ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 278, 2014-05-28 09:00

דוד צור: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה של הבוקר.

דוד צור: יש כאן הצעת חוק ממשלתית ואנחנו בדיון ראשון בנושא הזה.

דוד צור: נפתח את הדיון לשמוע הערות ואם יותיר לנו הזמן נצלול לתוך סעיפי החוק.

דוד צור: מדובר בהצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות).

דוד צור: הסוגריים כבר מדברים בעד עצמם על הרציונל של החוק הזה.

דוד צור: אני מודה שהנושא מוכר לי קצת בתפקידיי הקודמים ואני חושב שזאת הצעת חוק ברוכה וטובה.

דוד צור: מן הסתם, תמיד יהיו כאלה שיראו עצמם נפגעים ולכן נרצה לשמוע את כולם באורך רוח ובסבלנות.

דוד צור: אני אתן למפקד יחידת אתג"ר להסביר את הרציונל.

דוד צור: היוזם של החוק הוא המשרד לביטחון פנים.

דוד צור: יש פה ייעוץ משפטי של המשרד לביטחון פנים?

דוד צור: כן, אוקיי.

דוד צור: גם של משרד התחבורה והיועצת המשפטית של יחידת אתג"ר.

דוד צור: ניתן למפקד יחידת אתג"ר ואחרי זה נשמע ייעוץ משפטי.

דוד צור: הרבה פעמים יש לנו פה יועצים משפטיים כי הכנסת עוסקת בחקיקה ונשמע גם את מי שנהנה מהפירות של עבודת הייעוץ המשפטי.

דוד צור: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<אלי מקמל: אני ניצב משנה במשטרת ישראל, מפקד יחידת אתג"ר מזה שמונה חודשים.

<אלי מקמל: יחידת אתגר היא יחידה שהוקמה בשנת 2006 בפעם השנייה כדי להילחם בתופעת גניבות הרכב במדינה.

<אלי מקמל: זאת יחידה מבצעית, מודיעינית, חקירתית וגם גוף מנחה למשטרת ישראל ומוביל את התחום של הלחימה בגניבות הרכב.

דוד צור: היא ממוקמת בלהב.

<אלי מקמל: כן, היא חלק מלהב 433 והיא יחידה ארצית שכפופה לראש להב וראש אח"מ.

<לאה ורון: אתם אולי מבינים אחד את השני, אבל מה זה אח"מ?

<לאה ורון: אצלנו בטרמינולוגיה זה משהו אחר.

דוד צור: זה אגף החקירות והמודיעין.

דוד צור: פעם זאת היתה יחידה של האג"מ.

<אלי מקמל: אגף החקירות והמודיעין ששייך למטא"ר, שזה המטה הארצי של משטרת ישראל.

דוד צור: אולי אתה תגיד לי מה החלק היחסי שאיגוד חברות הביטוח משתתף בהפעלה של אתג"ר?

<שמואל מלכיס: אני לא יודע מה החלק היחסי כי אני לא יודע מה התקציב של אתג"ר, אבל הסכום שאיגוד חברות הביטוח מעביר הוא 7.1 מיליון שקל לשנה.

דוד צור: אתה יודע להגיד?

<אלי מקמל: כן, זה בערך 35%.

<אלי מקמל: מה שהובטח זה שתקציב המשטרה יממן יותר ממה שמממנים הגופים האזרחיים.

<אלי מקמל: אם הייתי יכול להוסיף להצעת החוק הזאת עוד סוגריים, שהם לא רק מניעת גניבות כלי רכב, הייתי מוסיף את הגברת הבטיחות של המשתמשים בדרך.

דוד צור: זה שייך למשרד התחבורה.

<אלי מקמל: אנחנו יחד לקידום אותו חוק.

<אלי מקמל: מה שמונח כאן מבחינת התיקונים או התוספות זה, מצד אחד לשפר את הלחימה של כלל הגופים, בראשם משטרת ישראל, למען הציבור בהורדת גניבות הרכב במדינה, מתוך הגיון שככל שתהיה רגולציה יותר טובה, יהיה פיקוח על מה שנכנס לתוך כלי רכב של אובדן להלכה, כלי רכב שמתוקנים ומשוקמים על-ידי חלפים – אם יהיה פיקוח טוב יותר על החלפים האלה ונבטיח שהחלפים האלה מקורם לא בכלי רכב גנובים אלא חלפים חוקיים, מקוריים או משומשים, הרי שהמוטיבציה לגנוב עוד כלי רכב במדינת ישראל תרד.

