ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 277, 2014-05-27 13:00

יעקב אשר: שלום, צהרים טובים.

יעקב אשר: אבקש מהיועץ המשפטי לעדכן אותנו איפה אנחנו נמצאים ואחר-כך ניתן למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים להציג את הסעיף.

<איתי עצמון: בישיבה הקודמת, שהתקיימה ב-13 במאי, הוועדה דנה בסימן ד' לפרק ד', שעניינו מועצה מייעצת לייבוא רכב ושיווקו.

<איתי עצמון: עצרנו בסעיף 54.

<איתי עצמון: הוועדה אישרה את סעיף 54, שעניינו סמכויות המועצה, וכעת ניתן לדון בסעיף 55, שעניינו סדרי הדיון במועצה המייעצת.

יעקב אשר: מדובר על סדרי דיונים, על דברים טכניים ומהותיים ביחד, אבל יותר בהיבט הטכני.

<אבנר פלור: גם בעקבות הבקשה של יושב-ראש הוועדה, קיימתי ביום חמישי האחרון דיון עם רוב גדול של החברים פה ואני מקווה שנצליח להתקדם בישיבה הזאת.

יעקב אשר: ננסה להתקדם.

יעקב אשר: אם יש דברים שהיה עליהם איזה ויכוח בישיבות הקודמות רק תעדכנו אותנו כדי שנדע להתייחס אליהם.

יעקב אשר: בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה סעיף טכני, שלמעשה מדבר על הפרוצדורה של עבודת הוועדה: החלטות ברוב קולות, מינוי ועדות משנה, משום שפעמים רבות המועצה בהרכבה המלא קשה לה לקיים דיונים פרטניים לעומק הסוגיה אז ממנים ועדות משנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ממילא אחר-כך כל המלצות ועדות המשנה מובאות לאישור המליאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כך זה יעיל יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה סעיף שקובע שלישיבות הוועדה יגיעו כל סוגי היבואנים על מנת שיציגו את העמדה שלהם בפני הוועדה והן תילקחנה בחשבון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זהו.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בעיקר סעיף טכני.

<איתי עצמון: יש לי הערה קטנה לגבי סעיף קטן (ב).

<איתי עצמון: השאלה אם לא כדאי לקבוע כאן הוראה שתתייחס למצב שבו יש קולות שקולים, שוויון בהצבעה, שבמקרה כזה ליושב-ראש יהיה קול נוסף.

<שרית זוכוביצקי-אור: כדאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריכים.

<איתי עצמון: נוסיף, "במקרה של שוויון בהצבעה"- - -

יעקב אשר: ברשויות המקומיות יש את זה בחלק מן הדברים.

יעקב אשר: אני חושב אולי שצריך לנהוג זהירות בדבר הזה, כי לפעמים יכולים לנצל סיטואציה כזאת.

יעקב אשר: השאלה מה ההתייחסות שלכם בכלל לקולות כפולים ליושב-ראש.

<שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי שום דבר לא נחתך היום על-פי קול אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכול בהסכמה.

<איתי עצמון: היום.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, לכן אני מסכימה להצעה הזאת.

יעקב אשר: באופן כללי, העמדה שלכם בוועדות היא כזאת?

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אני מסכימה להצעה.

<איתי עצמון: "במקרה של קולות שקולים יהיה ליושב-ראש קול נוסף".

יעקב אשר: מה עמדת משרד המשפטים בעניין?

<יערה למברגר: זה מקובל עלינו.

<יערה למברגר: זה סעיף מקובל בחקיקה.

יעקב אשר: יש הערות נוספות לסעיף?

יעקב אשר: זה סעיף טכני.

יעקב אשר: סעיף 55 מאושר בשינויים.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסימן הזה אנחנו מסדירים עיסוק חדש, שהיום איננו מוסדר בדין, והוא מתווך בייבוא רכב.

יעקב אשר: זה לא עיסוק חדש אלא עיסוק ישן שעדיין לא הוסדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: הגענו לכלל מסקנה שצריך לחשוף לאור השמש את האנשים שנמצאים בתווך בכל הנוגע לייבוא אישי.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש לזה שתי מטרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: מטרה אחת היא כי העוסקים בייבוא אישי יהיו אנשים שהוכשרו לכך, יעמדו בסטנדרט מקצועי מינימלי, יהיו תושבי ישראל ויוכלו לתת את השירות הנכון והטוב למייבא האישי.

<שרית זוכוביצקי-אור: יחד עם זה, גם הגענו למסקנה שהייבוא האישי הוא עניין שדורש מקצועיות ולפעמים אנשים זקוקים לעזרה מקצועית על מנת לממש את זכותם לייבא באופן אישי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים לאפשר להם לקבל את הסיוע הזה מהמתווכים ולהסדיר כמובן את העובדה, מצד אחד, שהסיוע שהם יקבלו מהמתווכים יהיה ברמה הנאותה, ומצד שני, להגן גם על המייבאים האישיים מפני ניצול לרעה על-ידי המתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה צד אחד של הסוגיה.

<שרית זוכוביצקי-אור: צד נוסף של הסוגיה, אנחנו רוצים לוודא שהמתווכים אינם יבואנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, עשינו צעד משלים כאשר הסדרנו את היבואנים ואפשרנו לייבא – הסדרנו ייבוא שלא קיים היום, וזה הייבוא הזעיר.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה ייבוא זעיר?

<שרית זוכוביצקי-אור: אלה יבואנים לכל דבר ועניין שמביאים כמות כלי רכב קטנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשרנו את זה בתנאים מקלים.

<שרית זוכוביצקי-אור: מן הצד השני, אנחנו לא מוכנים שהמתווכים יהיו למעשה יבואנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, מצד אחד, אנחנו מסדירים את העיסוק, קובעים קריטריונים מינימליים- -

יעקב אשר: עושים הפרדה בין מתווך ליבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: - -מפרידים ולא רוצים שתהיה זליגה, משום שהיום אנחנו מגלים שאותם מתווכים למעשה מייבאים בפועל את כלי הרכב, מציעים אותם למכירה באמצעות פרסום, שמים אותם במחסני הערובה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה העולם האפור הזה, וכמובן שעם העולם האפור הזה – אין זה תפקידי להגיד – גם כל הפעילות של המתווכים האלה, שהם ספק יבואנים, היא פעילות בתחום האפור, גם מבחינה כספית.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מטרת הסעיף.

<איתי עצמון: אדוני, יש לי הערה מקדימה לדיון בסימן הזה.

<איתי עצמון: הגדרת "תיווך בייבוא רכב", שאושרה בוועדה, אם אינני טועה, באוקטובר, קובעת כי "ייעוץ, הדרכה ואיתור רכב בתמורה לשם התקשרות של צדדים בעסקה לקניית רכב ...

<איתי עצמון: היא תיווך בייבוא רכב".

<איתי עצמון: רציתי לוודא, ואולי יהיה צורך לחדד קצת את ההגדרה כהבהרת נוסח, מדובר על "ייעוץ, הדרכה ואיתור" גם בכל פעולה כשלעצמה או רק שילוב של כל הפעולות הללו?

<שרית זוכוביצקי-אור: גם כל פעולה כשלעצמה.

יעקב אשר: היה מושג כזה "יועץ".

יעקב אשר: נכון?

יעקב אשר: אוהבים את התחום הזה.

יעקב אשר: יועץ לענייני משהו מסוים בתחום הרכב.

יעקב אשר: לפי מה שאומר היועץ המשפטי של הוועדה, אם אתה רואה מישהו שיש לו את שלל הדברים, שמתעסק בשלל הדברים ביחד – הנה לך מתווך רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל אלמנט כזה, מי שנותן אותו צריך שיהיו לו הכישורים המתאימים.

<יערה למברגר: גם היועץ.

<יערה למברגר: הדגש הוא על ייעוץ והוא לא צד לעסקה עצמה, הוא רק מסייע לצדדים.

<איתי עצמון: יכול להיות, אדוני, שנידרש לאיזו הבהרת נוסח, כי המהות ברורה.

<איתי עצמון: גם כל פעולה כשלעצמה תהיה מחויבת ברישיון תיווך בייבוא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: שמענו הערות, גם לסעיף הזה, ובעקבות ההערות ששמענו אנחנו רוצים להוסיף עוד שלושה שינויים לנוסח.

<שרית זוכוביצקי-אור: ראשית, הערה שנתקבלה מהיועץ המשפטי של הוועדה, מוצע לקצוב את תוקף הרישיון, משום שכל הרישיונות בחוק הזה קצובים בזמן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מציעים גם במקרה הזה לקצוב את תוקף הרישיון ל-3 שנים, כמו יתר המקצועות שמוסדרים בחוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להוסיף סעיף שלא קיים היום, אנחנו רוצים לקרוא לו סעיף קטן (ג) – תיכף אדבר על סעיף קטן (ב) שאנחנו רוצים להוסיף – אבל בעקבות ההערה אנחנו חושבים שנכון לקצוב לתקופה של 3 שנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו מוסיפים.

<איתי עצמון: אני רק רוצה לחדד, שההערה שלי היתה שלפי החלטת הוועדה אנחנו נעגן בחוק עצמו את תקופת הרישיון לגבי כל סוג רישיון, וניתנה סמכות לשר, באישור הוועדה, לשנות את תקופת הרישיון.

<איתי עצמון: לא הצעתי בכך להגביל את התקופה או לקבוע את התקופה עצמה, אלא להתייחס לתוקף הרישיון.

יעקב אשר: אפשר גם לקבוע הבדל בין מי שאמור להיות מתווך ברכב לבין יבואן או בעלי רישיונות אחרים.

יעקב אשר: יכול להיות שאם פה צריך 3 שנים אז בסוג כזה של דבר צריך להיות יותר זמן.

<יערה למברגר: פה השווינו את זה למקצועות.

<יערה למברגר: אולי לא אמרנו, בהצעת החוק הזאת זה המקצוע הראשון שבו אנחנו דנים.

<יערה למברגר: בהצעת החוק יש רשימה של שירותים ורשימה של מקצועות.

יעקב אשר: אז אי אפשר להשוות מספר שנים של מי שנותן שירותים למי שנותן ייעוץ.

<יערה למברגר: אנחנו משווים את זה למקצועות.

<יערה למברגר: התוקף יהיה כמו במקצועות אחרים לפי החוק, וגם ההערות הנוספות ששרית זוכוביצקי-אור תגיד הן בגלל האופי, שמדובר פה במקצוע.

<יערה למברגר: בגלל שזה מקצוע הרישיון הוא אישי, הוא רישיון לאדם, ולכן זה לא רישיון לתאגיד אלא רישיון לאדם שצריך לעבור בחינות ולעמוד בתנאים מסוימים.

יעקב אשר: ואי אפשר גם "לטרטר" אותו כל הזמן סתם, זה גם דבר שצריך לקחת בחשבון.

<שרית זוכוביצקי-אור: הערה ראשונה, ואולי אקרא נוסח כדי שיהיה נוח לוועדה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אימצנו את הנוסח שקבענו לגבי כל הרישיונות בחוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "(ג) תוקפו של רישיון לתיווך בייבוא רכב יהיה לשלוש שנים מיום נתינתו".

<שרית זוכוביצקי-אור: זה למעשה הנוסח שאימצנו בכל אחד מן הסעיפים.

יעקב אשר: זה אקוויוולנטי ליתר המקצועות?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<איתי עצמון: ליתר המקצועות בהצעת החוק הזאת?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה לומר עוד משפט.

<שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שאנחנו מדברים בעוסק- - -

יעקב אשר: השאלה אם זה לא נראה קצת – הבנת למה אני מתכוון.

<אבנר פלור: קודם כול, היות ומדובר פה בעיסוק חדש שלא היה עד היום מבחינה רשמית, לכן אנחנו רוצים ללמוד.

<אבנר פלור: יכול להיות שאותו סעיף שאיתי עצמון הציג, שמופיע לאורך הצעת החוק, אחרי התקופה הזאת אולי נגיע להחלטה ונאריך את זה לתקופות ארוכות יותר.

<איתי עצמון: זה יהיה טעון בתקנות באישור ועדה.

<אבנר פלור: כן.

<אבנר פלור: עכשיו אנחנו עושים משהו שמתאים לכולם.

<איתי עצמון: בתחילת הצעת החוק יש פרק כללי שחל על כל סוגי הרישיונות לפי הצעת החוק.

<איתי עצמון: בפרק הזה יש סעיף שקובע שניתן יהיה לשנות את תקופות הרישיון לגבי כל סוג רישיון בתקנות באישור ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: כלומר, התקופה לגבי כל סוג רישיון תיקבע במפורש.

יעקב אשר: אבל זה משהו מאוד כללי, שאתה יכול לשנות אותו לכאורה גם כלפי מטה וגם כלפי מעלה.

יעקב אשר: אני חושב שפה, מאחר ואתם בעצם לוקחים את ברירת המחדל, של 3 שנים, שזה הגיוני, יכול להיות שאפשר חלופה אחרת.

יעקב אשר: אולי ניתן לכתוב שמאחר וזה דבר חדש אז הפעם הראשונה תהיה ל-3 שנים ולאחר מכן ייתכן שיידרש חידוש אחרי 5 שנים ולאחר מכן אחרי 7 שנים.

יעקב אשר: תשקלו את זה, תבדקו את זה.

יעקב אשר: בואו ננסה לחשוב, מה עוד הוא יצטרך ללמוד?

<שרית זוכוביצקי-אור: להתעדכן, אולי.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל בעלי הרישיונות צריכים להתעדכן.

יעקב אשר: בוודאי אשמע אותך בעניין הזה.

יעקב אשר: אם זה דבר שהוא באמת קריטי אז יש בזה היגיון.

יעקב אשר: מה קורה לגבי מתווך במקרקעין, למשל, שזה הרבה יותר מורכב?

יעקב אשר: השאלה אם זה טובת הציבור או שזה בירוקרטיה, שאנחנו אוהבים לחדש רישיונות פעמים רבות.

<שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי התקופה מאוזנת, היא לא קצרה מדי, ומצד שני 3 שנים זה לא מעט.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה יאפשר לנו לאורך 3 השנים לדרוש השתלמויות אם יהיה מקום להתעדכן.

יעקב אשר: אחרי שנשמע את האחרים ננסה אולי להציע הצעה אחרת.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת ההצעה שלנו ונקיים על זה דיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוד הצעה שלנו לשינוי, גם כן מהערות ששמענו, המתווך הוא אדם, זאת אומרת הוא צריך לעבור את ההכשרה, את הרישום הפלילי שלו בודקים וכולי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הנוסח שבפסקה (1) מתייחס ל"עוסק מורשה תושב ישראל" וכתבנו "או תאגיד".

<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן שאנחנו לא מרשיינים תאגידים, תאגידים הם לא בעלי מקצוע.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו מציעים להוסיף שני דברים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אל"ף, לאפשר פעילות בתאגיד, ותיכף נראה איך נאפשר אותה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בי"ת, יש לנו עוד תוספת אחת, וזה להבטיח כמובן שהעוסק הוא לא פושט רגל.

להוסיף כדלקמן: זאת אומרת, לאפשר כן לעבוד במסגרת תאגיד אבל להסדיר את העוסק בתוך התאגיד.

<יערה למברגר: כי אנחנו לא יכולים לתת רישיון לתאגיד.

<יערה למברגר: כפי שאמרתי קודם, זה רישיון אישי, אז צריך מישהו שמועסק בתאגיד, כי נותנים לאדם מסוים את הרישיון.

<יערה למברגר: התאגיד לא עובר בחינות, האדם עובר בחינות.

יעקב אשר: השאלה אם לא צריך להגדיר באיזה תאגיד הוא עובד לצורך העניין.

<יערה למברגר: או שהוא עצמאי, ואז הוא עוסק מורשה, או שהוא עובד בתאגיד.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוד דבר אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: האופציה השנייה היא לא לאפשר לו לעבוד בתאגיד, אבל מכיוון שאנחנו כן רוצים לאפשר למתווכים לעבוד במסגרת תאגיד ועדיין להכשיר אותם, אנחנו מוסיפים סעיף קטן, כתוצאה ישירה של מתן האפשרות למתווכים לעבוד בתאגיד, להגביל כמובן ולהוסיף סעיף קטן כדלקמן: "(ב) היה בעל הרישיון מועסק על-ידי תאגיד כאמור בסיפה לפסקה (א)(1)" – משום שזה הסעיף שבו אפשרנו למתווכים גם לעבוד בתאגיד – "יהיה רשאי לעסוק בתיווך בייבוא רכב רק במסגרת התאגיד".

<שרית זוכוביצקי-אור: משום שאנחנו כן קבענו קריטריונים לתאגיד.

יעקב אשר: זאת אומרת, הוא לא יכול להיות "אאוטסורסינג" לכמה גופים.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עושים פה את האיזון, מצד אחד לאפשר למתווך לעבוד בתאגיד, אבל מצד שני ברגע שאנחנו אומרים שזה תאגיד ישראלי – שיעבוד בו.

<לאה ורון: תפרטו קצת את המהות.

<לאה ורון: באילו לימודים מדובר?

<לאה ורון: באילו בחינות מדובר?

<לאה ורון: תפרטו קצת.

<אבנר פלור: אפרט בסעיף הבא.

יעקב אשר: בסעיף הזה, בחלקים שהוקראו.

<איתי עצמון: אני מבקש הסבר לגבי פסקה (1), לגבי הדרישה כי אותו אדם יהיה עוסק מורשה.

<איתי עצמון: האם מתווך במקרקעין נדרש להיות עוסק מורשה?

<איתי עצמון: אני חושב שלא.

<איתי עצמון: מדוע קבעתם דרישה כי עליו להיות עוסק מורשה?

<דפנה עין דור: מבחינתנו עוסק פטור מכיוון שמדובר על סדר גודל של מחזור שנתי של עד 100,000 שקלים, כמו חנות מכולת.

<דפנה עין דור: אנחנו רוצים מישהו מקובל.

<דפנה עין דור: לא דרשנו אמנם דרישות הון עצמי או איתנות פיננסית, אבל לפחות את המינימום הזה, של מחזור פעילות ודיווחים למס הכנסה.

<איתי עצמון: כלומר, מישהו שיש לו מחזור פעילות נמוך לא יוכל בכלל לעסוק בתיווך?

<דפנה עין דור: לא.

<דפנה עין דור: עוסק פטור זה עד 100,000 שקלים.

<איתי עצמון: אבל מי שהוא עוסק פטור לא יוכל לעסוק.

<איתי עצמון: נכון?

<יערה למברגר: לא, הוא יוכל לעסוק אם זה במסגרת תאגיד אחר.

<יערה למברגר: אנחנו צריכים איזו רמה של פיקוח.

<איתי עצמון: כלומר, אם הוא עובד כעצמאי הוא צריך להיות עוסק מורשה, ואם הוא עובד במסגרת תאגיד הוא לא חייב להיות עוסק מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא יכול להיות שכיר בתאגיד.

<קריאה: יש פה אפליה.

יעקב אשר: רשות הדיבור לרפאל שחוח, נציג חברת "יוריס".

