכירות בבנייה עצמית באותו סטנדרט של 64 שקלים לשנה ורק מעצם העובדה שעושים את הבניין הזה.

<אמנון לורך: אבל את אף אחד לא מעניין.

<אמנון לורך: זה סכום דרמטי אדוני.

<אמנון לורך: לפחות 100 מיליון שקל כשאין להם 100 מיליון שקל.

<אמנון לורך: אני אבי אבות השמרנים.

<אמנון לורך: כשישבתי אצל המבקר לאחרונה, דיברתי איתו לאחר מכן, לדעתי המספר מגרד את ה- 200 מיליון מלמטה.

<אמנון לורך: למה אנחנו עוסקים בעניין הזה?

<אמנון לורך: – כי כל המשרות האיכותיות, זה לא ספירת ראשים אדוני, המשרות האיכותיות במדינת ישראל אינן יושבות בירושלים.

<אמנון לורך: אני אומר לכם שגם החרדים, היושב ראש יודע את זה, יש לי חברים טובים חרדים שהילדים שלהם עוברים לשפלה כי הם למדו מקצוע וכאן אין היצע.

<אמנון לורך: הילדים שלי עזבו את העיר בגלל שאין כאן היצע.

<אמנון לורך: תוך כדי קיבלתי הודעה שהבן שלי מצא עוד ג'וב אחר בתל אביב.

<אמנון לורך: אין פה היצע.

<אמנון לורך: את המשרד שלנו אנחנו מחזיקים בכוח בירושלים, מ- 40 עורכי דין 10 נוסעים כל יום מתל אביב.

<אמנון לורך: הכול זה נבואה שמגשימה את עצמה.

<אמנון לורך: שתי עובדות, עובדה אחת, באזור תל אביב יש 850 אלף מטר, לא כולל משרד הביטחון, המוסד וכל הדברים האלה, 1,000 מטר ממשלתיים.

<אמנון לורך: בירושלים 650.

<אמנון לורך: כלומר, ה- 100 אלף מטר שדיבר עליהם ניר הם לא פתרון לכלום.

<אמנון לורך: המספרים מדברים כאן בעד עצמם.

<אמנון לורך: כבוד השופט זה הודעת בעל דין.

<אמנון לורך: אלו הדברים ואין פה מה לטעון נגד זה, זה סתם דיבורים.

<אמנון לורך: הבעיה היא לא 100 אלף מטר.

<אמנון לורך: הבעיה היא 500 אלף מטר.

<אמנון לורך: העובדה השנייה, זה נורא נחמד ויעשו כמו דלת הבית, העבירו את משרד הבריאות ממקום למקום בירושלים ומכרו את הבניין ציק צ'ק, לא העבירו לשם יחידה.

<אמנון לורך: פנינו בעניין הזה וניסינו, וזה כמו לדבר עם ה'לאמפה'.

<אמנון לורך: אני מקווה שהנוכחים שכאן אכן ישמו את ירושלים בראש מעיניהם כמו כל אוהביה.

<אמנון לורך: אני מאוד מקווה שהמבקר יהפוך את היחידה של משרדו שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל והיה תענוג לעבוד איתם, הם באו באמת מכל הלב, להפוך אותה ליחידה קבועה כדי ששוב לא נשב כאן בעוד שנה.

<אמנון לורך: אני ישבתי בחדר דומה לפני ארבע שנים, יומיים לפני זה הוציא אישור על הג'נרי, זה היה לפני שלוש שנים ערב יום ירושלים.

<אמנון לורך: תודה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: נשנה את שמה ל'חטיבת ירושלים'.

<קובי כחלון: ברשות

<קובי כחלון: כם אני אומר כמה מילים כלליות לעניין זה.

<קובי כחלון: האחד, כדי להעביר משרדי ממשלה לירושלים צריכים גם אמצעים משלימים.

<קובי כחלון: ראשית, אין תחבורה לירושלים.

<קובי כחלון: עכשיו לשמחתנו הרבה, לא ליודעים מי החליט משנת 2001 לתקוע את הכביש לירושלים לתל אביב, אבל היום הוא נבנה.

<קובי כחלון: הרכבת לירושלים לנסיעה ב- 28 דקות מתל אביב הייתה תקועה משנת 2000 על איזו שטות בנחל, כאילו זה היה משהו.

<קובי כחלון: היום ב- 7.5 מיליארד היא נבנית.

<קובי כחלון: אני מאוד מקווה שבימים הקרובים וכמו שראש העיר דיבר, נסיים את ההסכם שלנו עם המדינה לגבי הכניסה לעיר.

<קובי כחלון: יש לנו שם משהו שחשוב מאוד לקו הירוק.