<אלי מקמל: אותה רגולציה, שהחוק מבקש לקדם, היא גם כזו שבוודאי תורמת לבטיחות.

<אלי מקמל: אם יותקנו בכלי הרכב חלפים חוקיים, בהכרח מי שישתמש בחלפים חוקיים ותהיה לו מוטיבציה להשתמש בחלפים חוקיים זה אנשי המקצוע, שאינה בוחרים בדרך העבריינית, הרי שגם נבטיח את הבטיחות של כלי הרכב המתוקנים.

<אלי מקמל: כשהם יחזרו לכביש הם יחזרו בטוחים יותר.

<אלי מקמל: עד כאן להקדמה.

<לאה ורון: אתם יודעים להגיד איזה אחוז מכלי הרכב הגנובים נוסעים בשטחי מדינת ישראל או בשטחי איו"ש ואיזה אחוז מהם מפורקים ונעשה שימוש בחלקים שלהם?

<אלי מקמל: כן, זה נתון מפורסם ועקבי לאורך השנים, פחות או יותר.

<אלי מקמל: כ-80% מכלי הרכב שנגנבים במדינת ישראל עוברים לשטחים לצורך פירוק.

<אלי מקמל: נקודה.

<אלי מקמל: 20% מתוכם נשארים בגבולות מדינת ישראל.

דוד צור: מה המספרים המוחלטים של גניבות רכב?

<אלי מקמל: בשנת 2013 נגנבו 19.605 כלי רכב במדינת ישראל.

דוד צור: זה נתון נמוך, לא?

<אלי מקמל: זה נתון נמוך מאד.

<אלי מקמל: כפי שאמרתי, ב-2006, כשהוקמה מחדש אתג"ר, נגנבו 35,000 כלי רכב בשנה.

דוד צור: וכשהוקמה אתג"ר בפעם הראשונה, מספר כלי הרכב שנגנבו היה 42.000.

<שמואל מלכיס: 47.000.

<שמואל מלכיס: ב-97' זה הגיע ל-47,000.

<אלי מקמל: מאחר ואני רוצה להדגיש את זה שאני צעיר, אני מדבר רק על הנתונים מ-2006.

<אלי מקמל: אני מעדיף לדבר על התקופה הזאת מכיוון שאתג"ר החדשה הוקמה ב-2006 ובאותה שנה היו 35,000 גניבות רכב בשנה.

<אלי מקמל: בהתמדה הנתון הזה יורד, למעט חריגה קטנה בין 2011 ל-2012.

<אלי מקמל: בסך הכל גניבות הרכב ירדו ב-40% במהלך השנים הללו.

<אלי מקמל: גם השנה, ביחס לשנה שעברה יש ירידה של 20% בגניבות רכב, ואנחנו עוד צריכים להוריד את המספרים.

<אלי מקמל: טוב שאדוני שאל אותי על הנתונים האלה מאחר והחוק הזה נועד לשרת בדיוק את קפיצת המדרגה הנוספת, או, ליתר דיוק, נחיתת המדרגה הנוספת שאנחנו רוצים לעשות כלפי מטה בגניבות רכב.

דוד צור: אתה יכול לומר לנו כמה תיקים, אם בכלל, נפתחו למוסכים בשנה-שנתיים האחרונות או בסעיף רישוי עסקים או בסעיף של שימוש בחלקים גנובים?

דוד צור: היו תיקים כאלה?

דוד צור: היו מבצעים להחרמה של חלקים גנובים במוסכים?

<אלי מקמל: כן.

<אלי מקמל: התשובה תהיה מורכבת.

<אלי מקמל: השאלה לכאורה פשוטה, אבל את התופעה של מצאי החלקים הגנובים יחידת אתג"ר ומשטרת ישראל – זה לא רק יחידת אתג"ר אלא כל משטרת ישראל לרבות מחוז ש"י – אנחנו תוקפים במספר אתרים שאותם אנחנו מזהים כצמתים חשובים להשפעה על התופעה.

<אלי מקמל: לדוגמה, נושא ה"משחטות" בשטחים.

<אלי מקמל: אותם 80% מכלי הרכב ש"נשחטים" מגיעים לשטחים ואנחנו מנהלים מעקב רצוף אחרי כל מי שנוהג "לשחוט" את כלי הרכב בשטחים כדי שהחלפים האלה יחזרו לשוק הישראלי לצורך תיקון כלי רכב שנפגעו בתאונות.