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אם אפשר רק שנשמע את נציג רשות המסים לגבי עוסק מורשה.

<אורי זיסקינד: אני מהמחלקה הכלכלית ברשות המסים.

<אורי זיסקינד: העניין של עוסק מורשה נדרש לנו בעצם בשביל האפשרות לנהל מעקב ברמת הדיווחים, שברגע שהוא עוסק מורשה אנחנו מקבלים אותם בתכיפות, והוא גם מחויב בהוצאת חשבוניות וכולי.

<אורי זיסקינד: לאור הבעייתיות שהיתה בעבר בתחום חשוב לנו לקבל את זה מסכום אפס ולא רק מהרף שנקבע בחוק לגבי עוסקים אחרים.

<אורי זיסקינד: זה קיים, אגב, גם ב- - -

<רפאל שחוח: גם עוסק פטוּר נותן חשבונית.

<רפאל שחוח: מה זה קשור?

<אורי זיסקינד: הוא לא חייב בחשבונית.

<אורי זיסקינד: זה המשמעות של פטוּר עד 80,000 שקל.

<רפאל שחוח: הוא נותן קבלה.

<אורי זיסקינד: ודיווחים בוודאי שלא.

<אורי זיסקינד: זה המשמעות של הפטוֹר.

יעקב אשר: רמת הדיווח היא לא אותה רמת דיווח של עוסק מורשה.

<אורי זיסקינד: לעומת עוסק זעיר.

<אורי זיסקינד: זה קיים גם לגבי מתווך מקרקעין, אגב, שהזכרתם.

<אורי זיסקינד: הם גם אמורים לדווח מסכום אפס, אין להם בעצם אפשרות להיות עוסקים זעירים.

<איתי עצמון: אבל זה לא קבוע בחוק המתווכים במקרקעין.

<אורי זיסקינד: זה קבוע דווקא.

<אורי זיסקינד: בגלל שביקשתם בפעם שעברה, זה נמצא בתקנות מע"מ (רישום), תקנה 13, ומתווך מקרקעין גם כן מוזכר.

<אורי זיסקינד: הם לא מקבלים את האפשרות שמקבל עוסק זעיר.

<אורי זיסקינד: למעשה הם חייבים מהשקל הראשון להיות רשומים כעוסק מורשה.

יעקב אשר: או כשכיר ואז כמובן יש דיווח אחר.

יעקב אשר: רפאל שחוח, בבקשה.

<רפאל שחוח: אני רוצה לדעת, אדם נכה שרוצה להיעזר בחבר, בכל אדם אחר.

<רפאל שחוח: הוא לא יכול?

<זאב פרידמן: למה לא יכול?

<זאב פרידמן: חבר לוקח כסף מחבר?

<רפאל שחוח: לא לוקח כסף.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז הוא לא עוסק בתיווך.

<רפאל שחוח: אם הוא לא מתווך הוא לא יכול לעזור לו.

יעקב אשר: אין חוק נגד עצות בישראל, בינתיים לפחות, עד כמה שאני יודע.

<רפאל שחוח: אבל בהצעת החוק אומרים שאף אחד לא יכול לעסוק בזה.

<איתי עצמון: התיווך הוא בתמורה.

יעקב אשר: הוא לא יכול לקבל תמורה עבור ייעוץ כשהוא לא מורשה לזה.

<יערה למברגר: זה מעבר לחברות טובה אם אתה מקבל כסף.

יעקב אשר: חבר טוב לא ייקח ממך כסף.

<רפאל שחוח: דבר שני, אני רוצה להגיד לך, בסעיף 168 לפקודת כלי הרכב נאמר דבר פשוט.

<רפאל שחוח: על-ידי ייפוי-כוח נוטריוני אתה יכול לפעול בשם בעל הטובין.

<רפאל שחוח: פה הם פשוט רוצים דברים אחרים לגמרי.

<לאה ורון: אולי תסביר את הכוונה שלך.

יעקב אשר: אולי תסביר למה אתה מתכוון.

יעקב אשר: אני לא ראיתי בסעיף הזה.

יעקב אשר: אולי אתה מדבר על משהו כללי.

<רפאל שחוח: אם אתה מקבל ייפוי-כוח נוטריוני מבן אדם אתה יכול לפעול בשמו בכל פינה, בכל דבר.

<איתי עצמון: אבל יש נושאים שלגביהם הוחלט בכל זאת להסדיר את העיסוק, מכל מיני טעמים, והטעמים הוסברו כאן.

<איתי עצמון: יש בכל זאת נושאים שמוסדרים, שמחייבים ברישוי כדי לעסוק בהם.

<רפאל שחוח: אני רוצה להגיד לך שבשום מקום בעולם אין דבר כזה.

יעקב אשר: זאת הערה כללית.

יעקב אשר: אתם רוצים להתייחס לזה, לפנים משורת הדין, למרות שכרגע זה לא מופיע בסעיף הזה?

יעקב אשר: אולי תגיד שתי מילים כדי שהאיש יקבל תשובה.

<אבנר פלור: אני רוצה להדגיש את מה שנאמר בפתיח, שגילינו בשנים האחרונות שרבים השתמשו במתווך.

<אבנר פלור: הליך הייבוא עצמו מורכב ולא פשוט, גם בהיבט המינהלי של התהליך של מילוי הטפסים, של הגשת החומר והכול, וגם בחוץ לארץ לאתר את הרכב וכל התהליך עצמו.

<אבנר פלור: לכן נתנו כאן מענה לכל אלה שיש להם קושי לבצע.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, זה גם המלצה של ועדה ציבורית שפעלה בשנת 2009 להסדרת נושא הייבוא האישי, שהמליצה על המתווך.

<אבנר פלור: זה חשוב.

יעקב אשר: אגב, זה על רקע בעיות שהיו?

<יערה למברגר: כן.

יעקב אשר: תוכלו להציג דוגמה?

<זאב פרידמן: אני חבר בוועדה, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

<זאב פרידמן: אולי זה הקדמה נכונה לכל הפרק הזה.

<זאב פרידמן: המצב שהיה קיים עד היום למעשה הותיר את הצרכנים, למרות שהם מקבלים עזרה הסתבר שזאת לא היתה עזרה אלא בעצם זה היה שירות שמכר מישהו בעל אינטרסים אישיים שלו.

<זאב פרידמן: מצאנו אנשים שייבאו רכבים כביכול פרטנית על שם אנשים מסוימים אבל הם הביאו את הרכבים, הציגו אותם בחדרי תצוגה ומכרו אותם כסוחרים לכל דבר ועניין.

<זאב פרידמן: הצגת הפרטים היתה קלוקלת, אנשים לא ידעו מה מצבי הרכב.

<זאב פרידמן: היבואנים שהיו רשומים על שם הרכבים למרבית הפלא – יגיד את זה נציג רשות המסים – היו גם כל מיני "הומלסים" בחיפה.

<זאב פרידמן: כאשר ניסו לאתר אותם מצאו אותם בגינות בכל מיני מקומות.

יעקב אשר: בחיים אותו "הומלס" לא חלם שיהיה לו רכב.

<זאב פרידמן: כל עוד היה מדובר ברכב זה בסדר, אבל היו לו בערך 15 רכבים כי הוא לא העביר אותם.

<רפאל שחוח: אני לא מוכן לקבל את הדיבור הזה.

<רפאל שחוח: אין לו שום הוכחה לדיבור הזה, והוא מדבר, עם כל הכבוד.

<זאב פרידמן: עם כל הכבוד לך, אדוני, אני מוסר מה שנמסר בוועדה על-ידי אנשים, כולל מרשות המסים.

יעקב אשר: הוא לא מאשים את יבואני הרכב.

יעקב אשר: הוא מדבר על האנשים באמצע שנכנסו לעניין הזה.

יעקב אשר: מה זה חברת "יוריס"?

<רפאל שחוח: זאת חברה מבלגיה שאני נציג שלה.

<רפאל שחוח: היא מוכרת רכבים בייבוא אישי.

<רפאל שחוח: כל הדברים האלה נשמעים.

<רפאל שחוח: זה עזר לכל הנושא הזה להוציא רישיונות וכל הדברים האלה.

יעקב אשר: יעקב אנוך, נשיא איגוד יבואני הרכב, בבקשה.

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, לתמוך בחברי, בדוח רשות המסים כתוב את כל מה שהוא אמר ואני חושב שדוח רשות המסים הוא לא מסמך חסר תוחלת.

<יעקב אנוך: שם יש את כל הנתונים לגבי מה שהיה, כפי שהוא תיאר.

<יעקב אנוך: אבל לא בזה אני רוצה לגעת.

<יעקב אנוך: אני רוצה לגעת בנושא הרישיון לעסוק בתיווך.

<יעקב אנוך: יושבים פה בחדר אנשים רבים, עו"ד עצמון ואחרים.

<יעקב אנוך: האם הרישיון שלהם לעסוק בעריכת דין מוקצב ל-3 שנים או ל-4 שנים או ל-100 שנים?

<יעקב אנוך: לא.

<יעקב אנוך: תלכו למתווך מקרקעין- - -

יעקב אשר: בסעיפים הבאים גם נבדוק לצורך מה הרישוי, האם יש בחינות או אין בחינות, או שאולי זה רק עוד מקום לקבל ממנו אגרות מחידוש רישיון.

<יעקב אנוך: האם הרופא שטיפל בך הבוקר עושה חידוש רישיון בכל שנה או בכל שנתיים?

<יעקב אנוך: אני חושב שזה דבר שלא יעלה על הדעת.

<יעקב אנוך: זה פשוט להכניס את יד הבירוקרטיה לתוך פעילות האנשים האלה, לא לתת להם לחיות, לשגע אותם, לדרוש שיבואו עוד פעם למשרד התחבורה, עוד פעם להגיש טפסים.

<יעקב אנוך: אפשר לקבוע שצריך לעבור בחינות, כפי שנדרש ממכונאים ואחרים.

יעקב אשר: ואם הוא לא עובר אז- - -

<יעקב אנוך: אם הוא לא עובר תתלה לו את הרישיון.

<יעקב אנוך: אבל אל תתלה לו רישיון בתקופה.

<יעקב אנוך: נתת לו רישיון והוא עמד בדרישות, תן לו רישיון כל עוד הוא עומד בתנאים.

<יעקב אנוך: אם לא יעמוד בתנאים – קח ממנו בחזרה.

<יעקב אנוך: אני חושב שלא צריך לתת למישהו את העוצמה לאיים על מישהו שהוא לא ייתן לו את הרישיון.

<יעקב אנוך: בתוך עמי אני חי.

<יערה למברגר: זה לא אִיוּם.

יעקב אשר: יעקב אנוך לא אומר שלא תבחנו אותו עוד פעם או שלא תבדקו נתונים מסוימים שהוא היה צריך להעביר, אבל אל תהפכו את זה לטקס ברור שבכל כמה שנים מגיע.

יעקב אשר: אם הוא לא יעבור את המבחן ולא ישלח דיווח כזה או אחר שאתם צריכים לצורך הפיקוח שלכם, אז אפשר יהיה לבטל את רישיונו או לא לחדש אותו.

יעקב אשר: אבל אם הכול בסדר, שלא יהיה הליך של חידוש נוסף.

<שרית זוכוביצקי-אור: אולי צריך לשקול הארכת הרישיון.

<לאה ורון: יש לכם הערכה באיזו עלות כרוך הרישיון?

<זאב פרידמן: יש פסיקה שאומרת שמי שלא מחדש רישיון באופן שרירותי אפשר לבָגֵ"ץ אותו והמדינה מהר מאוד תעבור לשיקול דעת בטרם היא תחליט למנוע מאדם חידוש רישיון.

<זאב פרידמן: זה לא דבר שבן אדם מחליט.

<זאב פרידמן: זה עניין שנבדק לפי הכללים המינהליים בכל מקום.

יעקב אשר: אבל גם אפשר לבדוק את הכלליים המינהליים בלי לקבוע, או לתת את הרישיון לזמן ארוך יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: נראה לנו שהפתרון הוא אולי להאריך את המועד.

יעקב אשר: או מה שהצעתי בהתחלה.

יעקב אשר: מניסיוני – גם אתה אולי תסכים אתי – מאחר וזה מקצוע חדש נקבל אולי את העמדה שבפעם הראשונה זה יהיה ל-3 שנים ואחר-כך זה יעלה ל-5 או 7 שנים, אולי אפילו יותר, ויהיו תחנות ביניים.

<יעקב אנוך: זה בסדר, אבל שמעבר השלב יהיה אוטומטי אלא אם כן הוא עשה משהו שמונע.

<יעקב אנוך: שלא יצטרך לעמוד בשום תור אצל אף אחד כדי לקבל את האישור.

<יערה למברגר: שזה יהיה למשל ל-5 שנים.

<יערה למברגר: אפשר לקבוע הוראת שעה, שבהתחלה זה יהיה ל-3 שנים.

<יערה למברגר: אנחנו יכולים לעשות את זה בהוראת מעבר.

<לאה ורון: לא קיבלתי תשובה לגבי העלות שלהערכתם תהיה כרוכה בהוצאת הרישיון.

<אבנר פלור: עדיין לא גיבשנו את עלות האגרה.

<לאה ורון: אין לכם הערכה?

<אבנר פלור: אבדוק את זה.

<קריאה: תבדקו בתיווך דירות ותאמצו משם את האגרה.

<דפנה עין דור: מאות שקלים בודדים, זה נראה לי סדר הגודל, אבל אין לנו מושג.

<יערה למברגר: אפשר להגיד לכם שברישיון עורך-דין האגרה גבוהה יותר מזה.

יעקב אשר: יש לעוד מישהו הערה בעניין הזה?

<שמואל יוסף השמשוני: אני ממוסך "סומרום".

<שמואל יוסף השמשוני: אני רוצה לענות לעו"ד פרידמן.

<שמואל יוסף השמשוני: אני חוזר על הנושא הזה חזור ואמור.

<שמואל יוסף השמשוני: הנושא של הצרכן, שהוא אמור לשמור עליו, נמצא גם בנושא של תיווך הרכב, אבל הוא נמצא הרבה יותר חזק בנושא של מכירת הרכב.

<שמואל יוסף השמשוני: יש לי פה את הסטטיסטיקה, שבשנה מביאים בייבוא אישי 1,400 מכוניות ויש העברות בעלות של בסביבות 700,000 מכוניות.

<שמואל יוסף השמשוני: מה שקורה, המכוניות האלה, כשבן אדם קונה אותן, אותם אנשים שעו"ד פרידמן אמור להגן עליהם, יש לו את החוק שבו מפורט כל מה שצריך על מנת שהמוכר של הרכב ימכור אותו מול הצרכן בצורה גלויה ופתוחה.

<שמואל יוסף השמשוני: פה להוסיף חוק על חוק ולבקש עוד שמירה ועוד שמירה, זה לא מוסיף שום דבר.

<זאב פרידמן: אבל הוא לא מוכר רכב.

<זאב פרידמן: אתה מדבר על שני נושאים שונים שאין ביניהם כלום.

<זאב פרידמן: אדם שמוכר רכב – זה מוכר רכב.

<זאב פרידמן: אדם שמתווך ברכב לא נוגע ברכב, הוא לא שלו, הבעלות לא עברה דרכו.

<זאב פרידמן: צריך להגן על זה, כפי שצריך להגן על השני, בדיוק באותה מידה.

<יעקב יהודה רודד: אתה צריך להתחיל את המשפט במילים "אתה צודק".

<זאב פרידמן: אני לא אומר לאנשים שהם צודקים.

<זאב פרידמן: הם יודעים את זה לבד, בדרך כלל.

<רונן לוי: אני מאיגוד המוסכים.

<רונן לוי: קודם כול, רצינו בשביל הפרוטוקול להגיד שאנחנו מסכימים עם יעקב אנוך בעניין תוקף הרישיון.

<רונן לוי: פעם ראשונה שאנחנו מסכימים...

<יעקב אנוך: יש בינינו הרבה הסכמות.

<רונן לוי: הדבר השני, אפשר לעשות, כמו בחוק המקרקעין, בתקנות או כאן, את עניין כללי האתיקה של חוק המתווכים, כללי האתיקה המקצועיים.

<יערה למברגר: זה קיים כבר.

<איתי עצמון: זה הסעיף הבא.

<רונן לוי: ואז כפי שהוא אמר, אתה יכול להגיד שבפעם הראשונה ל-3 שנים, אבל אתה לא שולל את הרישיון.

יעקב אשר: כשאנחנו מדברים, מעבר לאגרה שבסוף כולנו משלמים, מה עוד כרוך בהליך הזה של חידוש הרישיון?

יעקב אשר: יצטרכו לעבור בחינות?

<אבנר פלור: יכול להיות שיצטרכו לעבור בחינות.

יעקב אשר: מה זה "יכול להיות"?

יעקב אשר: לא יודעים?

<איתי עצמון: כתוב כאן "זכאות לקבל רישיון".

<איתי עצמון: בפעם הראשונה הוא צריך לעבור בחינות.

<אבנר פלור: בפעם הראשונה כן.

<אבנר פלור: בחידוש – זה נושא של המרשם הפלילי.

<אבנר פלור: אנחנו בודקים את זה גם בחידוש.

<אבנר פלור: אלה הדברים המינימליים.

<יערה למברגר: כשאין לך תחנת בדיקה אתה לא בודק כל הזמן עבר פלילי של כל בעל רישיון.

<לאה ורון: להיפך, שאם לאדם יש הרשעות פליליות הוא לא יעסוק בתיווך, אבל לשם מה להחזיר אותו- - -

<יערה למברגר: אבל את לא תדעי את זה.

<יערה למברגר: כפי שאמרתי, זה לא נבדק כל הזמן.

<לאה ורון: אז עדיף לשגע את הציבור?

<יערה למברגר: זה לא לשגע.

<יערה למברגר: רישיון באופן כללי, גם רישיונות של מקצוע, יש רישיונות, כפי שנאמר פה, גם עורך-דין שמקבל רישיון לכל החיים משלם בכל שנה אגרה ובכל שנה יש תהליך.

<יעקב אנוך: אז תהיה גם פה אגרה.

<לאה ורון: קחו בכל שנה אגרה ותעשו כל שנה תהליך בדיקה.

<לאה ורון: איזה תהליך ואגרות לוקחים מרופאים בכל שנה?

<יערה למברגר: אני לא מכירה מה רופאים עוברים.

<יעקב אנוך: איזה לוקחים מעורכי-דין?

<יעקב אנוך: את זה את מכירה.

יעקב אשר: אגב, בתיווך מקרקעין יש דבר כזה?

יעקב אשר: זה רק אגרה.

<יעקב אנוך: יש אגרה כל שנה.

<יעקב אנוך: הרישיון ניתן לכל החיים.

<יערה למברגר: אני יודעת שיש מקצועות – אם הוועדה תרצה עד הדיון הבא אוכל לבוא עם דוגמאות – יש רישיונות מקצוע שיש להם תוקף ונדרש חידוש.

<יערה למברגר: זה לא דבר שלא קיים.

<לאה ורון: למשל בתחום הטיס יש תוקף לרישיונות, אבל אז אנחנו עוסקים בתחום של טיס.