<קובי כחלון: שלא יוצר מצב שהרכבת לירושלים תגיע ולא הצלחנו להסדיר את החנייה לעיר, זה חלק מטופס 4.

<קובי כחלון: כל יום שאנחנו מאחרים היום זה יום ששטופס 4 נדחה.

<קובי כחלון: בזמנו יחד עם גבי שוחט דובר שגם הרכבת הירוקה, הקו הירוק הנוסף שמגיע מהתחנה המרכזית לכיוון קריית הממשלה כבר יבוצע, או שלוחת האדום, כדי שכל מי שגר בעכו, נהרייה או בכל מקום יעלה לרכבת לירושלים, ירד בתחנה בירושלים ומשם יעבור לרכבת הקלה לשלוש דקות.

<קובי כחלון: כנראה שזה יהיה מקום העבודה שהכי קל יהיה להגיע אליו במדינה.

<ניר ברלוביץ: חלק מהעובדות שנאמרו כאן הן פשוט לא נכונות.

<ניר ברלוביץ: כבודו לדוגמה אמר על שר הכלכלה ועל משרד הכלכלה שלא עוברים.

<ניר ברלוביץ: כנראה שהוא לא קרא את הנתונים.

<ניר ברלוביץ: יחידות התמ"ת (תעשייה, מסחר ותעסוקה) או משרד הכלכלה החדש היושבות בתל אביב, כן עוברות לג'נרי.

<ניר ברלוביץ: לידיעתך, אמרתי לך שהעובדות לא נכונות וזה אחת מיני רבות.

<ניר ברלוביץ: נקודה שנייה, עם כל הכבוד ללחצים כאלה ואחרים - - -

<עופר ברקוביץ: אני התייחסתי - - -

<ניר ברלוביץ: עוברות לג'נרי, אמרת לא בונים את הג'נרי ולא מעבירים.

<ניר ברלוביץ: זה בדיוק מה שאמרת.

<ניר ברלוביץ: אני מבקש לא להפריע, דיברת וביקשת שאל יפריעו לך, מה ששנוא עליך את תעשי לאחרים.

<ניר ברלוביץ: אני אוכל לדבר בשקט, אחרי זה תגיב.

<ניר ברלוביץ: דבר נוסף, אנחנו ששוכרים ומפרסמים כל היום מרכזים ומי שרוצה להגיש בבקשה.

<ניר ברלוביץ: היום לדוגמה יש מכרז באוויר להוצאה לעבור בירושלים שינוי.

<ניר ברלוביץ: בסופו של דבר יש רמת מחירים מסוימת.

<ניר ברלוביץ: אני שוכר 10 מבנים בירושלים, נכון הלקוחות שלך אומרים לי 'אנחנו יודעים, העורך דין שלנו יפעיל לחץ ואתה תיכנע'.

<ניר ברלוביץ: סליחה, סליחה רגע,

<אמנון לורך: אני מציע שתתנצל.

<אמנון לורך: בחיים שלי לא דיברתי איתך, מעולם לא השכרתי - - -

<ניר ברלוביץ: אני מתנצל.

<ניר ברלוביץ: אני מתנצל - - -

<אמנון לורך: אני אומר לך שהנתונים שלי הם לא רק זה.

<ניר ברלוביץ: סליחה, אני מתנצל.

<ניר ברלוביץ: אומרים לי 'יפעילו עליך לחץ ואתה תיכנע'.

<ניר ברלוביץ: זה מה שאני מקבל.

<ניר ברלוביץ: חבר'ה אם אני שוכר בניין מסוים, אני שוכר בירושלים כ- 200 אלף מטר,זה לא עניין של 10 שקלים יותר או מחיר מסוים.

<ניר ברלוביץ: אני שוכר מ-10 אנשים באותה רמת מחירים, לא יכול לבוא אחד ולהגיד אני 'רוצה יותר'.

<ניר ברלוביץ: יש בזה גם היגיון, יש בזה - - -

<אמנון לורך: תתחיל אתה לבנות.

<ניר ברלוביץ: אני בונה.

<אמנון לורך: בינתיים אתה לא בונה, זה ייקח שבע שנים להזיז.

<ניר ברלוביץ: סליחה.

<ניר ברלוביץ: חבר'ה, אם אתם לא הבנתם, הוחלט ובונים באופן מאסיבי.

<ניר ברלוביץ: אנחנו מתקדמים.

<ניר ברלוביץ: נכון, שלבנות בית אולי לוקח שנה, לבנות 50 אלף מטר לוקח יותר.

<ניר ברלוביץ: יש שינוי תב"ע יש - - -

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: הבנת קובי?

אמנון כהן: תודה ניר.

<אלי להב: הזכירו כאן את "נתיב" הם עברו למגדלי הבירה, המעבר התעכב כשנה וחצי, יש שם 70 איש.