<אלי מקמל: מדי שנה מתבצעות עשרות פשיטות ב"משחטות", גם על-ידי אתג"ר וגם על-ידי מחוז ש"י.

<אלי מקמל: נעצרים אנשים, נתפס ציוד רב ורק הלילה הייתי בדאהריה, טיפלנו ונעצרו ארבעה אחים.

<אלי מקמל: נתפס שם רכב שנגנב אתמול, מגנום שנגנבה אתמול.

<אלי מקמל: התופעה הזאת חיה, נושמת ומחייבת טיפול כל הזמן.

<אלי מקמל: "משחטות" זה אחד התחומים ומעבר לכך ציין אדוני נכון, אתג"ר ומשטרת ישראל, בשיתוף יחידות הרישוי של המחוזות, מבצעים אכיפה בתחום הרישוי כדי להבטיח שחוק הרישום מקוים.

<אלי מקמל: לא מספיק, מכיוון שבסך הכל דלים באמצעים, בידע ובכוח אדם, אבל זו פעילות חשובה מאד כדי לאכוף את החוק ולהבטיח את מורא החוק.

דוד צור: היה יכול לשאול אותך חבר כנסת האם החוק הזה בעצם לא עושה לכם עבודה קלה, במובן זה שבמקום לטפל בביצה אתם מטפלים ביתושים?

דוד צור: אתם בעצם צריכים לייבש את הביצות של דאהריה, עדנא, שוויקה וכן הלאה, לטפל ב"משחטות".

דוד צור: אתם רצים עכשיו אחרי המוסכים.

דוד צור: לא אני שאלתי, שאל חבר כנסת מהאופוזיציה.

<אלי מקמל: אני לא יודע לאיזה מהם לפנות ואני אעדיף את המרכזי כדי לא להיחשד בנטיה כזו או אחרת מבחינת עמדותיי הפוליטיות.

<אלי מקמל: אני יכול לדבר גם בשפה אחרת כי יש לי עוד שפה שאני טוב בה, אבל גם מזה אני אמנע.

<אלי מקמל: ה"משחטות" זה החלק הקל של התופעה.

<אלי מקמל: אם הייתי מנסה למקם את השאלה מי אחראי לתופעה, דווקא את בעלי ה"משחטות" הייתי ממקם בסוף התופעה.

<אלי מקמל: זה לא אומר שאנחנו לא מטפלים בה כמו שצריך ובדבקות.

<אלי מקמל: התופעה של גניבות רכב מחייבת את אתג"ר, את מחוז ש"י ואת משטרת ישראל לטפל לכל אורך הפס.

<אלי מקמל: אם הייתי מנסה למקם מבלי להכתים סקטור כזה או אחר, אני מעדיף לדבר על המוטיבציה.

<אלי מקמל: מאחר ואנחנו כנראה מסכימים שכלי הרכב במדינת ישראל נגנבים כדי לייצר חלפים, הרי שהחלפים האלה צריכים להיכנס לפלטפורמות גנובות.

<אלי מקמל: כל מי שמחזיק בחזקתו פלטפורמה פגועה, קרי כלי רכב שניתן להשמיש אותו חזרה לשוק, אבל אפשר לעשות את זה במחיר עלות של ה"משחטה" בדאהריה, בשוויקה או בבלעא, לעומת קנייה של חלפים חוקיים מיובאים בעלות הרבה יותר גבוהה, נדמה לי, ואני לא מבקש להכתים אף אחד, שאם בתחום הזה יפעלו אנשים שהם שומרי חוק, הם ינקטו דרך חוקית בהתאם לחוק.

<אלי מקמל: אם לא, הם יעדיפו את העלות הנמוכה כדי למקסם את הרווח.

<אלי מקמל: הנה, לא האשמתי אף אחד.

דוד צור: חבר הכנסת שמואלי יאמר לך שבעצם הולכים ומייקרים את החלפים.

דוד צור: כמובן שאנחנו לא מעודדים חלפים גנובים, אבל המשמעות היא שאותן "משחטות" חוקיות – רכבי טוטאל לוס, רכבים שהולכים לפירוק וכן הלאה – שוק החלפים יצטמצם באופן משמעותי ומחיר התיקונים יעלה באופן משמעותי.

דוד צור: איך השוק יטפל בזה?

דוד צור: אולי זאת שאלה לא אליך.

<אלי מקמל: החוק הזה לא נועד לדכא את כל מי שעוסק באופן חוקי בחלפים.

<לאה ורון: בוודאי משרד התחבורה יוכל לספר על ועדות זליכה וועדות אחרות שעסקו בחלפים.