<יערה למברגר: 3 שנים זה באמת תקופה קצרה, אבל עצם קביעת התקופה גם למקצוע היא לא דבר חריג.

<יעקב אנוך: מכיוון שמנהלת הוועדה דיברה על חוק הטיס, גם בחוק הטיס, שזה לאין שיעור יותר חשוב, הרישיון הוא לכל החיים.

<יעקב אנוך: אתה צריך לעמוד בכל שנה בבדיקות רפואיות, אתה צריך לעמוד ב-X המראות ונחיתות.

<יעקב אנוך: אם אתה עומד בתנאים אוטומטית הרישיון ניתן לך.

<יערה למברגר: בכל המכלול יש אישור נוסף של תעודה רפואית.

<יערה למברגר: זה מהווה סוג של רישוי מקביל.

<יעקב אנוך: אני אומר לך את זה בוודאות.

<יעקב אנוך: אני לא רוצה להגיד לך בתור טייס, אבל בוודאות.

<אבנר פלור: לשמאי רכב זה ל-5 שנים.

<אבנר פלור: אני מציע, אדוני היושב-ראש, היות וזה מקצוע חדש ואנחנו אמורים גם ללמוד, אפשר להאריך את זה ל-5 שנים, כאשר המגמה תהיה שייתכן שנאריך את זה לתקופה ארוכה יותר.

<לאה ורון: נציגי משרד התחבורה והבטיחות בדרכים מתחייבים לוועדה שבתום 5 שנים תערכו בדיקה, וככל שתגיעו למסקנות שניתן להאריך את התקופה או לבטל את הצורך בבחינות, למשל, הרישיון יוארך.

<לאה ורון: אז השר יעביר לאישור הוועדה תקנות.

<איתי עצמון: למה שעכשיו לא נשקול את עניין הבחינות?

<איתי עצמון: האם אחרי 5 שנים בן אדם צריך לעבור שוב בחינות?

<אבנר פלור: רבותי, אני אומר שוב, זה מקצוע חדש.

<אבנר פלור: יכול להיות שכן, יכול להיות שבעוד 5 שנים אדם צריך יהיה לעבור בחינות, כי הטכנולוגיה מתקדמת.

<יעקב אנוך: יש השתלמויות מקצועיות.

<שרית זוכוביצקי-אור: להיפך, כאשר אנחנו קובעים השתלמויות מקצועיות פעמים רבות- - -

<לאה ורון: תחשבו על רישיון נהיגה, שם בוודאי משתנה הטכנולוגיה מעת לעת.

<יערה למברגר: אבל קשה להגיד שאין בעיה ושאין ביקורת על המעורבות של נהגים בישראל בתאונות דרכים.

<יערה למברגר: אפשר לראות גם את הצד השני, את החיסרון בכך שלא נעשית יותר בדיקה של רישיון הנהיגה של הנהג לאורך השנים.

יעקב אשר: הייתי מציע שאולי נעשה איזה מדרג, נקבע 5 שנים עכשיו ו-7 שנים לאחר מכן.

<איתי עצמון: 7 שנים בכל תקופה לאחר תקופת הרישיון הראשונה.

<איתי עצמון: ובתום כל תקופת רישיון הם יידרשו לעבור בחינות?

יעקב אשר: מאחר ואנחנו לא נמצאים כרגע בסעיף הספציפי הזה, אבקש לקראת הדיון הבא, גברתי מנהלת הוועדה, שתביאו איזה אפיוּן של מקצועות, כפי שדיברנו קודם, כדי לראות שההחלטה שלנו נכונה, שאנחנו לא סתם מקשים.

יעקב אשר: אני חושב שבכך שריווחנו את זה ל-5 ו-7 שנים אנחנו בכיוון הנכון, אבל נזדקק לאיזשהו אפיוּן כדי לקבל את ההחלטה הסופית.

יעקב אשר: כרגע זה מה שמחליטים.

<איתי עצמון: אתה מבקש כרגע להצביע על ההצעה הזאת?

<שרית זוכוביצקי-אור: 5 שנים בהתחלה ואחר-כך כל פעם 7 שנים.

<איתי עצמון: אבל עוד לא קיבלתי תשובה משכנעת.

<איתי עצמון: בתום כל תקופת רישיון אותם אנשים יידרשו לעבור בחינות מחדש?

יעקב אשר: נצטרך פירוט של הדברים, מה משמעות חידוש הרישיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: בדיקת מרשם פלילי בטוח תהיה.

יעקב אשר: בדיקת מרשם פלילי – לזה כולם מסכימים.

<יעקב אנוך: אבל זה פסיבי.

<יעקב אנוך: זה לא אקטיבי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא פסיבי, אבל זה נקודת בדיקה.

<יעקב אנוך: אבל זה פסיבי.

<יעקב אנוך: את יכולה לבדוק אותו תמיד.

<יעקב אנוך: האיש לא צריך לבוא ולהגיד "אין לי" או "יש לי".

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא מעשי.

יעקב אשר: אז כל אחד יצטרך להביא אישור?

<רון מלכה: מה הבעיה שכל אחד חותם להם מראש ואז לפני כל חידוש רישיון בודקים למי יש ולמי אין, ומי שאין אתו בעיה שולחים לו את הרישיון בדואר: לך לדואר ותשלם?

<רון מלכה: ומי שיש לו בעיה- - -

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בדיוק נקודת הבדיקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: על זה אנחנו מדברים.

<יערה למברגר: הרעיון הוא מהותי.

יעקב אשר: אבל את רוצה שהוא יהיה אקטיבי, שהוא יביא את הדברים.

יעקב אשר: תפרטו לנו את התהליך בפשטות כדי שנבין מה האיש צריך לעשות.

<יערה למברגר: זאת אמורה להיות תחנת בדיקה.

<יערה למברגר: כן, צריך איזה אקט אקטיבי מצד האדם.

<יערה למברגר: הניסיון מראה שכאשר הנטל האקטיבי- - -

יעקב אשר: מה הוא צריך לעשות?

יעקב אשר: חלפו 5 שנים.

<יערה למברגר: הוא צריך להגיש בקשה לחידוש הרישיון.

<יערה למברגר: הליך חידוש הרישיון הוא הליך פשוט יותר מהליך קבלת הרישיון.

<יערה למברגר: ההנחה היא שהוא עומד בתנאים, כי תנאים לקבלת הרישיון צריכים להתקיים בכל תקופת הרישיון, זה כלל בסיסי.

<יערה למברגר: אז מכיוון שהם צריכים להתקיים בכל תקופת הרישיון ההנחה שלי שהוא עומד בהם והם לא הסתיימו, ולכן לא תהיה לו בעיה ברוב רובם של המקרים לחדש את הרישיון באופן פשוט ומהיר, אני מניחה תוך תשלום אגרה מינימלית.

<לאה ורון: בשביל מה כל זה?

<לאה ורון: בשביל מה הוא צריך להגיש את הבקשה?

<יעקב אנוך: אבל למה?

<יעקב אנוך: למה בתיווך מקרקעין אין את כל זה?

<יעקב אנוך: שם עוסקים בדברים מורכבים יותר.

<דפנה עין דור: אם אנחנו קובעים אגרה ל-5 שנים מראש או 7 שנים מראש זה סתם מגדיל את הסכום שלה.

<דפנה עין דור: עדיף שזאת תהיה אגרה שנתית.

יעקב אשר: יש פה משהו טכני.

יעקב אשר: בעצם יש לכם את כל הכוח לעשות את זה גם בלי הפעולה האקטיבית של האדם עצמו.

יעקב אשר: שוב, יש בחינות או אין בחינות בעת חידוש הרישיון?

יעקב אשר: אנחנו שואלים את זה כבר כמה פעמים.

<אבנר פלור: בחינות ייערכו בפעם הראשונה.

<אבנר פלור: לפעם הבאה, בעוד 5 או 7 שנים, יכול להיות שיצטרך להגיש את המסמכים של המרשם הפלילי ובקשה לחידוש.

<יערה למברגר: אנחנו מתייחסים לזה כרגע בוועדה כאילו זה מין אקט חריג.

<יערה למברגר: אני בטוחה שעו"ד עצמון מכיר שזה לא דבר חריג גם ברישיונות מקצוע.

<איתי עצמון: אני מכיר, אבל לגבי העיסוק הזה- - -

<יערה למברגר: זה דבר שהוא מאוד-מאוד מקובל.

<קריאה: אם אפשר להקל אז למה לא?

<יערה למברגר: זה לא מהדברים התקדימיים והייחודיים שאנחנו עושים בחוק הזה.

<יערה למברגר: יש כאן דבר אחד ששכחנו להגיד.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפני שמסיימים, היתה עוד הערה שקיבלנו ושכחתי להעיר עליה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נתבקשנו שהבחינות העיוניות שקבע השר יהיו בהתייעצות עם שר האוצר, כיוון שיש את אלמנט המס שיש על הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא צריך להיות בקי גם בכל הקשור בייבוא ומסים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא כבר נותן שירות הם רוצים שהבחינות העיוניות יהיו בהתייעצות עם שר האוצר, ולנו אין בעיה עם זה.

יעקב אשר: נלך לכיוון של 5 שנים ו-7 שנים, שזה בעצם בקשה לחידוש, ואם אין סיבה שלא לחדש הוא מתחדש בעצם אוטומטית.

יעקב אשר: ויהיה, לפרוטוקול, את מה שאתם תידרשו להביא.

<שרית זוכוביצקי-אור: שאנחנו נביא.

<שרית זוכוביצקי-אור: בתום התקופה נראה איך אנחנו עומדים.

יעקב אשר: אני מאשר את סעיף 56 עם כל השינויים שדובר עליהם עכשיו.

<איתי עצמון: אעיר רק לגבי הסעיף הזה.

<איתי עצמון: הסעיף בנוסחו בהצעת החוק הממשלתית במקור ביקש להעניק למנהל סמכות לקבוע בהוראות מינהל את אותן הוראות מקצועיות וכללי אתיקה.

<איתי עצמון: אני חשבתי שראוי שההוראות האלה ייקבעו בחקיקת משנה ולא בהוראות מינהל, ומכאן השינוי, גם בגורם שמוסמך יהיה להתקין את אותן תקנות וגם בהרחבת הסמכות.

<איתי עצמון: כלומר, בנוסף להוראות מקצועיות גם כללי אתיקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: קיבלנו את ההערה הזאת.

יעקב אשר: יש הערות נוספות על הסעיף הזה?

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, הייתי מציע להוסיף גם כאחת התכליות את הגנת הלקוחות.

<זאב פרידמן: אני חושב שאם זה לא ייאמר באופן מפורש יכול בהחלט להיות מקרה שבו אדם עובד בצורה מקצועית אבל האינטרס הוא לא בהכרח של הקונה.

<זאב פרידמן: כשמדובר בקונה, למשל במתווכים במקרקעין הטילו עליהם חובות מפורשות לנהוג במסירות, בנאמנות וכיוצא באלה.

<זאב פרידמן: כאן לכל הפחות אני חושב שראוי להכניס כאחת התכליות את הגנתו של ציבור הלקוחות.

<יערה למברגר: גם בחוק מתווכים במקרקעין לא כתוב "הגנתו של ציבור הלקוחות".

<זאב פרידמן: אבל הטילו חובות כאלה.

<זאב פרידמן: אין לי שום בעיה אם תכתבי "לנהוג במסירות, בנאמנות ...".

<יערה למברגר: יש משהו בכיוון הזה.

יעקב אשר: הוא מבקש משהו יותר דקלרטיבי מבחינה מסוימת, אבל מחייב.

<יערה למברגר: הוא מדבר על חובת נאמנות ומסירות, הוא מדבר על חובות שאנחנו מכירים שיש בחוק המתווכים.

<יערה למברגר: צריך להזכיר שסעיף 17, שכבר הצבענו עליו בחוק, שחל על כל המקצועות, מדבר על הסמכה, לקבוע רשימה של נסיבות גם בהיבטים של חוסר מקצועיות, גם בהיבטים של ניגוד עניינים.

<יערה למברגר: כלומר, יש הסדרה של סעיף 17, שחלה על כל המקצועות, והיא בנוסף לסעיף 57.

<יערה למברגר: אני חושבת שזה משלים.

<זאב פרידמן: מאחר ובחרת לגבי אותן הוראות שכבר כתבנו בסעיף 17 לעגן את חלקן פעם נוספת, או פרטנית, כאן אני חושב שראוי לעגן בדיוק באותה הדרך גם את נושא הגנת הצרכנים.

יעקב אשר: אני בעד בעיקרון להכניס את זה כסעיף רגיל.

יעקב אשר: אומר היועץ המשפטי בהשאלה.

יעקב אשר: אבל לא בסעיף הזה.

<איתי עצמון: יש בחוק המתווכים במקרקעין הוראה לעניין חובת הגינות וזהירות, שמטילה על מתווך במקרקעין חובה לפעול בנאמנות, בהגינות ובדרך מקובלת ולמסור ללקוח כל מידע שיש בידו ולפעול במיומנות ובסבירות.

<איתי עצמון: יש הוראות כאלה.

<זאב פרידמן: יש את זה, אבל אם כבר היועץ המשפטי של הוועדה מציע אני בוודאי חושב שנכון לעשות את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: פה הבאנו הוראות פרטניות.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה עדיף מהוראות כלליות.

<שרית זוכוביצקי-אור: בנוסח המוצע של הסימן הזה, במקום לכתוב משהו כללי כמו "חובת נאמנות" או "חובת גילוי כללית" יש פה חובות פרטניות ספציפיות.

<יערה למברגר: אולי נקרא את כל הסימן ונראה בסוף.

<איתי עצמון: גם לגבי מתווכים במקרקעין יש חובות פרטניות, ובתיקון האחרון בחוק המתווכים במקרקעין- - -

יעקב אשר: זאת עדיין אמירה, שבסופו של יום יש גם את הלקוח.

<איתי עצמון: אף שולב סעיף חדש שמסמיך לקבוע כללי אתיקה מקצועית, שוועדת משמעת תוכל לדון בהם.

<אבנר פלור: נוסיף את זה בסעיף הזה?

יעקב אשר: נעבור על הדברים הפרטניים ולאחר מכן, עו"ד פרידמן, אם עדיין תרגיש צורך לאחר הפירוט שיש צורך באמירה הזאת אז נקבל את ההחלטה בעניין הזה.

יעקב אשר: בסדר?

<זאב פרידמן: אין ספק.

<זאב פרידמן: האמן לי שקראתי את זה עד הסוף.

יעקב אשר: יש הערות נוספות?

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 57.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מציעים, בעקבות הערות שקיבלנו, להוסיף גם שבהסכם תהיה התייחסות לאומדן שיעור המס שבו יחויב הקונה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם כבר נותנים פרטים מלאים אז שתהיה לו תמונה מלאה כמה בסוף יעלה לו הרכב אחרי המס.

<שרית זוכוביצקי-אור: בין היתר, הוא צריך גם לעבור בחינות בעניין הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה ידע שאל"ף הוא יידרש ללמוד, ובי"ת אנחנו רוצים שהוא יציג את זה לקונה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה דבר שאנחנו מבקשים להוסיף, שיופיע בחוזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מדובר על שיעור המס, ואז תהיה אינדיקציה למייבא כמה בסוף הוא יצטרך לשלם עבור הרכב.

<יערה למברגר: שאדם יידע ולא יופתע אחר-כך.

<שרית זוכוביצקי-אור: שהוא לא יופתע אחר-כך כשיגלה כמה בסוף זה יעלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום "אחריות המתווך" חשבנו לכתוב "חובות המתווך" כלפי המייבא.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה נראה לנו מתאר טוב יותר את המצב.

<איתי עצמון: אדוני, לגבי סעיף קטן (ג), מדובר בתקנות שבהן ייקבעו אותם פרטים נוספים שיהיו כלולים בהסכם.

<איתי עצמון: אני חושב שמכיוון שיש כאן בכל זאת השלכות כלשהן על ציבור הצרכנים אולי כדאי לשקול אישור ועדה.

<איתי עצמון: אני מציע לשקול כאן בחיוב פיקוח פרלמנטרי.

יעקב אשר: יש לכם התנגדות?

<אבנר פלור: לא.

יעקב אשר: עוד מישהו מבקש להתייחס?

יעקב אשר: בבקשה.

<רפאל שחוח: מבקשים פה שאנחנו נודיע בעניין המיסוי כמה הרכב יעלה.

<רפאל שחוח: דיברתי עם רשות המסים והם לא אומרים לי כמה, הם אומרים שזה משהו כמו 130%, 110%.

<רפאל שחוח: אומרים: תביא את האוטו קודם, תביא את הכול, אחר-כך נגיד לך.

<רפאל שחוח: אם הם לא אומרים אז איך אנחנו נדע?

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן כאן אמרנו אומדן.

<קריאה: מדוע לא לחייב את רשות המסים להעמיד את המחיר ברגע שנותנים את כל הפרטים?

<רון מלכה: רשות המסים מעכבת מזה 3-4 שבועות, אולי אפילו יותר, את הכול.

<רון מלכה: הם לא מוכנים לתת אומדנים.

<רון מלכה: יש כמה מאות מכוניות ייבוא שממתינות והם לא מוכנים להוציא אומדן, אי אפשר לשחרר אותן.

יעקב אשר: יכול להיות מצב כזה.

יעקב אשר: כשאתה אומר אומדן, והוא מתחייב להגיד אומדן, מחר תתחיל לפתח מערכת של תביעות רק על הדברים האלה: "אמרת כך", והוא יגיד שלא היה לו מידע.

<יערה למברגר: בגלל זה לא אמרנו שיעור מס מדויק.

<יערה למברגר: בגלל זה דיברנו על אומדן.

יעקב אשר: בוודאי לא אמרת שיעור מס מדויק, אבל מה הוא האומדן?

<אורי זיסקינד: יושב פה נציג רשות המסים.

<אורי זיסקינד: יודעים מה הערך של רכב מסוים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לפי החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא דבר משתנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "שיעור המס".

<איתי עצמון: אולי כדאי לכתוב "שיעור המס לפי דין"?

<שרית זוכוביצקי-אור: שיעור המס הוא דבר שלא משתנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא קבוע לפי חוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל אם אתה נותן ייעוץ, תגיד.

<שרית זוכוביצקי-אור: אולי במקום "אומדן" יבוא "שיעור המס".

<רפאל שחוח: אני מבקש לחייב את רשות המסים.

<רון מלכה: לחייב את הרשות בחוק לתת את המידע.

<רון מלכה: לא רק לחייב את המתווך.

<אורי זיסקינד: אם אני יכול להעיר הערה כנציג רשות המסים.

<אורי זיסקינד: אל"ף, היועץ יחויב לעמוד בבחינות ויצטרך לדעת איך לחשב מס.

<רפאל שחוח: הוא לא עמיל מכס.

<אורי זיסקינד: מתווך לא צריך להיות עמיל מכס.

<יערה למברגר: אנחנו רוצים פה הכשרה למקצוע.

<רון מלכה: לפני שאתה עונה תשובה, כדי שזה יהיה קצת יותר מקצועי, כשאתה מתווך בייבוא רכב אתה יכול להביא מכונית עד גיל שנתיים.