<אלי להב: לא כל יום יושבים שם 70 דרך קבע.

<אלי להב: 20 נמצאים בחו"ל.

<אלי להב: דרך קבע נשארים כאן בישראל במשרד כ-50.

<אלי להב: אנשים שם הם מלח הארץ, בוגרי קהילת המודיעין.

<אלי להב: עצובים ורע להם בגלל כל ההתנהלות בפרט מול האוצר, ויכוחים כמו המרחק מתל אביב לירושלים, אובדן זמן נסיעה.

<אלי להב: אישרו לנו רק מחצית מהזמן, זה כמו להגיד שיש יותר ירידות מעליות או ההפך.

<אלי להב: זו רמת ההתייחסות ולכן התעכבנו שנה וחצי.

<אלי להב: ארבע פעמים הסמנכ"ל הזמין משאיות בפועל ונאלץ לבטל כי לא סיימנו את המשא ומתן.

<אלי להב: ההתנהלות הלא נכונה, הלא מקצועית הייתה - - -

אמנון כהן: צריך לדאוג שזה לא יחזור על עצמו.

<אלי להב: אני חייב לציין, יושב לצידי ידידי רונן שפירא, מהנציבות.

<אלי להב: הוא הביא רוח חדשה תוך כוונה להגיע מראש להסדר כמו שעשה את זה בזמנו חבר הכנסת מאיר שטרית כשהוא הקים את הרשות לרישום אוכלוסין כשהיה שר הפנים, הוא גמר לתכנן, לא הפעיל את הביצוע, הוא שלח את המנכ"ל שלו להסתדרות לחתום על הסדר בנוגע לכל הבעיות הנוגעות לעובדים.

<אלי להב: יצאנו בשקט ללא סכסוך עבודה וללא זה וזה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני מסכם את הדיון הזה.

אמנון כהן: דיון שהיה חשוב לקיים אותו.

אמנון כהן: תודה למשרד מבקר המדינה לדוח החשוב הזה.

אמנון כהן: אני אומר תודה למנהלת הוועדה הקבועה, שתהייה לה רפואה שלמה היא אמרה שהנושא הזה הוא הכי חשוב לירושלים.

אמנון כהן: כמובן שיש נושאים רבים הקשורים לירושלים שהם חשובים.

אמנון כהן: מעבר היחידות והמשרדים לירושלים יחזק את מעמדה של ירושלים.

אמנון כהן: אנחנו היינו רוצים שגם הפעילות תעבור לכאן, לכן אנחנו בתוך ביתנו נעשה את הסדר.

אמנון כהן: התרשמנו כאן ממשרדי הממשלה ותודה על העדכון.

אמנון כהן: אנחנו צריכים לדאוג.

אמנון כהן: הוועדה תפנה במכתב לראש הממשלה ולמנכ"ל משרדו בנוגע לשינוי ההחלטה.

אמנון כהן: לקבוע שיהיה משרד או גוף מסדיר בין כל המשרדים.

אמנון כהן: שלא יהיה מצב שנציבות שירות המדינה לא תספיק או לא תהייה לה היכולת לסגור עם העובדים – התרשמתי שהם עושים עבודה טובה.

אמנון כהן: בנוגע לחברות הממשלתיות, אני מציין שיהיה ברור מי יהיה אחראי.

אמנון כהן: שיהיה סנכרון מלא איתכם לגבי חברות ממשלתיות ושתמצא הנוסחה.

אמנון כהן: צריך מישהו מלמעלה.

אמנון כהן: אם יוחלט שהאחראי הוא משרד לענייני תפוצות וירושלים, שיתנו לו סמכויות, תקציבים וכלים לביצוע.

אמנון כהן: אם לניר נמצא בבעיה, שיבוא לשם ויקבל את כל הפתרונות.

אמנון כהן: חייבים גוף או משרד מאתגר ומסדיר את הנושא גם מבחינת התשתיות, ביצוע, רכבות ותחבורה בכלל כי לא כולם יגיעו ברכבת.

אמנון כהן: כמובן למנוע פקקים עם כל העובדים שמגיעים לכאן, אלפי עובדים, צריך תכנון להרבה שנים.

<אמנון לורך: הם יגורו פה, לא נורא לגור פה.

אמנון כהן: שיהיה גוף מסדר גם את התחבורה ואת כל התחומים בכלל.

אמנון כהן: מהוועדה יצאו מכתבים לנוגעים בדבר.

אמנון כהן: מיכל, תכניסי את מחליפך לעניין.

אמנון כהן: הוועדה מבקשת שינוי בהחלטת הממשלה.

אמנון כהן: זה יצא בכתב לראש הממשלה, למנכ"ל.

אמנון כהן: תודה רבה לכל המשתתפים.

אמנון כהן: חג שמח ירושלים.