<רון מלכה: יש הערכה, לא סתם לוקחים את האוטו בנמל למישהו ברשות המסים שהוא מעריך מקצועי, כי כשאתה מביא אוטו משומש הוא צריך לתת הערכה על שוויו, כי לפעמים יש בו אביזרים שלא קיימים בייבוא הסדיר וכולי.

<אורי זיסקינד: סליחה, יש פה כמה טעויות וזה גם לא הכיוון בכלל.

<אורי זיסקינד: האדם שקונה את הרכב יודע באיזה מחיר הוא קנה את הרכב.

<אורי זיסקינד: לא צריכה להתבצע שום הערכה.

<אורי זיסקינד: זה צריך להיות כנגד חשבונית הרכישה בחוץ לארץ, כנגד זה נקבע המס.

<אורי זיסקינד: ברגע שהרכב נקנה בחוץ לארץ ויש חשבונית על העלות האמיתית של הרכב, כמה שילמו בגינו, לא צריכה להיות שום בעיה, במיוחד ליועץ שיעבור הכשרה ויעבור בחינות, לחשב את האומדן של המס.

<אורי זיסקינד: רשות המסים לא צריכה לחשב עבור זה.

יעקב אשר: אבל זה לא אומדן.

יעקב אשר: אם כך, זה יכול להיות גם מדויק ולא רק אומדן.

<אורי זיסקינד: חייב להיות מדויק.

<אורי זיסקינד: אבל יותר מזה אגיד, הדרישה לבקש מרשות המסים שיכירו באיזה מחיר שהוצהר לא מקובלת.

<רון מלכה: לא מבקשים שיוצהר.

<רון מלכה: אנחנו הולכים להביא אוטו כזה וכזה, מציגים את החשבונית שזה שולם.

<רון מלכה: רק תקבע לי את הערך.

<רפאל שחוח: אתם לא קובעים את הערך.

<אורי זיסקינד: החשבונית צריכה- - -

<רון מלכה: אל תאלץ אותי להביא את האוטו לפה ואחרי זה להחזיר אותו.

<אורי זיסקינד: החשבונית היא הבסיס לקביעת המס.

<אורי זיסקינד: היא צריכה לכלול גם את האבזור ואת כל הרכיבים.

<רפאל שחוח: רשות המסים לא קובעת את הערך.

<שרית זוכוביצקי-אור: חשוב להגיד צרכנית ששיעור המס הוא חלק ניכר-משמעותי מהעלות של האדם בעסקה של קניית רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אם האדם לא יידע, זה לא דבר שולי, אם הוא לא יידע את אומדן שיעור המס שהוא צריך לשלם זה ישפיע על החלטתו בעריכת העסקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מידע מאוד-מאוד משמעותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אנחנו מדברים על אחוזים – אתה יודע להגיד כמה אחוזים זה ממחיר הרכב, אני לא בקיאה בכך.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה יכול להגיע ליותר מ-100% ממחיר הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן נראה לי שאם אדם לא יודע את המידע הזה- - -

<דפנה עין דור: זה נתון בסיסי להחלטה.

יעקב אשר: הנקודה ברורה.

יעקב אשר: אני רק מעלה את החשש בעקבות מה שאני שומע מהם.

<אסתי פלדמן: האיזון הוא האומדן.

<אסתי פלדמן: האחוזים האלה ידועים למי שמומחה לעניין.

<אסתי פלדמן: אנחנו מבקשים רק אומדן.

יעקב אשר: אבל אם האחוזים ידועים וכפי שהוא אומר הם יודעים גם בכמה נרכש הרכב הזה, אז זה לא אומדן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מבקשים לדייק.

<יערה למברגר: הוספנו את המילה "אומדן" בדיוק בגלל ההגנה הזאת.

<יערה למברגר: אני מניחה שהוא יידע מה יהיה שיעור המס אבל אני רוצה להגן עליו, אז אני אפילו נותנת פה עוד "שלייקעס" של המילה "אומדן".

<יערה למברגר: אנחנו לא מבקשים לדייק.

<רון מלכה: אני לא נגד, אני בעד.

<רון מלכה: אני אומר רק דבר כזה, אנחנו יודעים, היום המסים מאירופה הם 118% ומארצות-הברית- - -

<אסתי פלדמן: זה מה שאמרנו, שיודעים.

<רפאל שחוח: אחרת אתה מביא את האוטו ואז תצטרך להחזיר אותו בחזרה.

<אסתי פלדמן: אבל אתה לא מתאר פעולה של מתווך.

<רון מלכה: זה בדיוק מה שהוא יעשה.

<רון מלכה: מה אתם חושבים יעשה מתווך?

<שירה ברגמן: בוודאי לא יקנה את הרכב בחוץ לארץ.

<רון מלכה: זה מה שיקרה בפועל לפי החוק.

<רון מלכה: אותו מתווך פעיל יאתר את האוטו.

<רון מלכה: מי שבסוף באופן אקטיבי יעביר את הכסף מ-A ל-Z, בין אם זה 28,000 דולר או 35,000 דולר, יהיה הלקוח, אבל לפני כן עליו לקבל החלטה שהוא רוצה ומוכן לקנות אותו ב-28,000 דולר ולשלם עבורו מסים על-פי 38,000 דולר, כי זאת היתה קביעת השומה.

<אסתי פלדמן: אבל אף אחד לא קנה אותו לפני שזה עובר לרשות.

<רון מלכה: לא בארץ.

<רון מלכה: בחוץ לארץ.

<רון מלכה: קנו אותו.

<רון מלכה: בחוץ לארץ זה commodity, לא כמו פה.

<רון מלכה: שם מעבירים את האוטו כמו חבילה.

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע דעות נוספות ואבקש לשמוע תשובה לנקודה.

יעקב אשר: בבקשה.

<אהוד שניידר: אני נציג של איגוד יבואני הרכב.

<אהוד שניידר: מה שאנחנו שומעים פה מהיבואנים האישיים זה על רקע קביעוֹת גם של ועדת בלאנש, בראשות השופטת בלאנש, וגם בדיקות שנערכו על-ידי רשות המסים.

<אהוד שניידר: הסתבר שחלק מהיבואנים האישיים מביאים כלי רכב וההצהרות לגבי שווי כלי הרכב לא תואמות את המציאות.

<אהוד שניידר: זה כתוב בדוח גם של רשות המסים וגם במסקנות ועדת בלאנש וזה נבדק.

<אהוד שניידר: במילים אחרות, הם מרמים לגבי שווי הרכב.

<אהוד שניידר: רשות המסים מנסה להילחם בתופעה הזאת.

<אהוד שניידר: מה שמוצע כאן בהצעת החוק הוא אחת הדרכים להילחם בתופעה הזאת.

<יערה למברגר: אגב, זה קיים בכל עסקה.

<יערה למברגר: בכל עסקה לרשות המסים יש שיקול דעת.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, הדיון פה וההערות שנאמרו מעלות תהייה גדולה מאוד לגבי נתון אחד מאוד-מאוד דרמטי בעסקה הזאת של התיווך, וזה המחיר של מה שהצרכן בסופו של יום משלם.

<זאב פרידמן: אם אומרים לו: תשמע, במקום פלוני יש מישהו שרוצה למכור רכב בסכום כך וכך, ואני רואה שהוא חייב למסור לו את מחיר הרכב במקור, זה שונה מאוד מהמצב שבו אנחנו יודעים שניתן על-פי הדין, כפי שנהוג היום, שצריך למסור לצרכן את המחיר ואת מחיר השילוח בחוץ לארץ, וזה על-פי החוק, על-פי פקודת המכס, צריך לתת לו את כל הנתונים ואת כל הפרטים.

<זאב פרידמן: היום יבואו ויגידו לצרכן: תשמע, יש לי הצעה בשבילך, 14,000 דולר למכונית שבארץ עולה 50 מיליון שקל, לא משנה כמה, לצורך הדוגמה.

<זאב פרידמן: הצרכן יחשוב שהוא קונה מציאה.

<זאב פרידמן: למעשה יתווספו לזה כל-כך הרבה הוצאות.

<זאב פרידמן: הוא ימצא את עצמו באיזה מקום, או רשות המסים או אלה שמתעסקים בזה או המשרד ייתן את ההסבר מה אנחנו עושים עם זה.

<זאב פרידמן: יוצרים פה פתח.

<זאב פרידמן: בעצם עכשיו אני מתחיל להיות מודאג מכל הפרק הזה.

<שמואל יוסף השמשוני: אנחנו מסכימים.

<שמואל יוסף השמשוני: זאת אומרת שרשות המסים תיתן את עמדתה לפני שמייבאים את האוטו.

<יערה למברגר: אנחנו מדברים גם וגם, גם על המחיר שישלמו בסוף וגם על המחיר- - - זה לא סותר.

<קריאות: - - -

<זאב פרידמן: אני לא רואה את זה בפרטים שנדרשים כאן.

<זאב פרידמן: אם זה כך, ובא אדם ואומר: אציג ללקוח את המחיר של הרכב, כמה שמבקשים ממנו בחשבונית- - -

<יערה למברגר: מי שמשלם זה הלקוח, זה לא המתווך.

<יערה למברגר: הלקוח בוודאי יודע כמה הוא משלם.

<זאב פרידמן: הלקוח בוודאי לא יודע כמה הוא צריך לשלם.

<יערה למברגר: - - -

<זאב פרידמן: ישבתי בוועדה ושמעתי עדויות של אנשים שייבאו רכבים.

יעקב אשר: עלה פה נושא.

יעקב אשר: אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי של הוועדה.

<איתי עצמון: אני חושב שיש הרבה טעם בהערה של עו"ד פרידמן, מכיוון שבסעיף קטן (א) כתוב שהמתווך צריך למסור את "מחיר הרכב במדינה שממנה מיובא הרכב", כאשר כפי שציינת אכן הקונה לא יוכל לדעת בעצם מה המחיר שהוא עצמו אמור לשלם.

<איתי עצמון: השאלה, אם אנחנו כותבים "המחיר הכולל"- - -

<יערה למברגר: אפשר גם וגם.

<יערה למברגר: אנחנו עדיין רוצים בנוסף, להשאיר את מחיר הרכב- - - והמחיר הסופי שהקונה נדרש לשלם בעסקה.

<איתי עצמון: המחיר הסופי אמור לכלול גם את המסים?

יעקב אשר: אומדן המחיר הסופי.

<אסתי פלדמן: גם את המסים וגם את עלויות המשלוח, אחסנה וכדומה.

<איתי עצמון: את דמי התיווך הוא יידע.

יעקב אשר: נשמע אותך עוד פעם וננסה להתגבש לאיזה סיכום.

<רפאל שחוח: אני רוצה להגיד דבר פשוט.

<רפאל שחוח: נושא קביעת הערך קבוע פה בסעיפים 129 עד 133(ט) וזה מראה לך איך לקבוע את הערך.

<רפאל שחוח: זה לא קשור לקבלה בכלל.

<רפאל שחוח: יש לך קבלה – הם לא יכולים להתחשב בקבלה.

<רפאל שחוח: היבואן יכול כי הוא מייבא את הרכב ויודע את מחיר בית החרושת.

<רפאל שחוח: יבוא ייבוא אישי, הוא ישלם את כל הגילום של כל הרכבים, של הכול, וזה לא נכון.

<רפאל שחוח: גם היום אנשי רשות המסים לא יודעים איך לפתור את הבעיה.

<רפאל שחוח: הם חייבים לקבוע את הערך לפי החוק, לפי ההסכמים.

<רפאל שחוח: סעיפים 129 עד 133(ט) אומרים לך איך לקבוע את הערך.

<רפאל שחוח: ואל תגיד לי שזה קבלה.

<רפאל שחוח: זה לא קבלה.

<אורי זיסקינד: סליחה, אני חייב לומר, אדוני טועה.

<רפאל שחוח: אני לא טועה.

<קריאה: יש לנו אישור של האיחוד האירופי לזה.

<אורי זיסקינד: בישראל המחיר לחישוב המס מתבסס על החשבונית.

<רפאל שחוח: זה לא נכון.

<רפאל שחוח: ליבואן, אבל לא לייבוא האישי.

<אורי זיסקינד: בייבוא אישי מי שמביא את הרכב הוא יבואן, בדיוק כמו בייבוא מסחרי.

<רון מלכה: אז למה- - - על מכוניות משומשות?

<שמואל יוסף השמשוני: אז למה נכים, שהם היבואנים של הרכב, לא משלמים לפי הערך שלהם אלא לפי הערך שנקבע?

<קריאה: נכים שמביאים רכבים חדשים משלמים מסים יותר גבוהים על חשבוני.

<רפאל שחוח: איך לוקחים מייבוא אישי יותר מהיבואן?

<רון מלכה: המחיר הוא על היבואן, הרשומון מופיע על שמו.

<רפאל שחוח: איך זה יכול להיות?

<שמואל יוסף השמשוני: למה הוא לא משלם את מה שהוא משלם, אלא הוא משלם את מה שהיבואן משלם?

יעקב אשר: במיסוי אין בעיה כי במיסוי כולם יודעים כמה מס נגבה.

יעקב אשר: הבעיה היא בעצם לדעת מס על מה, מה הערך.

יעקב אשר: על הערך עלול להיות ויכוח.

יעקב אשר: לכן החשש שלי שברגע שאתה אומר "אומדן", שהוא צריך לתת אומדן, השאלה עד כמה נשים "שלייקעס" על ה"שלייקעס".

יעקב אשר: כי יכול להיות מקרה שיהיו חילוקי דעות במציאות בין ההגדרה שאתם חושבים ובין ההגדרה שהוא חושב.

יעקב אשר: יש מקצוע נהדר שנקרא שמאות, שם זה אנשים שקיבלו את אותה הכשרה, אבל זה נותן שמאות כזאת וזה נותן שמאות כזאת.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא יכול להזהיר אותו, הוא יכול להגיד מה הטווח.

יעקב אשר: לכן איזה אומדן את מצפה מאותו מתווך לתת?

יעקב אשר: המתווך צריך להתחיל להיות שמאי מכריע בין רשות המסים לבין היבואן האישי?

יעקב אשר: הבנת אותי?

יעקב אשר: בוא תחלץ אותי מהפלונטר הזה.

יעקב אשר: כשאת אומרת "אומדן" את לא פותרת את הבעיה.

יעקב אשר: להיפך, את מכניסה אותם לתביעות אישיות.

<קריאה: - - -

יעקב אשר: אנחנו מדברים על הנושאים האלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מצפים מן המתווך לסייע למייבא האישי לקנות רכב תקין במחיר שהוא יודע עליו מראש.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא לא צריך סיוע הוא לא פונה בכלל למתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים ליצור ערך מוסף לפעילות שעושה המתווך, גם ברמה של איתור הרכב, גם ברמה של מתן פרטים על הרכב וגם בהיבט של התמורה בעד הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: חלק מערך הרכב נובע מהמס.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אולי הוא לא יודע בדיוק, אבל אם אני אומרת טווח שיעור המס, או לחילופין אני אומרת- - -

יעקב אשר: את יודעת מה זה טווח?

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אני אומרת "אומדן".

יעקב אשר: עלה לי כרגע משהו בראש מעולם המושגים שלי כראש עירייה לשעבר.

יעקב אשר: יש מתווך מקרקעין.

יעקב אשר: האם את רוצה שהמתווך ייתן אומדן מה יקרה, למשל, עם היטל השבחה?

יעקב אשר: האם הוא יכול לתת אומדן?

יעקב אשר: האם יש אפשרות לתת אומדן להיטל השבחה?

יעקב אשר: זה אומדן רחב מאוד כי אתה יכול לשמוע שמאי שאומר לך כך וכך מאות אלפי שקלים ושמאי שני שאומר אפס.

<לאה ורון: המשמעות של זה היא קיום עסקה או ביטול עסקה.

<יערה למברגר: יש היבטים מיסויים.

<יערה למברגר: אני חושבת שהוא כן יכול לתת אומדן על מס הרכישה.

<יערה למברגר: אני לא יודעת אם זה נעשה, אבל ספציפית אני אומרת שיש היבטים מיסויים שהם פחות מורכבים ושבהם כן אפשר לתת טווח.

יעקב אשר: פה השאלה עד כמה זה מורכב וכמה חילוקי דעות יהיו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מניחה שחילוקי הדעות הם על ערך החשבונית ולא על שיעור המס.

יעקב אשר: הסיפורים מהחיים הם שיש חילוקי דעות.

יעקב אשר: איך פותרים את זה?

יעקב אשר: בסוף זה משליך על המחיר.

<רפאל שחוח: בזה אין בעיה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא אומרת את הסכום שהוא ישלם אלא שיעור המס על הרכב.

יעקב אשר: בסוף את רוצה ממנו אומדן על המחיר.

יעקב אשר: הרי הצרכן שדואג לעורך-דין רוצה לדעת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז "שיעור המס".

<יערה למברגר: אגב, זה הצעה של עו"ד פרידמן.

<יערה למברגר: זה לא היה הצעה שלנו.

<יערה למברגר: אנחנו אמרנו שאנחנו מוכנים להכניס את זה באיזה ניסוח כולל.

<אבנר פלור: אפשר "שיעור המס" בלי "אומדן".

<שרית זוכוביצקי-אור: "שיעור המס", יאמר שלרכב הזה יש שיעור מס של 117%.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה על-פי חוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: שילמדו.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה חלק מן הדברים שיצטרכו ללמוד.

<רפאל שחוח: איך הוא יידע כמה ייצא?

<שרית זוכוביצקי-אור: שיעור המס.

יעקב אשר: שיעור המס.

יעקב אשר: אם מישהו הולך להיות מתווך רכב ולא יידע את שיעור המס אז שילך להיות ספָר.

<רפאל שחוח: בסדר, אבל אדם רוצה לדעת כמה האוטו יעלה לו בסוף.

<איתי עצמון: זה שאלה אחרת.

<רון מלכה: אם אתה באמת חב בחובת הנאמנות, שיעור המס זה בסדר, כי אז תוכל להגיד לו: החשבונית פה על 28,000 דולר אבל דע לך, רשות המסים לא תקבל את זה, הם ירצו מס לפי 38,000 דולר.

יעקב אשר: מה אתה אומר, עו"ד פרידמן?

<זאב פרידמן: עכשיו אני מניח שאין ספק יותר במה שאמרתי קודם.

<רון מלכה: בוודאי שלא.

יעקב אשר: זה נכון.

יעקב אשר: אגב, הסכמנו גם להוסיף את הסעיף ההוא.

יעקב אשר: אבל עכשיו אני שואל לגוף העניין איך אתה מציע להסדיר את זה.

<איתי עצמון: השאלה, אדוני, אם אפשר לכתוב "המחיר הכולל שיידרש לשלם מייבא הרכב, לרבות הוצאות משלוח", וכאן זאת שאלה: "אומדן שיעור המיסוי והמכס"?

<שרית זוכוביצקי-אור: "שיעור המס" נשמע לי סביר.

<זאב פרידמן: אני חושב שמתווך מקרקעין שמוסר מידע צריך לפעמים לערוך כמה בדיקות לפני שהוא בא ומוסר את הדברים שלו.

<זאב פרידמן: אז הוא הולך לפעמים ומברר מה התוכניות שיש לגבי המגרש.

<זאב פרידמן: יש לו כל מיני מטלות ולשם כך הוא גם עובר הכשרה מיוחדת ולשם כך שולחים אותו לכל מיני מקומות.

<זאב פרידמן: גם כאן בדיוק אותו הדבר.

<זאב פרידמן: מי שרוצה להיות מתווך לומד את המקצוע, הוא ילמד את המקצוע.

<זאב פרידמן: אני מקווה שהמשרד יכלול את הנושאים האלה.

<זאב פרידמן: שיעשה את הפרה-רולינג לפני שהוא אומר ללקוח כמה הוא ישלם.

יעקב אשר: בפרה-רולינג – זה בדיוק הנקודה, כי אז הם מספרים לך.

יעקב אשר: הוא אומר שהם לא משתפים פעולה.

<קריאה: המכס לא מוכן לתת אינפורמציה.

<אורי זיסקינד: אולי נחלק את זה לשני תרחישים שיכולים להיות וזה יקל להבין.

<אורי זיסקינד: רשות המסים קובעת, או יותר נכון מסמלת את המחיר שמהווה בסיס לחישוב המס, המחיר שמצהיר היבואן.

<אורי זיסקינד: כל המחיר הזה מוסכם ואין שום מחלוקת מול רשות המסים.

<אורי זיסקינד: לא צריכה להיות שום בעיה ויכולים לחשב את המס המשוער, גם את הסכום.

<אורי זיסקינד: עד לכאן לא צריכה להיות שום בעיה.

<אורי זיסקינד: מתי יכולה להתעורר בעיה, והבעיה הזאת רווחת בתחום, לצערנו?

<אורי זיסקינד: כאשר מתגלים זיופים.

<אורי זיסקינד: הזיופים לובשים הרבה מאוד צורות.

<אורי זיסקינד: מתנהל מאבק יום-יומי קשה על אכיפת החוק בתחום הזה.

<אורי זיסקינד: הדוח שהוזכר כאן, דוח ועדת קיי בלאנש, מתאר את זה בהרחבה.

<אורי זיסקינד: אני יכול לצטט קצת מן הסיכום.

<אורי זיסקינד: אני יכול להגיד שהתופעות הן מהנמכת חשבוניות, דרך פיצול חשבוניות ועד לאי הכללה של אביזרים נוספים בתוך החשבוניות.

<אורי זיסקינד: כאשר קורה מקרה כזה רשות המסים לא מקבלת את המחיר המוצהר וקובעת מחיר חדש.

<אורי זיסקינד: לסיכום, אני חושב שלגבי העניין הזה אפשר לומר שכל עוד על המחיר המוצהר אין מחלוקת אין שום בעיה לכלול את הסכום של המס.

<אורי זיסקינד: כך זה צריך להיות.

<רפאל שחוח: אבל לא קיים דבר כזה.

<רפאל שחוח: זה לא כך צריך להיות.

<רון מלכה: אף אוטו בייבוא אישי לא נכנס בלי שעובר סיווג של רשות המסים, שבא אדם, מסתכל ומאשר שזה תואם לזה וזה וזה.

<רון מלכה: אנחנו מבקשים פרה-רולינג, זה הכול.

<אורי זיסקינד: אתם תהיו יועצים לייבוא רכב ותוכשרו לחשב את המס.

<אסתי פלדמן: אתם מדברים על - - - והפער עצום.

<אסתי פלדמן: המקומות האלה הם בדיוק על אותו- - -

<רון מלכה: זה בדיוק המקומות שבהם אנשים נופלים.

<זאב פרידמן: - - - כמו שגילינו בית כנסת באטלנטה שלא קיים בכלל.

<זאב פרידמן: זה בדיוק הבעיה.

<זאב פרידמן: יש לו פטור כבית כנסת שמוכר רכב, לא נגבה ממנו מע"מ, ופתאום מגלים כל מיני דברים.

<זאב פרידמן: את זה המתווך צריך לבדוק, כשאתה נוסע לחוץ לארץ, לבדוק מה אתה מקבל, זה בדיוק התפקיד שלו.

<זאב פרידמן: אם הוא מביא רכב בערך לא נכון לא מגיע לו לקבל רישיון פעם נוספת, אז צריך לקחת ממנו את הרישיון.

<אסתי פלדמן: ולא צריך להתאים עבורו את החוק.

<אסתי פלדמן: החוק לא צריך להיות מותאם עבור העבריינים.

<אסתי פלדמן: החוק צריך להיות מותאם עבור מי שמתווך.

<אסתי פלדמן: הבעיה שהם מעלים היא בעיית העבריינות, כאשר יש פער עצום בין הערך שהם אומרים לבין הערך האמיתי.

יעקב אשר: אין פער עצום.

יעקב אשר: יש פער לא עצום.

<אסתי פלדמן: אז האומדן נשאר אומדן.

יעקב אשר: אם שמתם את המילה "אומדן" כ"שלייקעס", אני מחפש, אדוני היועץ המשפטי, עוד "שלייקעס" ל"שלייקעס" הזה.

<אסתי פלדמן: אין בעיה, אבל שיהיה ברור על מה ה"שלייקעס".

<אסתי פלדמן: שיהיה ברור שהעלייה – אני אמרתי 20,000 דולר וזה 25,000 דולר כי באמת יש לכאן ולכאן.

<אסתי פלדמן: לא כשיש פער עצום.

יעקב אשר: זה טעות באומדן?

יעקב אשר: אני שואל אותך.

יעקב אשר: הפער בין 20,000 דולר ל-25,000 דולר זה טעות באומדן?

<אסתי פלדמן: אני חושבת שכן.

<קריאה: טעות עצומה.

<קריאה: זה 50%.

<אורי זיסקינד: אני חושב שזה לא צריך להיות אומדן אלא מחיר המס המדויק.

<אורי זיסקינד: ככל שאין זיוף לא צריכה להיות שום בעיה, ואם יש זיוף אז לא צריך ללכת לקראת המזייפים.

<אורי זיסקינד: אם היבואן העביר תשלום ואותו תשלום שבו הוא קנה את הרכב זה המחיר שהוא מצהיר עליו, לא צריכה להיות שום בעיה.

<רפאל שחוח: המחיר שמוצהר זה לא הערך שצריך להיות קבוע.

<רפאל שחוח: הערך שצריך להיות קבוע מופיע בסעיפים 129 עד 133(ט).

<אורי זיסקינד: אני לא יודע למה אתה מתכוון.

<רפאל שחוח: אתה לא מכיר את זה?

<רפאל שחוח: אז תלמד את זה.

<זאב פרידמן: אומר רק שעכשיו זה הופך להיות עוד יותר חמור ממה שחשבתי, משום שאם אנחנו לוקחים בחשבון שמישהו מפצל חשבוניות שלא כדין או נוקב במחיר שאיננו המחיר הנכון, זו עבירה פלילית.

<זאב פרידמן: ומי בעצם ייפול?

<זאב פרידמן: מי יחויב פה?

<זאב פרידמן: הרי המתווך הוא לא צד לעסקה, הכספים לא עברו דרכו.

<זאב פרידמן: הוא רק בא וגוזר את הקופון שלו, כאשר מי ש"יאכל" את כל הדברים האלה הוא הצרכן.

<זאב פרידמן: זה לא מקובל.

<זאב פרידמן: זה דבר שהוא בלתי אפשרי ולא קביל.

<זאב פרידמן: לכן אני מציע שיתכבד אותו מתווך שרוצה להתפרנס מתיווך ללמוד את המקצוע, לוודא בדיוק – שיעשה את הפרה-רולינג, שיעשה מה שהוא יכול, אבל שיביא לצרכן את המחיר המדויק.

יעקב אשר: אבל אם אין שיתוף פעולה לפרה-רולינג?

<זאב פרידמן: זה בעיה אם המתווך הזה לא מסוגל להתנהל.

<זאב פרידמן: הוא יצטרך לבדוק שאין שם שום זיוף.

יעקב אשר: עו"ד פרידמן, אתה מגן על הלקוח, לא על משרדי ממשלה דווקא.

יעקב אשר: פעמים רבות לוקח זמן רב לקבל תשובה, אם בכלל, ודברים יכולים להתמשך בוויכוחים כאלה ואחרים.

יעקב אשר: כאשר אתה אומר: תעשה פרה-רולינג, אתה אומר בעצם: אתה לא יכול להתקדם ולתת את חוות הדעת שלך וכולי בלי שעשית את הפרה-רולינג מול המשרד.

יעקב אשר: פרה-רולינג תרצה לקבל גם בכתב.

יעקב אשר: נכון?

יעקב אשר: כדי שמחר לא יישב פקיד אחר ויגיד לך אחרת.

יעקב אשר: איך מגשרים בין הדברים?

<אהוד שניידר: סליחה, אדוני היושב-ראש, לא צריך פרה-רולינג אם מייבאים רכב במחיר האמיתי שלו.

יעקב אשר: אני מסכים.

יעקב אשר: כשאתה אומר אומדן השאלה האם לא יכול להיות מקרה שיהיה ויכוח על השווי בלי שזה מישהו שהוא גנב, או הוויכוח על השווי יכול להיות רק כשמישהו גונב או מרמה?

<אהוד שניידר: כאשר הפער מהמחיר קטן מאוד לא יהיה ויכוח.

יעקב אשר: עכשיו ניכנס לשאלה מה זה פער קטן מאוד, מה זה פער לא קטן מאוד, מה נכלל במילה "אומדן" ומה לא.

יעקב אשר: כמה יכולה להיות הסטייה באומדן?

יעקב אשר: התעוררתי לדבר הזה רק מדבר אחד, עוד לפני שמישהו בכלל דיבר על זה.

יעקב אשר: המילה "אומדן" זה דבר שצריך לדעת לכמת אותו כי אחרת אנחנו רוצים ליצור מקצוע חדש ואנחנו הולכים לחשוף את אנשי המקצוע הללו לתביעות.

<אהוד שניידר: וחמור מכך, את הלקוחות.

<אסתי פלדמן: אתה מעוניין שננקוב באחוז סטייה?

יעקב אשר: יכול להיות.

יעקב אשר: יכול להיות שזה הפתרון.

יעקב אשר: אני לא יודע.

<רון מלכה: אז כל הגנבים יכוונו עצמם לאחוז הזה.

<קריאה: זה מה שקורה היום.

<אבנר פלור: אני חושב שמה שהציע היועץ המשפטי של הוועדה הוא טוב, זה בסדר.

<רון מלכה: אדוני היושב-ראש, משפט אחד אחרון.

<רון מלכה: אני לא סותר את מה שנאמר פה לגבי פיצולי חשבוניות והנמכות וכדומה.

<רון מלכה: כל זה אמיתי, זה קורה גם היום.

<רון מלכה: לכן אני מבין את רשות המסים בזה שהיא רוצה לבדוק כל רכב.

<רון מלכה: אבל אם היא רוצה לבדוק כל רכב – אנחנו רוצים להסדיר את התחום, רוצים שהוא יפעל כפי שצריך – שתתכבד רשות המסים ותשתף אתנו פעולה, ביחד עם המטרה שלה להביא לה עסקה מראש, ואז אותו מתווך יוכל לתת ללקוח מידע, לא אומדן אלא להגיד לו: הנה מכתב מרשות המסים, זה המחיר הצפוי של האוטו, זה המס שאתה תשלם, זה מה שתשלם לחוץ לארץ.

<רון מלכה: מראש יודעים את העסקה בנייר מסודר, ואז אתה מונע גם מכל הגנבים לעבוד.

<קריאה: אז לא יהיה ייבוא אישי.

יעקב אשר: עו"ד פרידמן, זה אומר בעצם פרה-רולינג.

יעקב אשר: אבל אומר האדון הנכבד, אני רוצה לדעת שהפרה-רולינג הזה לא ייקח יותר משבוע או 10 ימים.

<זאב פרידמן: כפי שאמרת, אני לא אגן על משרדי הממשלה.

<יערה למברגר: אני חושבת שקצת חרגנו מהתחום של החוק הזה.

<יערה למברגר: אנחנו בכל זאת לא מסדירים פה את תחולת רשות המסים.

<יערה למברגר: כוונת הממשלה לא לעשות פה הסדר ספציפי של פקודת המכס.

<יערה למברגר: תקנו אותי אם אני טועה, אבל להבנתי כוונת הממשלה פה לא להחליף את פקודת המכס ואת הדרך שבה פועלת רשות המסים.

<יערה למברגר: אנחנו לא מסדירים פה את הצדדים המהותיים.

<יערה למברגר: כל מה שרצינו הוא לתת הוראה צרכנית, שמיידעת את הצרכן, מכוונות טובות.

<יערה למברגר: אני מופתעת שעו"ד פרידמן לא מצטרף בהתלהבות להצעה שלנו ללכת פה לקראת הצרכן.

<יערה למברגר: בנוסף, כדי לאזן את זה, זה מבחינתנו נוסח פשרה, המילה "אומדן" באה כדי להגן על האנשים שיעסקו במקצוע.

<יערה למברגר: אין לנו בעיה להסיר אותה.

<יערה למברגר: אם נוסח הפשרה הזהיר הזה שרצינו לקבוע אדוני חושב שהוא לא מגן, אין לי בעיה להסיר אותו.

<יערה למברגר: עשינו אולי את הטעות הטקטית, שבאנו מראש לוועדה עם נוסח מאוזן כבר.

<יערה למברגר: אולי יכולנו לבוא עם נוסח קיצוני יותר ואז להסכים לנוסח מאוזן.

<יערה למברגר: עשינו את הטעות הטקטית, שבאנו מראש עם נוסח מאוזן וחשבנו על שני ההיבטים.

<יערה למברגר: אפשר מבחינתנו להוריד את המילה "אומדן".

יעקב אשר: כאילו עשית טעות טקטית בעניין הזה.

<אורי זיסקינד: יש לי הצעה שאולי תפתור את הבעיה.

<אורי זיסקינד: אני גם מסכים, אני חושב שזה לא צריך להיות "אומדן".

<אורי זיסקינד: אני חושב שאם בנוסח נציין שחישוב המס שיחויב היועץ לכלול בהסכם בכתב ייצא כנגד הבסיס, הבסיס לחישוב הזה יהיה המחיר שמופיע בהסכם בכתב, המחיר על הרכב שבהסכם, ואז לא נכנסים לנושא.

<אורי זיסקינד: ללכת מפה הלאה לכיוון מי שזייף ולהגיד שאחר כך צריך בגינו לחשב מחדש מחיר אחר – זה צריך להיות כנגד המחיר שבהסכם.

<איתי עצמון: מה זה "המחיר שבהסכם"?

<איתי עצמון: המחיר שבהסכם כולל את כל ההוצאות הנלוות?

<אורי זיסקינד: בוודאי.

<אורי זיסקינד: שמתבסס על המחיר שבכתב.

<זאב פרידמן: סעיף 133 מחייב אותו בלאו הכי, אילו היה מבצע את העסקה הזאת, לכלול את הכול בפנים.

<זאב פרידמן: הוא לא יכול להגיד: לא יודע.

<זאב פרידמן: הוא צריך לדעת לחשב מס.

יעקב אשר: ליועץ המשפטי של הוועדה יש הצעה ואני חושב שאולי היא הכי מאוזנת.

<איתי עצמון: להצעה יש שני חלקים.

<איתי עצמון: הצעה אחת, אולי כדאי להגדיר לעניין הזה מה הוא המחיר הכולל.

<איתי עצמון: ניסיתי לחפש עכשיו הגדרה מקבילה בחוק הגנת הצרכן, בסעיף 17א רבא.

<איתי עצמון: "מחיר כולל" מוגדר שם "מחיר הכולל את סך כל התשלומים בעבור נכס או שירות ואת סך כל המסים החלים עליהם או על מכירתם והנגבים על-ידי עוסק, לרבות מס ערך מוסף, אגרות או תשלומי חובה, או כל תשלום אחר הנלווה לרכישת אותו נכס או שירות בלי שניתנה לצרכן אפשרות מעשית לוותר עליו במסגרת העסקה.

<איתי עצמון: " כמובן שאת ההגדרה הזאת יהיה צורך להחיל בשינויים, מכיוון שלגבי מיסוי אני מבין שמדובר על אומדן, אבל מכיוון שאני מבין שאין כוונה להטיל על המתווך איזו אחריות מוגברת לחשב בדיוק את המיסוי כדאי לכתוב "אומדן, לאחר שנקט בכל האמצעים הדרושים בנסיבות העניין לקבלת המידע".

<איתי עצמון: כלומר, להטיל עליו כן חובה במסגרת ההכשרה שלו, במסגרת הרישיון שלו לברר את המידע.

יעקב אשר: ככל שניתן.

יעקב אשר: זאת אומרת, אם מחר יתברר שאיזה מידע מסוים לא הגיע בגלל רשלנות של משרד ממשלתי אז יש הגנה לאותו מתווך, שהוא עשה את שלו והוטעה, או לא הוטעה.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה פשוט הגנה.

<רפאל שחוח: אבל למה רשות המסים לא תיתן את המידע על הערך?

<אבנר פלור: מה הקשר עכשיו לרשות המסים?

<רפאל שחוח: שהם ייתנו את הערך.

<אבנר פלור: אבל מה הקשר להצעה עכשיו?

<אבנר פלור: ההצעה הזאת מגינה עליכם.

יעקב אשר: זה יהיה במסגרת חוק למניעת בירוקרטיה במשרדי הממשלה.

<לאה ורון: אין קשר, אבל הם ביקשו לקבל גם מרשות המסים את האומדן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הם נותנים שירות כזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מתערבים.

<איתי עצמון: זה כמובן נוסח ראשוני.

<איתי עצמון: הנוסח הסופי יעובד כאשר ננסח את הצעת החוק.

<איתי עצמון: לפי ההצעה, בסעיף קטן (א): "מתווך ביבוא רכב יידרש לכלול בהסכם בכתב בנוסף על מחיר הרכב במדינה שממנה מיובא הרכב גם את המחיר הכולל של הרכב, שכולל את סך כל התשלומים בעבור הרכב ואומדן סך כל המסים החלים עליו, לרבות מס ערך מוסף, אגרות או תשלומי חובה או כל תשלום אחר הנלווה לרכישת הרכב בלי שניתנה לצרכן אפשרות מעשית לוותר עליו".

<זאב פרידמן: "לרבות ההובלה.

<זאב פרידמן: "

<איתי עצמון: "לרבות דמי משלוח והובלה".

יעקב אשר: ודמי התיווך עצמם.

<איתי עצמון: דמי התיווך כתובים.

<איתי עצמון: לעניין ההגנה, נקבע שלגבי המיסוי "האומדן הזה יהיה כמובן לאחר שהמתווך נקט בכל האמצעים הדרושים בנסיבות העניין לקבלת המידע".

<אורי זיסקינד: אם יש לו את המחיר המוצהר בהסכם בכתב זה צריך להיות הבסיס שעליו הוא מחשב, הוא לא צריך לבדוק מחירים אחרים.

<אורי זיסקינד: אז הוא לא צריך מידע מגורם חיצוני.

<איתי עצמון: אבל כל הדיון כאן התנהל סביב קבלת המידע, לרבות מידע מרשות המסים, אז אני לא כל-כך מבין את ההערה.

<אורי זיסקינד: ככלל לא צריך להיות זיוף ולא צריכה להיות הנמכת מחיר או פיצול חשבונית או אי הכללה של אביזרים.

יעקב אשר: יכול להיות ויכוח.

<אורי זיסקינד: במקרים האלה שאנחנו מגלים הם לא ויכוחים.

<אורי זיסקינד: מרבית המקרים שאנחנו מגלים, רובם ככולם, כשאנחנו מגלים חוסר סבירות- - -

<לאה ורון: אבל לא זה מה ששואל אותך היושב-ראש.

<לאה ורון: הוא שואל האם במצב דברים תקין, כאשר לא נעשים זיופים ורמאויות- - -

יעקב אשר: האם יכול להיות ויכוח?

<לאה ורון: האם ניתן לתת מחיר משוער שהצרכן יצטרך לשלם בעבור המסים שלו?

<אסתי פלדמן: בהחלט.

<אורי זיסקינד: למה "בהחלט"?

<אורי זיסקינד: אני לא חושב שמראש זה אפשרי.

<אורי זיסקינד: אם אחר-כך מגיע רכב- - -

יעקב אשר: מה שאנחנו לא רוצים להטיל עליו אנחנו מבקשים מהם לעשות, מהמתווכים.

<אורי זיסקינד: זה לא דבר אפשרי.

<אסתי פלדמן: אם יש רכב שיש לגביו ויכוח מה המחיר שלו, גם לא ברשויות פה וגם לא מבחינת כול – אם יש רכב שהמחיר שלו נתון אז גם המס עליו נתון.

<אורי זיסקינד: אבל כל המחלוקת היא על המחיר, ויכול להיות שאחרי שמגיע רכב, במיוחד רכבים משומשים, ואנחנו מדברים פה על ייבוא אישי- - -

<אסתי פלדמן: הם שאלו על רכב שאין לגביו מחלוקת.

<אורי זיסקינד: אבל איך אפשר לדעת אם יש מחלוקת או לא לפני שבודקים?

<אסתי פלדמן: אתה לא יודע לפני.

<אסתי פלדמן: בסוף מגיע רכב שהצהירו עליו את האמת, והוא מגיע ואין מחלוקת, אז המס נתון.

<יערה למברגר: שיעור המס לא נתון לשיקול דעת.

<אסתי פלדמן: שיעור המס קבוע, ידוע מראש.

<רון מלכה: אם, כפי שאמרת, זה רכב משומש, ובאה רשות המסים ואומרת: אני לא מוכנה?

<רון מלכה: גם בלי לרמות.

יעקב אשר: אני חושב שההצעה המאוזנת ביותר, שתכללה את רוב הדברים ככל הניתן, היא זאת שהציע היועץ המשפטי של הוועדה.

יעקב אשר: זה יתנסח כמובן בהמשך.

<איתי עצמון: אלה העקרונות.

יעקב אשר: אלה העקרונות ואנחנו מאשרים את סעיף 58 עם כל השינויים.

מפקודת המכס: פה אנחנו מסדירים שני דברים.

מפקודת המכס: אחד, שכאשר מתווך מסייע לאדם לייבא רכב הוא יסייע לו לייבא רכב שניתן לייבא אותו.

מפקודת המכס: כלומר, יש תנאים לייבוא רכב בייבוא אישי והמתווך צריך לסייע לייבא רכב שעומד בתנאים לייבוא.

מפקודת המכס: הסעיף השני נועד למנוע מהמתווכים להיות סוחרים, זאת אומרת, לייבא כלי רכב למחסן ואז למכור אותם מתוך המחסן.

מפקודת המכס: המתווך מסייע לאדם לייבא רכב שנמצא בחוץ לארץ.

יעקב אשר: בתחילת התהליך.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, ולא מסייע לו למכור רכב שנמצא כבר פה.

יעקב אשר: יש הערות?

<זאב פרידמן: הלשון של פסקה (1) מפנה לסעיף 31.

<זאב פרידמן: שם יש הצהרות.

<זאב פרידמן: מי מצהיר פה?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, זה לא עניין של הצהרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: שם זה תנאים לייבוא רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא צריך לעזור לו לייבא רכב שעומד בתנאי הייבוא, אחרת הוא לא יקבל רישיון ייבוא.

<זאב פרידמן: אבל אם את מסתכלת בסעיף 31, יש לו שם כל מיני דברים- - -

<יערה למברגר: מי מצהיר – אפשר לענות על זה בצורה ברורה.

<יערה למברגר: סעיף 31, שכידוע הוועדה כבר הצביעה עליו, מדבר על מי שמגיש את הבקשה, המייבא.

<יערה למברגר: המייבא צריך להצהיר.

<יערה למברגר: ולכן גם פה, הרי המייבא כידוע איננו המתווך.

<זאב פרידמן: המייבא יכול להצהיר את ההצהרות האלה?

<איתי עצמון: כלומר, זה לא גורע מהחובות של המייבא בייבוא אישי, זה מה שאת אומרת.

<יערה למברגר: אם המייבא לא יכול להצהיר את ההצהרות כנראה הוא לא יכול- - -

<זאב פרידמן: איתי עצמון, המייבא יכול לדעתך להצהיר על מצבו של הרכב כשהוא קנה אותו דרך מתווך?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא יהיה חייב.

<יערה למברגר: אני יכולה לתת לך דוגמה אחרת.

<יערה למברגר: אני רכשתי בית, הבאתי חברה שתבדוק, היא נותנת לי את חוות דעתה.

<יערה למברגר: אחר-כך בחוזה אני מתחייבת שהקונה התרשם לאחר בדיקות שערך, למיטב ידיעתי.

<יערה למברגר: אני מסתמכת על חוות דעת של מומחים שבדקו עבורי, אבל אני בסוף זאת שמתחייבת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחרת אני מרוקנת מתוכן את כל הסעיף.

<זאב פרידמן: להיפך, אני חושב שמי שצריך להצהיר פה זה מי שמתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, כך אתה הופך אותו למייבא, בדיוק מה שאנחנו לא רוצים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא צד לייבוא, הוא לא צד לעסקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחרת, הפכת אותו למייבא.

<זאב פרידמן: אני לא יודע מה להגיד לך.

<זאב פרידמן: זה אוי לי מיוצרי ואוי לי מייצרי.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, לא.

<יערה למברגר: לא.

<יערה למברגר: אנחנו לא נסכים לטשטש פה בין המתווך והמייבא ואם זו הכוונה אז היא מנוגדת לעמדתנו.

<איתי עצמון: אני רוצה להבין את הכוונה בהתייחס להערה הזאת, כי בכל זאת חשוב לי להבין.

<איתי עצמון: אם אני כאדם פרטי מבקש לייבא רכב בייבוא אישי ועלי מוטלות חובות מכוח סעיף 31 כפי שאושר, ועכשיו אני מחליט לפנות למתווך בייבוא רכב.

<איתי עצמון: החובה החלה עלי לפי סעיף 31 שרירה וקיימת?

<שרית זוכוביצקי-אור: לגמרי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה צריך להגיש בקשה- - -

<איתי עצמון: אבל איך אני אמור לדעת את המידע הזה?

<יערה למברגר: אתה המייבא.

<יערה למברגר: אדם שמייבא צריך- - -

<איתי עצמון: אבל לכן אני פונה למתווך.

<איתי עצמון: לא?

<יערה למברגר: לא.

<יערה למברגר: הוא מייעץ והוא עוזר לך, אבל כאמור הוא המייעץ שלך.

<יערה למברגר: גם כשאני לוקחת יועץ מס, בסוף האחריות היא עלי.

<יערה למברגר: הוא מייעץ לי אבל יש עלי אחריות, אני זאת שחותמת על ההצהרות גם כשאני לוקחת יועץ מס, גם כשאני לוקחת יועץ בכל תחום.

<יערה למברגר: זה שאתה לוקח יועץ ומסתייע בו לא אומר שאתה כאדם לא לוקח אחריות.

<יערה למברגר: חשוב לנו מאוד שהאדם שמייבא בייבוא אישי הוא המייבא.

<איתי עצמון: אני מבין את העיקרון.

<איתי עצמון: תסתכלו בכל זאת על הנוסח של סעיף 59.

<איתי עצמון: כתוב ש"מתווך בייבוא רכב לא יתווך בייבוא רכב שלא מתקיימים לגבי הרכב ...

<איתי עצמון: התנאים למתן רישיון יבוא לפי סעיף 31".

<איתי עצמון: על-פי סעיף 31, אני כאדם פרטי צריך להצהיר שידועים לי כל מיני פרטים.

<לאה ורון: שקיימת תשתית תחזוקה.

<יערה למברגר: אתה מברר את זה, כי בהצהרה אמינה אתה צריך לוודא.

<איתי עצמון: ואז אני מוסר את ההצהרה הזאת למתווך?

<איתי עצמון: איך זה עובד?

<יערה למברגר: לא, אתה מוסר את ההצהרה הזאת בבקשה שלך לייבוא.

<לאה ורון: איך אפשר לדעת את זה?

יעקב אשר: בבקשה שלך לייבוא מטפל לך המתווך, אבל אתה מגיש הבקשה.

<זאב פרידמן: אני חושב שחייבים לתת בסיס להסכם, לקבוע גם את חובותיו של המייבא על-פי הסעיף הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כתוב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בדיוק מה שאני רוצה להסביר.

<זאב פרידמן: זאת אומרת, צריך להגיד לו.

<זאב פרידמן: אם כך, אנחנו צריכים לחייב את המתווך לכלול בהסכם עם המייבא, לומר לו: עליך לבדוק כך וכך ולהצהיר כך וכך.

יעקב אשר: אני בהחלט מסכים, עו"ד פרידמן, שבהסכם ביניהם הוא יאיר את עיניו שיש דברים שהוא מחויב להם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם תסתכלו בפירוט שכולל ההסכם, למעשה כל הדברים שכתבנו בסעיף 58 מתייחסים לעניינים שלגביהם צריך להצהיר המייבא.

<שרית זוכוביצקי-אור: כל העניינים שמפורטים – תסתכלו בפרטים שצריך למסור המתווך למייבא: מוסך למתן שירותי תחזוקה, תיאור הרכב, שנת הייצור, מועד האספקה, המחיר וכולי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אלה דברים שלמעשה המייבא צריך להתייחס אליהם בבקשת הייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש שתי מטרות לסעיף הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מטרה אחת היא ליצור את ההפרדה המוחלטת בין שירות התיווך לבין הייבוא עצמו שאותו מבצע האדם.

<שרית זוכוביצקי-אור: במקרה הזה, יצרנו פה מקצוע שמסייע למייבא האישי לקיים את החובות שלו לצורך קבלת רישיון הייבוא, אבל לא נהפוך את היוצרות.

<איתי עצמון: סליחה, אני עדיין לא מבין.

<איתי עצמון: כאשר היה הדיון בוועדה על סעיף 31 שאלתי איך אדם פרטי יוכל לדעת את כל הפרטים האלה, למשל אם יש תשתית תחזוקה והאם לרכב נגרם נזק, והתשובה היתה שהוא יוכל להיעזר במתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא נעזר.

<שרית זוכוביצקי-אור: ואם לא, גם בעצמו.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בדיוק מה שאמרתי.

<דפנה עין דור: ללכת למוסך ולברר.

<קריאה: איך ילך למוסך?

<קריאה: האוטו בחוץ לארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: או שהוא בוחר בעצמו באחריות או שהוא נעזר באדם אחר.

<זאב פרידמן: לפחות בסעיף 58 שיפרטו לו מה הוא צריך לברר.

<איתי עצמון: סעיף 58 כבר אושר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אילו פרטים חסרים?

יעקב אשר: אני חושב שבהסכם בין המתווך לבין המייבא, נכון שחייבת להיות חובה גם על המייבא עצמו.

יעקב אשר: אתה לא יכול להגיד: לקחתי מתווך והכול אני מפיל עליו ואני לא בודק כלום ולא יודע כלום.

יעקב אשר: זה לא עובד כך בשום מקצוע אחר.

<איתי עצמון: אבל יש לי תחושה שיש כאן איזה ניסיון לאחוז את המקל משני קצותיו.

<שרית זוכוביצקי-אור: בכלל לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק ההיפך.

<איתי עצמון: למה?

<איתי עצמון: כפי שאמרתי, יש חובות על המייבא בייבוא אישי שהוא אדם פרטי.

<איתי עצמון: לא את כל הדברים הוא אמור בכלל לדעת.

<איתי עצמון: הוא יכול לדעת באמצעים סבירים שמצויים בידיו.

<איתי עצמון: ולכן הוא נעזר באותו מתווך, ולכן מְרָשים בעצם את המקצוע הזה.

<איתי עצמון: עכשיו כשכתוב כאן

<איתי עצמון: שהמתווך לא יתווך ברכב שלא מתקיימים לגבי הרכב או לגבי המייבא התנאים למתן הרישיון- - -

<יערה למברגר: לא רוצים בכלל שהוא יתווך ברכב כזה.

<יערה למברגר: אנחנו עושים מין מניעה מראש.

<יערה למברגר: זה בנוסף.

<יערה למברגר: זה לא גורע מן הנאמר בסעיף 31.

<יערה למברגר: אנחנו רוצים שרכב כזה הוא לא יתווך והוא לא יעזור שרכב כזה יגיע לארץ אם לא מתקיימים התנאים.

<יערה למברגר: בנוסף, האדם שצריך להצהיר על התנאים הוא המייבא.

<יערה למברגר: אלה שני רבדים שונים.

<דפנה עין דור: זה גם כדי למנוע נזק, לא להוליך שולל את המייבא האישי שלא באמת יודע, שהוא לא יגיד לו: בוא נביא את הרכב, אני אקבל דמי תיווך, ובסוף הרכב הזה לא יוכל להירשם בארץ.

<יערה למברגר: היו מקרים כאלה.

יעקב אשר: ולכן צודק עו"ד פרידמן שצריך בהסכם עצמו לומר שיידע המייבא עצמו שיש דברים שהוא אחראי עליהם והוא לא יוכל להטיל אותם על אף אחד.

<דפנה עין דור: לזה נוכל להיכנס בסעיף קטן 58(ג), שם מופיעים פרטים.

<שמואל יוסף השמשוני: אבל משרד התחבורה נותן רישיון ייבוא לפני, זאת אומרת, יודעים מה הוא הולך לעשות.

<שמואל יוסף השמשוני: זאת אומרת, אם הוא לא ייתן סימן שאי אפשר להביא.

<שמואל יוסף השמשוני: אם הוא נתן פרטים לא נכונים ברישיון, זה דבר אחר.

<יערה למברגר: אדוני שאל קודם אם היו כשלים בעבר, ותוארה ועדת בלאנש.

<יערה למברגר: מקור נוסף שגילינו על כשלים הוא בהליכים שהתנהלו בבתי-משפט, לרבות בבית-משפט העליון, והיו שם סיפורים, אני יכולה להגיד באופן אישי, שבעיניי היו קורעי-לב, של אנשים תמימים שהשקיעו סכומי כסף משמעותיים ובסוף נשארו עם רכב שלא יכול היה להיכנס לישראל.

<יערה למברגר: למשל משפחות מרובות ילדים שהיו צריכות רכב בגודל מסוים, השקיעו סכום כסף גדול מאוד והרכב לא נכנס לישראל.

<לאה ורון: אז הדרך שלכם לפתור את זה היא שהלקוח הפרטי יצטרך להצהיר הצהרות מהצהרות שונות.

<לאה ורון: אני חוזרת לסעיף 31.

<לאה ורון: הוא מצהיר שהוא יודע שהרכב לא היה לו recall, שלא קיימת סכנה, שקיימת תשתית.

<יערה למברגר: לכן אני מניחה שהוא יצהיר אחרי שהוא בדק את זה.

<לאה ורון: זו הדרך לפתור את זה?

<לאה ורון: כך הצרכן יהיה מוגן, בזה שהוא יצטרך להצהיר הצהרות כאלה?

<יערה למברגר: כן.

<יערה למברגר: אנחנו לא מדברים כעת על סעיף 31, אנחנו מדברים על סעיף 59, שהוא על איסור.

<יערה למברגר: בואו נקרא את סעיף 59 שוב.

<איתי עצמון: אבל כששאלתי את השאלות לגבי סעיף 31 המענה היה שהוא יוכל להיעזר באותו אדם מתווך.

<לאה ורון: ועכשיו הוא לא יכול להיעזר בו.

<איתי עצמון: אז אם המתווך הוא הסמכות המקצועית שאמורה לסייע לי, ובסופו של דבר לא גורע מהחובות שלי כמייבא אישי אז אני לא כל-כך מבין.

<אסתי פלדמן: הוא לא חייב להיעזר במתווך.

<איתי עצמון: ברור שהוא לא חייב, אבל אין לו ברירה.

<איתי עצמון: את חושבת באמת שאני כאדם פרטי יכול להצהיר ולבדוק האם לרכב יש תשתית תחזוקה ראויה והאם אני עומד בפרמטרים שלכם?

<אסתי פלדמן: זה מה שקורה היום.

<אסתי פלדמן: אנשים היום מייבאים בייבוא אישי בלי מתווך.

<אסתי פלדמן: אז מה הם עושים?

<אסתי פלדמן: 2,500 מכוניות בשנה.

<יערה למברגר: ואגב, מייבא אישי זה לא רק אדם פרטי.

<לאה ורון: והם נדרשו עד עכשיו גם להצהיר את כל ההצהרות הללו?

<קריאה: אסור לחברה להביא רכבים בייבוא אישי.

<קריאה: רק בן אדם פרטי יכול לעשות את זה.

יעקב אשר: אני מבקש שלא תדברו ביחד כי אי אפשר לשמוע אתכם.

<אסתי פלדמן: כל הסיפור הזה של תיווך בא להקל על הצרכן.

<אסתי פלדמן: לא באנו לכאן כדי לגרוע ממה שיש לו היום.

<אסתי פלדמן: כל הדבר הזה הוא מדרגה נוספת על מה שיש לו היום.

<אסתי פלדמן: היום הוא מחויב בכל הדברים האלה ובכל ההצהרות האלה, ואנחנו מאפשרים לו בעתיד גם להשתמש במתווך רכב, וגם מסדירים את מערכת היחסים ביניהם.

<אסתי פלדמן: אבל זה לא אומר שעכשיו כל החובות שמוטלות על הפרט עוברות למתווך הרכב כי אז יש לנו כאן פרט, שהוא בעצם המייבא, שהוא האחראי בפני הרשויות.

<אסתי פלדמן: אנחנו לא יכולים לפטור אותו מכל הדברים.

יעקב אשר: זה לא סותר.

יעקב אשר: הבדיקה שהאדם שמייבא צריך לערוך, זה לא סותר שהמתווך שלו גם היה צריך לערוך אותה, אבל אדם לא יכול להגיד שהאחריות לא היתה עליו בכלל והיתה רק על המתווך.

<איתי עצמון: אז על מי מוטלת האחריות?

<אסתי פלדמן: האחריות של המתווך היא כלפי המייבא, במערכת היחסים ביניהם.

<אסתי פלדמן: האחריות של המייבא היא כלפי הרשויות.

<איתי עצמון: אבל גם האחריות של המתווך היא כלפי הרשויות מכיוון שאתם מציעים כאן לקבוע, בסעיף 59, חובה חוקית, שאסור לו לתווך בייבוא רכב לגבי רכב שלא מתקיימים לגביו התנאים למתן רישיון ייבוא לפי סעיף 31.

<יערה למברגר: זה בנוסף.

<יערה למברגר: אלה שתי רמות שונות של אחריות, האחת לא גורעת מהאחרת.

<שרית זוכוביצקי-אור: להיפך, היא מסייעת לנו, אל"ף, שיהיה שירות מקצועי למייבא, ובי"ת, שהמתווכים לא יהיו אלה שיביאו לכך שייובא לכאן רכב שלא כדין או שלא יוכל להירשם.

<איתי עצמון: אני רוצה להבין את התהליך.

<איתי עצמון: כלומר, אני עכשיו אדרש לבדוק – אגב, ניסיתי להיכנס לאתר המשרד ולהבין את התנאים בייבוא אישי, קשה מאוד להבין.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, זה מורכב.

<איתי עצמון: מאוד מורכב.

<איתי עצמון: ניסיתי לבדוק, עשיתי כמיטב יכולתי, ולאחר מכן החלטתי לשלם למתווך.

<איתי עצמון: המתווך יצטרך לבדוק מחדש.

<איתי עצמון: נכון?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא יעשה את כל הפעולות המקצועיות שנדרשות ממנו על מנת לאפשר לאותו יבואן אישי לייבא רכב כדין שיירשם.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכול.

<יערה למברגר: בדרך כלל המתווך מציע לך איזה רכב.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתאר איך יהיה התהליך כאשר יהיה מתווך.

<אבנר פלור: כפי שאמרנו, אחד הנושאים המורכבים הוא מציאת הרכב בחוץ לארץ.

<אבנר פלור: מי שאמור לבצע את זה הוא המתווך.

<אבנר פלור: כלומר המתווך, מבחינה פרקטית, לפני שהוא יציע ללקוח את הרכב יערוך את כל הבדיקות שלו.

<אבנר פלור: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שהמתווך עשה את התהליך הזה ואז הוא מציע לאותו לקוח.

<אבנר פלור: או שהלקוח פונה אליו או שהוא מציע ללקוח.

<איתי עצמון: אז מה חוסך לי התיווך בעצם?

<שרית זוכוביצקי-אור: את הבדיקות שאתה צריך לעשות.

<איתי עצמון: אבל אתם אומרים שאני בכל מקרה נדרש לערוך את הבדיקות.

<יערה למברגר: אתה נדרש להצהיר הצהרה.

<יערה למברגר: אני יכולה להיעזר ברואה חשבון אבל האחריות חלה עליי.

<אבנר פלור: הוא עושה את זה באמצעות המתווך.

יעקב אשר: בחרת מתווך מסוים, בתקווה שבחרת איש מקצוע טוב, אז בעצם הוא עושה במקומך את העבודה, כאשר אתה יודע שאתה אחראי על זה גם כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה פשוט נעזר בו.

<איתי עצמון: זאת אומרת שהאחריות בעצם תוטל על שני הצדדים, גם על המייבא וגם על המתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא בדיוק האחריות.

<איתי עצמון: היא תהיה אחריות כי אתם דורשים דרישות מסוימות בסעיף 31.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של אחריות.

<שרית זוכוביצקי-אור: כשהוא מגיש בקשה לקבלת רישיון ייבוא, בסוף אם הוא לא יעמוד בתנאים הוא לא יקבל.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של אחריות, זה עניין של יקבל או לא יקבל והאם הוא שם את הכסף שלו על קרן הצבי או לא.

<איתי עצמון: אבל אם הוא כבר קיבל אז מה המתווך צריך לבדוק?

<איתי עצמון: כבר יש לי רישיון ייבוא, קיבלתי רישיון ייבוא.

<שרית זוכוביצקי-אור: רישיון ייבוא זה אחרי.

<שרית זוכוביצקי-אור: בתהליך זה הדבר האחרון.

יעקב אשר: הבנתי את המוקד של העניין הזה, כשאתה לוקח מתווך, ופה אנחנו מכוונים להביא מתווכים ישרים והגונים שעברו את כל ההסמכות ואנחנו סוגרים את זה מכל מיני כיוונים, אחרי שלקחת את המתווך זה לא אומר שהאחריות לא חלה עליך.

יעקב אשר: הוא היד הארוכה שלך, אתה לא יכול לברוח מזה.

<לאה ורון: כשאדם לוקח מהנדס לא דורשים מהלקוח שגם הוא יצהיר.

<לאה ורון: תשווה את זה לתחום שאתה מכיר היטב, כשמגישים בקשה להיתר בנייה.

<לאה ורון: אז אחרי שהמהנדס חותם על הבקשה גם הצרכן יחתום?

<לאה ורון: הוא צריך רק לחתום שזאת הבקשה שלו אבל הוא לא חותם שהוא בדק.

יעקב אשר: אני לא יודע מה היה הרציונל של סעיף 31 בזמנו.

יעקב אשר: חסר לי החיבור בין הדברים.

<איתי עצמון: אתם רוצים להסביר לחבר הכנסת אשר מה בדיוק התנאים שנדרשים בסעיף 31?

יעקב אשר: מה התנאים, הבנתי.

יעקב אשר: השאלה מה היה הרציונל של זה אז, כי בעצם קפצנו עכשיו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה הייבוא של רכב מוסדר היום בצו ייבוא חופשי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מתייחס לשני דברים: לטובין, ובמקרה הזה הרכב, אילו תנאים צריכים להתקיים ברכב כדי שאפשר יהיה לייבא אותו, למשל שהוא עומד בתקינה המתאימה, למשל שיש לו שנת ייצור מתאימה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד מן הדברים שאנחנו נתקלים בהם לא מעט הוא שמביאים רכב – היום בייבוא אישי צריך לייבא רכב שלא חלפו יותר משנתיים ממועד ייצורו.

<לאה ורון: אגב, אתם מאפשרים פרה-רולינג?

<לאה ורון: זאת אומרת, אני יכולה לפנות למשרד ולבקש נתונים כדי שאתם תיתנו לי?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא נתונים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא פרה-רולינג.

<שרית זוכוביצקי-אור: אדם מגיש בקשה, או שהוא מקבל רישיון או שהוא לא מקבל ואומרים לו: שמע, הרכב שאתה מתכוון לייבא שנת הייצור שלו לא מתאימה, אל תייבא אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: דרך אגב, אתה צריך לבקש את הרישיון ולקבל אותו לפני ההשתה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא פרה-רולינג.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה השירות עצמו.

יעקב אשר: אני חושב שהדוגמה לגבי אדריכל לא נכונה, גברתי מנהלת הוועדה כי אדריכל מגיש תוכנית.

יעקב אשר: אותו מתווך הוא כמו יועץ במידה כזאת או אחרת.

יעקב אשר: לכן אי אפשר לומר שהאדם שלקח את היועץ מנותק מזה לגמרי.

יעקב אשר: היתה הערה אחת של עו"ד פרידמן, שממנה התחיל עכשיו כל הסיפור, שהיא נכונה, שיידע אותו אדם שברגע שהוא הולך למתווך הוא עדיין צריך להיות עם עיניים פקוחות.

יעקב אשר: לזה התכוון אדוני?

יעקב אשר: יפה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו את זה.

יעקב אשר: זה לא גורע מאחריותו.

יעקב אשר: אז למה אתה עדיין לא רגוע אם הם כתבו את זה?

<איתי עצמון: זה מעבר לפרטים בהסכם.

<איתי עצמון: שאלתי לגבי האחריות.

<יערה למברגר: זה סעיף מהותי.

<יערה למברגר: אפשר לכתוב כאמירה כללית כי "אין בסימן זה כדי לגרוע מחובותיו של מייבא בייבוא אישי".

<איתי עצמון: אני לא מתייחס כרגע לתוכן, אבל ברמה המשפטית, ראוי לכתוב את זה כדי להבהיר מה גדר האחריות של כל צד.

<איתי עצמון: לגבי הקשיים שבמנגנון הזה, עליהם דיברנו.

<איתי עצמון: ברמה המשפטית, ראוי להבין מה גדר האחריות של כל צד.

<איתי עצמון: אם הכוונה שהחובות שמוטלות כאן על המתווך לא גורעות מהחובות של מייבא הרכב בייבוא אישי, צריך לכתוב את זה בצורה מפורשת.

<יערה למברגר: אז בואו נכתוב את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ברור, זה תואם את עמדתנו.

<איתי עצמון: תוכלי לומר מה העיקרון?

<יערה למברגר: סעיף 59 יהיה סעיף קטן (א) ויתווסף לו סעיף קטן (ב), לפיו "אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מחובותיו של מייבא רכב לפי סעיף 31".

<זאב פרידמן: זאת היתה הערה אחת מן ההערות שלי.

<זאב פרידמן: ההערה השנייה קצרה ואני חושב שהיא לא תעורר דיון כל-כך ארוך.

<זאב פרידמן: אקדים ואומר שלעורכי-דין יש מין נטייה לכתוב דברים קצרים באריכות.

<זאב פרידמן: בפסקה (2) כתוב ש"מתווך בייבוא רכב לא יתווך בייבוא רכב הנמצא כבר בנמל בישראל או במחסן רשוי כהגדרתו בפקודת המכס".

<זאב פרידמן: למה לא נכתוב את זה פשוט: "שנמצא בישראל"?

<שרית זוכוביצקי-אור: מחסן רשוי לדעתי זה לא ישראל.

<זאב פרידמן: המציאות מראה שכבר יש רכבים כאלה.

<יערה למברגר: הנוסח הזה מרחיב.

<אורי זיסקינד: זה עוד לא שוחרר מהמכס.

<איתי עצמון: האם יש צורך לכתוב "מחסן רשוי כהגדרתו בפקודת המכס"?

<שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי אין ברירה.

<איתי עצמון: למה?

יעקב אשר: עו"ד פרידמן, אחד קיבלת ואחד לא.

<זאב פרידמן: זה בא לפתור בעיה של ייבוא רכבים שבאים לארץ, שנמצאים כאן.

<זאב פרידמן: הם מובאים ונרשמים בכל מיני שמות.

<קריאות: - - -

<אבנר פלור: זה בסדר, לדעתנו.

<אבנר פלור: לאור ניסיוננו, צריך להשאיר את המחסן הזה.

יעקב אשר: אנחנו משאירים את הנוסח שמופיע לפנינו.

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 59 עם התיקון שהוכנס בו כפי שהוקרא על-ידי היועץ המשפטי של הוועדה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים עוד דבר אחד שלא קיים, בפסקה (7) , בעקבות הערה שקיבלנו.

<איתי עצמון: יש גם אחריות שנותן סוכן מורשה?

<אבנר פלור: על בסיס אחריות היצרן.

<רון מלכה: בחוק לגבי ייבוא סדיר אתה חייב לקבל אחריות של לפחות שנה מהיבואן.

<רון מלכה: את השנה השנייה אתה יכול להשלים בעצמך.

<רון מלכה: מה שמחוץ לארץ – רק היצרן, זה שנה.

<לאה ורון: פסקה (1) מתייחסת גם לרכב ששימש כמונית?

<לאה ורון: אתם מדברים פה על השכרה, על החכרה.

<לאה ורון: נותנים לו מידע גם אם הרכב שימש כמונית?

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר ב"סוג פעילותם של הבעלים" לציין אם הוא היה בעל מונית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר מה רצינו להשיג פה.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה עוד מידע שחייב המתווך למסור למייבא, בין היתר כדי שהוא יוכל לקיים את התנאים שבסעיף 31, על תקלות בטיחות סדרתיות שהוא צריך להצהיר לגביהן, על מצב הרכב, על הבעלים הקודמים וכולי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להביא עוד תיקון, גם בעקבות הערות ששמענו, לגבי פסקה (2).

<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו משהו מאוד כוללני לגבי "מידע שיש בו להעיד על מצב הרכב ותקינותו".

<שרית זוכוביצקי-אור: נאמר לנו שזה כללי מדי ולא ברור איזה מידע נכלל שם.

<שרית זוכוביצקי-אור: רצינו לכתוב משהו מדויק יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: בעקבות ההערה חשבנו על משהו מדויק יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפיכך בפסקה (2), במקום המילים "וכל מידע שיש בו כדי להעיד" ואילך, המילים שמצוינות בקו, אנחנו מציעים לכתוב "לרבות נזק בטיחותי שנגרם לרכב כהגדרתו לפי פקודת התעבורה".

<שרית זוכוביצקי-אור: אסביר למה התכוונו.

<שרית זוכוביצקי-אור: תקנה 309 בתקנות התעבורה מחייבת רכב שיובא בייבוא אישי לעבור בדיקת תקינות, כדי שנהיה בטוחים שכל רכב שיובא בייבוא אישי, על אף כל ההצהרות שלהם, הוא תקין.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד הדברים שעשינו לאחרונה באישור ועדת הכלכלה זה לערוך את הבדיקה כדי לבדוק אם לרכב נגרם נזק בטיחותי, ואם כן זה יירשם ברישיון הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן אנחנו מציעים להשתמש בדבר הזה ולכתוב את המילים "לרבות נזק בטיחותי שנגרם לרכב כהגדרתו לפי פקודת התעבורה".

<יערה למברגר: "נזק בטיחותי" זה במסגרת תיקון לתקנה 309 שעבר לא מזמן בוועדת הכלכלה.

יעקב אשר: יש הערות?

<אבנר פלור: אני מבקש להוסיף כאן עוד משהו.

<אבנר פלור: למרות כל הבדיקות האלה, גם כשהרכב יגיע לפה הוא ייבדק בדיקה על-פי תקנה 309 לתקנות התעבורה.

<אבנר פלור: זה התנאי לרישום.

<אבנר פלור: זה "סוגר" לנו את הכול.

יעקב אשר: זה מוסיף מידע.

<זאב פרידמן: זה צריך להיות "נזק או שינוי".

<יערה למברגר: לא.

<יערה למברגר: מה זה "שינוי"?

<יערה למברגר: יש הגדרה של "נזק בטיחותי".

<זאב פרידמן: אבל לפעמים עושים שינויים שחשוב שאתם תדעו עליהם.

יעקב אשר: עו"ד פרידמן, תגיד כבר את ההערות שלך, תקבל ראשון את רשות הדיבור.

<זאב פרידמן: יש לי שתי הערות, אחת קצרה ואחת בינונית.

<זאב פרידמן: בראשונה, כתוב כאן "ימסור" ואני חושב שצריך להגדיר מתי ימסור.

<זאב פרידמן: זה "ימסור" לפני ביצוע העסקה, לפני חתימת ההסכם.

<זאב פרידמן: העניין הזה צריך להיות מאוד-מאוד ברור משום שזה צריך לשאת את הכותרת של גילוי נאות, משהו מן הסגנון הזה.

<יערה למברגר: אפשר לכתוב "בטרם חתימת הסכם התיווך".

<שרית זוכוביצקי-אור: לא הבנתי.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "הסכם התיווך"?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה הסכם שירותים.

<זאב פרידמן: לפני חתימת העסקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר, אני מקבלת.

יעקב אשר: העסקה.

יעקב אשר: לא הסכם התיווך.

<איתי עצמון: כי העסקה היא לגבי רכב ספציפי.

<זאב פרידמן: אני חושב, וגם שלחתי עמדה כתובה בנקודה הזאת, וגם התחלנו לדבר על זה בדיון הקודם, משרד התחבורה מקיים כרגע פיילוט לגבי מאגר מידע שמכיל את מצבי הרכבים במדינת ישראל, כדי שכל קונה יוכל להיכנס ולהתרשם ממצב הרכב.

<זאב פרידמן: כאן אנחנו נמצאים במצב שאני חושב שאולי, במאמר מוסגר, צריך לעשות דקלרציה בחוק כזה, לקבוע את קיומו של המאגר.

<זאב פרידמן: זה דבר אחד.

<זאב פרידמן: אבל יותר חשוב שהמידע שמוסרים ללקוח, שמוסרים למייבא, יגיע לא רק אל המייבא אלא גם למשרד.

<זאב פרידמן: יש פה מידע שאם הם מתכוונים לעשות פה מאגר, ביום מן הימים יצטרכו להשתמש במידע.

יעקב אשר: אתה צודק, אבל זה משהו הרבה יותר מערכתי מהחוק שלפנינו.

<זאב פרידמן: "למסור את זה גם למשרד" – זה חייב להיכנס כאן.

יעקב אשר: אני מבקש לרשום את זה לקראת הניסוח הסופי.

יעקב אשר: אם יש אפשרות להכניס את זה – זה המקום, נכון.

יעקב אשר: אבל כרגע בסעיף הזה- - -

<לאה ורון: אז ההחלטה של הוועדה היא לחייב במסירת המידע גם למשרד, ובשלב הניסוח זה ייכנס.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא יהיה לנו מה לעשות עם המידע הזה.

<לאה ורון: אני רוצה להבין מה אדוני מחליט.

יעקב אשר: אני מבקש לבדוק את הדבר הזה עד לדיון הבא, לראות אם אפשר להכליל את זה, ולבדוק גם את ההשלכה של זה.

<איתי עצמון: אני חושב שהמועצה לצרכנות גם שלחה פנייה בכתב בנושא הזה.

יעקב אשר: אל תשכחו שאנחנו רוצים לעשות את החיים טובים ללקוחות ויותר קלים.

<איתי עצמון: אבל הנושא דורש בכל מקרה הסדרה יותר מפורטת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אין לנו שליטה על המידע שיהיה שם ואין לנו אחריות עליו.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה דבר "כבד" מאוד.

יעקב אשר: אני מבקש שזה ייבדק.

יעקב אשר: לא הוחלט בעניין הזה שום דבר.

<אהוד שניידר: אני מצטרף להערתו של עו"ד פרידמן.

<אהוד שניידר: אני גם רוצה לחזק את דבריו.

<אהוד שניידר: אני מפנה את כבוד היושב-ראש לחוק מכירת רכב משומש (זכאות למידע וגילוי נאות), התשס"ח-2008.

<אהוד שניידר: לפי אותו חוק כל רוכש רכב משומש זכאי לקבל ממוסך את ההיסטוריה של הרכב, מאותו מוסך או מכל מוסך.

<אהוד שניידר: הקונה צריך לדאוג שהוא יקבל את ההיסטוריה של הרכב.

<אהוד שניידר: במקרה הזה, כשמיובא רכב משומש מחוץ לארץ, אם אנחנו לא נחיל את ההוראה שזאב פרידמן אמר, שצריך למסור את המידע למשרד התחבורה, יוצא שמי שמביא רכב משומש מחוץ לארץ לא יודע את ההיסטוריה והוא פטור.

<אהוד שניידר: ואני לא מדבר על מי שייבא את הרכב לראשונה, אני מדבר על מי שיקנה כבר יד שנייה, אז הוא יידע רק את ההיסטוריה שיש בישראל ולא יידע מה ההיסטוריה שהיתה בחוץ לארץ.

<אהוד שניידר: לכן חשוב שכן יימסר המידע הזה למשרד התחבורה ושמשרד התחבורה ישמור את המידע וימסור אותו.

יעקב אשר: ביקשתי לבדוק.

יעקב אשר: בבקשה הזאת יש היגיון.

יעקב אשר: השאלה מה ההשלכות שלה מבחינה פרוצדורלית.

<אהוד שניידר: עוד שתי הערות קצרות, ברשות אדוני.

<אהוד שניידר: לגבי כל רכב שנמצא כרגע בחוץ לארץ או רכב משומש קיים מידע רשמי בחוץ לארץ.

<אהוד שניידר: זה נקרא "קאר פאקס" (Carfax), ומשרד התחבורה מכיר את זה.

<אהוד שניידר: אנחנו צריכים בחוק הזה לחייב שמקור המידע שמוסר מתווך הרכב יהיה מקור רשמי, קרי: אותו "קאר פאקס".

<אהוד שניידר: לכן אני מציע אחרי המילה "מידע" להוסיף "ממקור רשמי ומהימן במדינה ממנה מיובא הרכב בצירוף אסמכתאות".

<אהוד שניידר: ה"קאר פאקס" הזה הוא מסמך רשמי שאפשר לצרף אותו ואין קושי להשיג אותו.

יעקב אשר: נציגי משרד התחבורה, זה נשמע הגיוני.

<אבנר פלור: תיכף אגיב על הכול.

<יערה למברגר: באיזו מדינה יש "קאר פאקס"?

<אהוד שניידר: בארצות-הברית.

<אהוד שניידר: באירופה יש משהו מקביל ל"קאר פאקס".

<אבנר פלור: למיטב ידיעתי, ה"קאר פאקס" הוא משהו וולונטרי.

<אבנר פלור: זה לא כולל את המידע על כל סוגי הרכב.

<אבנר פלור: לכן זה לא דבר רשמי שניתן להתייחס אליו ולהכניס אותו לחקיקה.

<אבנר פלור: ממילא גם פה אנחנו מסדירים את נושא הייבוא האישי, אנחנו מתייחסים לנושא של מתווך.

<אבנר פלור: אי אפשר כל פעם להוסיף עוד ועוד דברים שיקשו מאוד על התהליך עצמו.

<אבנר פלור: כל המטרה שלנו היא להקל ולא להקשות.

יעקב אשר: זה מחזק אותנו.

יעקב אשר: גם לא היתה התנגדות לדבר הזה.

יעקב אשר: אומר היועץ המשפטי, זה משלים את הדרישה שלך מתחילת הדרך, שתהיה חובת נאמנות לבעל הרכב וכולי וכולי, בדיוק על הנקודות הללו.

יעקב אשר: אם יש מידע לא רשמי אז איך נוכל לגשר על הדברים האלה?

יעקב אשר: לכן זה מחזק את העניין, שאנחנו מעלים על ראש שמחתנו את חובת הנאמנות של המתווך ללקוח שלו.

יעקב אשר: עוד מישהו רוצה להגיב על העניין הזה?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 60, עם כל השינויים.

יעקב אשר: אתה רוצה בהזדמנות הזאת להכניס את הנוסח הזה?

יעקב אשר: כדאי, כדי שלא נשכח אותו אחר-כך.

<איתי עצמון: יש הוראה כללית – אני לא יודע איפה נמקם אותה, כנראה בסעיף נפרד – "מתווך בייבוא רכב יפעל בנאמנות, בהגינות ובדרך מקובלת כלפי מייבא הרכב".

יעקב אשר: אנחנו מאשרים גם את התוספת הזאת, שתמוקם אחר-כך.

<איתי עצמון: הוועדה אישרה הן את סעיף 60 והן את ההוראה שקראתי עכשיו, שתהיה בסעיף נפרד.

יעקב אשר: אני מאמין שאין פה הערות לאף אחד.

<איתי עצמון: אדוני, לפני כן, אני מבקש להעיר, מה הכוונה במילים "במישרין או בעקיפין"?

<איתי עצמון: כיצד אפשר לא להיות צד להסכם?

<יערה למברגר: המילה "בעקיפין" נועדה למנוע אפשרויות של חברה בבעלות, חברה שהוא מועסק בה.

<יערה למברגר: למשל דיברנו על אדם שמועסק, אז זה שמועסק יפעל אבל החברה שמעסיקה אותו תחזיק בבעלותה את כל כלי הרכב.

<יערה למברגר: לא רצינו ליצור פה התחכמויות כאלה שיעקפו את האישור.

יעקב אשר: אתם מדברים על זיקה כלכלית.

<יערה למברגר: אפשר להבהיר את זה בנוסח.

<יערה למברגר: אפשר להגיד "במישרין או בעקיפין, לרבות באמצעות תאגיד שבבעלותו או שהוא מועסק על-ידו".

<יערה למברגר: המילה "לרבות" עוזרת קצת להסביר מה זה ה"בעקיפין".

<איתי עצמון: תאגיד שבבעלותו?

<איתי עצמון: כלומר מתווך שיש לו תאגיד?

<יערה למברגר: כן הוא בעל שליטה בתאגיד.

<יערה למברגר: הוא עובד כעוסק מורשה, כמתווך, אבל הוא מקים חברה, והחברה הזאת רשומה על שמו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להוסיף "בבעלותו או בשליטתו".

<שרית זוכוביצקי-אור: אתם רוצים?

<רפאל שחוח: לא ייתכן שיבקשו ממני את כל הפרטים ולא יתנו לי אפילו אפשרות לבוא ולדבר בשם החברה או לטפל בעניין מול החברה.

<יערה למברגר: לא, אדם יכול להיות מועסק על-ידי תאגיד.

יעקב אשר: תבהירו לו.

יעקב אשר: אני חושב שהוא לא הבין את זה.

<רפאל שחוח: הדרך שבה הוא פועל היום, הוא בקשר עם חברה זרה בחוץ לארץ ויש לה מכוניות.

<רפאל שחוח: הוא שלוח שלה.

<רפאל שחוח: מה שאתם אומרים לו: ממחר דרך הפעולה הזאת לא חוקית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מסדירים את השלוחים בחוץ לארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסדירים רק את הסוחרים פה, את היבואנים.

יעקב אשר: זה כנראה אחת ממטרות החוק, כדי להסדיר גם את העניין הזה.

יעקב אשר: יש עוד הערות?

<יעקב אנוך: רק הערה לגבי ה"קאר פאקס".

<יעקב אנוך: אבנר פלור, אם אתם לא מקבלים את זה או חושבים שזה מסמך לא מחייב למה אתם דורשים אותו בייבוא אישי?

<אבנר פלור: אם רוצים להכניס את זה לחקיקה בתור מסמך מהימן- - -

<יעקב אנוך: אז למה אתה דורש את זה?

<יעקב אנוך: אתה הרשות, אתה דורש מסמך לא מהימן?

יעקב אשר: אתה צודק, אבל לא עכשיו, לא בסוף הדיון.

יעקב אשר: תבוא לאחד הדיונים הבאים ותעלה את זה, אבל לא כרגע.

יעקב אשר: סעיף 61 מאושר עם התיקון כפי שהוקרא.

<שרית זוכוביצקי-אור: מטרת הסעיף הזה לעשות אבחנה ברורה בין המתווך, שהוא מסייע ויועץ, לבין המייבא, שהוא מגיש בקשת הייבוא וגם משלם את הכסף לחברה בחוץ לארץ.

יעקב אשר: יש הערות?

<שמואל יוסף השמשוני: אמנם זה לא מתווך, אבל אם המייבא האישי פונה לבנק ומוציא מכתב ערבות, האם הסעיף הזה מאפשר לו את זה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים על המתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת מה עושה הבנק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מדברת על המתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: מתווך לא ישלם ולא יקבל.

יעקב אשר: הוא שואל שאלה אחרת.

יעקב אשר: אקט התשלום עצמו בסופו של דבר לא נעשה על-ידי המתווך אבל את האמצעים להגיע לזה, אם צריך ללכת לבנק – כאילו המתווך הופך להיות מין מסייע, שלוח של המייבא.

<שמואל יוסף השמשוני: המתווך יכול למשל ללכת למשרד התחבורה, יכול ללכת למשרד האוצר, יכול ללכת לבנק, לא הוא עצמו, לא מהחשבון שלו, ולפעול עבור היבואן כמיופה כוח שלו.

<יערה למברגר: אני לא רואה איסור בסעיף.

<שרית זוכוביצקי-אור: חוק השליחות מתקיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא חוק כללי.

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: לא כתוב פה שאסור ללכת לבנק ולהוציא ערבות אז כנראה שמותר.

יעקב אשר: אני מאשר את סעיף 62.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה סעיף משלים למעשה, להבטיח שהמתווך מקבל רק דמי תיווך.

יעקב אשר: יש הערות?

<זאב פרידמן: לפני שאני מציע אני רוצה לשאול את שרית זוכוביצקי-אור: מה הבעיה?

<זאב פרידמן: למה לא טוב לומר את זה 'ברחל בתך הקטנה'?

<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה למעשה המשלים של סעיף 62.

<שרית זוכוביצקי-אור: סעיף 62 אומר: אתה תקבל רק את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מקל על האכיפה של הסעיף.

<זאב פרידמן: בעברית פשוטה, מה שכתוב כאן הוא שבתור דמי תיווך הוא לא ייקח יותר מאשר כתוב בחוזה, אבל דמי טיפול הוא יכול לקחת ככל שהוא רוצה, דמי סיוע הוא יכול לקחת ככל שהוא רוצה, לא דמי תיווך חלילה.

<איתי עצמון: לדעתכם צריך להגדיר מה הם "דמי תיווך"?

יעקב אשר: ניתן לומר "ולא יקבל עבור משהו אחר בנוגע לעסקה זו".

יעקב אשר: השאלה על מה אנחנו "דורכים" פה.

<איתי עצמון: יכול להיות שההצעה שהציעה עו"ד למברגר פותרת קצת את הקושי, כי מדברים על תשלום שיכול לכלול כל שם שנקרא לו.

<יערה למברגר: ואז לא משנה איזה שם נותנים לו, דמי תיווך או דמי עזרה או דמי ייעוץ או דמי מתווך.

<איתי עצמון: צריך להגיד "תשלום בעד"?

<איתי עצמון: בעד מה?

<שרית זוכוביצקי-אור: בעד השירות, בעד התיווך.

יעקב אשר: זאת אומרת, אם הוא מביא לו מחר את האוטו פיזית הביתה הוא צריך לקחת ממנו 10 שקלים עבור זה?

<יערה למברגר: אם הוא מתדלק בדרך אז זה שירות נוסף.

<שרית זוכוביצקי-אור: "תשלום בעד התיווך".

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 63 עם התיקון כפי שהציעה עו"ד למברגר.

<איתי עצמון: "בבעלותו" או "הרשום על שמו"?

<שרית זוכוביצקי-אור: גם אנחנו אמרנו ש"בבעלות" הוא מונח פחות מובן.

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום "בבעלותו" יבוא "הרשום על שמו במרשם כלי הרכב".

<רון מלכה: איך יגיעו אליו?

<רון מלכה: הוא רק יפרסם את עצמו ויגיד: אני מתווך בייבוא אישי?

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה מפרסם שאתה מתווך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה לא מפרסם רכב.

<רון מלכה: אבל אם אני יודע מראש אילו מכוניות יש לי, למה לא אפרסם?

<רון מלכה: אתם רוצים תחרות?

<רון מלכה: אתם אומרים לי: אתה רוצה להיות ישר, אתה יודע כמה עולה לך אוטו, אתה יודע כמה עולה לך המכס.

<רון מלכה: אני רוצה להציע.

<יערה למברגר: מייבא רכב מפרסם את הרכבים שיש לו.

<אבנר פלור: בדיון שהתקיים אצלי הבקשה היתה לבטל את הסעיף הזה, כלומר שהמתווך כן יוכל לפרסם את כלי הרכב.

<אבנר פלור: אני עונה כרגע, במידה והוא רוצה לפרסם את הרכב אז הוא כבר עובר מקטגוריה של מתווך ליבואן.

<אבנר פלור: אז הוא יכול להיות יבואן זעיר, שהוא יהיה כבר עם כל הדרישות וכל הנושאים שקשורים ליבואן זעיר.

<אבנר פלור: הכוונה כאן שהוא יהיה מתווך, כלומר לא משווק.

יעקב אשר: אני מבין את השאלות.

יעקב אשר: בדיוק בשביל זה אנחנו יושבים פה לחוקק את החוק.

יעקב אשר: כפי שמתווך מפרסם דירות שיש במלאי שלו- - -

<יערה למברגר: אבל פה ראינו הבדל.

יעקב אשר: או שיש מתווך שרוצה להיות יועץ רק במדינות מסוימות והוא רוצה שאנשים יידעו.

יעקב אשר: אתה רוצה להגיע למצב שאתה מפרסם 10 רכבים?

<רון מלכה: אנשים רוצים לקנות אוטו "תכלס".

<רון מלכה: אתה צריך לפרסם מודעה מכירתית.

<רון מלכה: שייתן לי לפרסם הודעה כמו עורך-דין: "אני מתמחה בגירושין, בפלילים וכולי, תפנה אליי".

יעקב אשר: עד עכשיו היתה תחרות בדבר הזה.

יעקב אשר: ברגע שהחוק הזה ייכנס לתוקף הוא לא יקבל אצל מישהו אחר "תכלס" ואצלך לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: כי הוא יבואן ועומד ביותר דרישות.

<שרית זוכוביצקי-אור: מוטלות עליו יותר חובות.

יעקב אשר: הוא עשה משהו כדי להגיע לזה.

יעקב אשר: מתווך ומשווק – אלה דברים שונים.

יעקב אשר: עוד מישהו רוצה לומר משהו בעניין הזה?

יעקב אשר: בבקשה.

<אהוד שניידר: אמנם התקבלה ההסתייגות ונרשם "רשום על שמו ברשות הרישוי", אבל אני חושב שכן צריך להשאיר את המילה "בבעלותו".

<אהוד שניידר: גם "בעלותו" וגם "רשום על שמו ברשות הרישוי".

<רון מלכה: איך הוא יהיה רשום ברשות הרישוי?

<אהוד שניידר: למה אתה מפריע לי?

<אהוד שניידר: אני שתקתי כאשר אתה דיברת קודם.

<אהוד שניידר: "בבעלותו" משום שהרישום לא קובע את הבעלות.

<אהוד שניידר: זה צריך להיות מקביל, גם "בעלות" וגם "רשום על שמו".

<יערה למברגר: יש הבדל.

<יערה למברגר: מרשם כלי הרכב הוא לא מרשם קונסטיטוטיבי, הוא לא מרשם של בעלות.

<יערה למברגר: בעלות יכולה להיות לפעמים סיטואציה מורכבת ואני רואה קשיי אכיפה.

<יערה למברגר: מרשם כלי רכב זה דבר ברור – תרשום את הרכב על שמך.

יעקב אשר: נלך על הברור.

יעקב אשר: עוד הערות?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: אנחנו מאשרים את סעיף 64 בלי שינויים.

למעט השינוי בסיפה: יש לי הערה לגבי הסימן שעוסק במתווך בייבוא רכב.

למעט השינוי בסיפה: לפי סעיף 4 להצעת החוק, שנכלל בפרק הכללי, אסור בעצם לעסוק בעיסוק לפי הצעת החוק אלא אם כן יש בידי העוסק רישיון.

למעט השינוי בסיפה: כלומר בעצם אסור יהיה לעסוק בתיווך בייבוא רכב אלא לפי רישיון, שאדוני כרגע אישר את ההוראות לגביו.

למעט השינוי בסיפה: כפי שאנחנו יודעים, הפעלת ההסדר הזה תלויה בתקנות – תקנות לגבי בחינות, תקנות לגבי כל מיני נורמות מקצועיות.

למעט השינוי בסיפה: אני מציע שנציגי הממשלה ישקלו, אולי בהוראות המעבר, לקבוע איזו תחילה נדחית לסימן הזה עד להתקנת אותן תקנות, כך שבעצם לא ייאסר על האנשים שרוצים לעסוק בתיווך בייבוא רכב- - -

<יערה למברגר: חשבתי שאפשר לעשות הוראת מעבר במקום תחילה נדחית.

<יערה למברגר: אולי נשאיר את זה לסוף.

<יערה למברגר: נזכור שזה דבר שצריך לקבוע בהוראות המעבר.

<איתי עצמון: אני מציע שכבר עכשיו תשקלו, תבדקו את הנושא.

יעקב אשר: אני מציע שתכינו את זה לאחד הדיונים הבאים כאשר יגיעו לפרק של הוראות המעבר.

<יערה למברגר: על סעיף 57 הוועדה הצביעה?

<לאה ורון: למען הסר ספק.

יעקב אשר: לא ידוע לי שלא, אבל למען הסר ספק, מניסיונה הכל-כך חשוב של המנהלת שלנו, נאשר אותו שוב.

יעקב אשר: לא משום כבודה אלא משום חוכמתה.

<רוית הופמן: ממש הערה קצרה.

<רוית הופמן: אני ממדור תביעות באגף התנועה של משטרת ישראל.

<רוית הופמן: למיטב הבנתנו, קראנו את הצעת החוק, אין להצעת החוק רלוונטיות למשטרת ישראל.

יעקב אשר: אתם מבקשים לא לבוא לדיונים הבאים?

<לאה ורון: מכאן והלאה?

<לאה ורון: קראתם את כל הצעת החוק והיא איננה נוגעת למשטרה?

<לאה ורון: אנחנו לא צופים שחברי הכנסת ישאלו שאלות שנוגעות למשטרה?

<איתי עצמון: לרבות סמכויות מפקחים?

<איתי עצמון: לרבות אכיפה?

<איתי עצמון: לרבות כל הסוגיות?

<איתי עצמון: עוד לא הגענו לפרק האכיפה.

<איתי עצמון: בדרך כלל בפרקי אכיפה, לפי הידוע לי, נציגי המשטרה והמשרד לביטחון פנים מבקשים להגיע לדיונים.

<רוית הופמן: בסדר.

<לאה ורון: וזה לא רק עניין של מה שהם מבקשים.

<לאה ורון: אנחנו מזמינים נציגים של גורמים ומשרדים כדי לאפשר לחברי הכנסת לשאול את השאלות שלהם ולקבל את התשובות.

<רוית הופמן: אמרנו שזה למיטב הבנתנו, אבל בסדר.

<לאה ורון: חשוב לנו שחברי הכנסת יוכלו לקבל תשובות לשאלות שלהם.

יעקב אשר: בסוף העניין זה חברי הכנסת.

יעקב אשר: אם תהיה להם שאלה ולא יהיה מענה יגידו שנציגי המשטרה לא הגיעו, שלמשטרת ישראל אין זמן לשלוח נציגים.

<לאה ורון: אנחנו בכנסת וחשוב שחברי הכנסת יקבלו מענה.

<רוית הופמן: קיבלתי.

<רוית הופמן: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.