<אלי מקמל: גם אין לי שום בעיה עם סוחרי חלפים אם הם פועלים על פי חוק והכתובת הרשומה שלהם בתעודת הזהות היא חווארה.

<אלי מקמל: אין לי שום בעיה אתם אם הם פועלים על פי חוק.

<אלי מקמל: משרד התחבורה, אתם רוצים להוסיף?

<שרית זוכוביצקי-אור: הדרך להוזיל חלקי חילוף היא לא לקנות חלקי חילוף גנובים.

<שרית זוכוביצקי-אור: הדרך להוזיל חלקי חילוף היא לעשות רפורמה בענף חלקי החילוף.

דוד צור: את זה שאל חבר הכנסת שמולי, לא אני.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: להסיר רגולציה, להסיר מחסומים וזה בדיוק מה שאנחנו עושים בחקיקה אחרת שמקודמת פה בוועדה, וזה חוק רישוי שירותים לרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרתה אנחנו מסירים חסמים ומקלים על יבואני הרכב במטרה להוזיל את החלפים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לעניין הוזלת החלפים והשאלה של חבר הכנסת שמולי.

דוד צור: איגוד חברות הביטוח, בבקשה.

דוד צור: הייתי רוצה לשמוע את עמדתכם לגבי הצעת החוק.

דוד צור: היא מונחת בפני כולם, נכון?

<שמואל מלכיס: כן.

<שמואל מלכיס: רציתי להוסיף שאין ספק שהסיבה העיקרית מזה 15 שנה שאני מלווה את הנושא לגניבות רכב זה בעיקר כדי לענות על הביקוש לחלקי חילוף משומשים.

<שמואל מלכיס: הסיבה העיקרית היא שמחירי חלקי החילוף בארץ יקרים מאד בגלל שוק מונופוליסטי, שמנסים לטפל בו גם בהצעת חוק שירותי רכב.

<שמואל מלכיס: אני לא יודע אם החוק הזה ייתן פיתרון לנושא הזה, אבל אין ספק שהבעיה העיקרית היא שיבואני הרכב וגם יבואני החלפים המקוריים הם במונופול מוחלט.

<שמואל מלכיס: הם קובעים את מחירי השוק של החלפים בתופעה שהיא יוצאת דופן.

<שמואל מלכיס: רק עכשיו הוזכר בכלי התקשורת שגם חלק מיצרני המזון קובעים בשוק את המחיר לצרכן ונותנים הנחות.

<שמואל מלכיס: זה קיים כבר כתופעה קבועה עשרות שנים בשוק הרכב.

<שמואל מלכיס: יבואני הרכב, שהם יבואני החלפים, קובעים את המחיר.

דוד צור: אבל האם יש אופציה בכלל?

דוד צור: נכון שדנו בנושא הזה ברפורמה שהביא משרד התחבורה, אבל האם יש אופציה שהחברות במקור, לא כאן – למרות שהם מתואמות ביניהן וצריך לומר את זה – יאפשרות פתיחה של השוק הזה למשל לאיגוד המוסכים?

<שמואל מלכיס: אתה מפנה את השאלה לאדם הלא מתאים.

דוד צור: אני שואל את זה לחלל.

<שמואל מלכיס: ההגיון הכלכלי שלי אומר שהיה צריך לאפשר יבוא חופשי של חלקי חילוף.

דוד צור: אבל היצרניות עצמן הן לא צוואר בקבוק בעניין הזה, מעבר ליבואניות בארץ?

<שמואל מלכיס: עד כמה שאפשר להכריח את היצרנים, שהם לא כפופים לחוק הישראלי, לעשות את זה.

<שמואל מלכיס: אפשר היה להתנות תנאי שמי שמייבא רכב הוא לא זה שייבא את החלפים.

<שמואל מלכיס: אני גם הצעתי שיכריחו יצרן מכוניות שרוצה למכור בארץ, שיהיו לו לפחות שניים-שלושה דילרים ולא דילר אחד, ויאפשרו לכל דילר למכור יותר מסוג רכב אחר.

<שמואל מלכיס: ככה היו פותחים את השוק לתחרות אבל לא נראה לי שהמצב הזה יתאפשר לאור היבטים כלכליים ופוליטיים שאין טעם להרחיב בהם.

דוד צור: אולי עורכת הדין זוכוביצקי.

<לאה ורון: יש פה אנשים ממשרד התחבורה, סגן מנהל אגף הרכב.

<לאה ורון: אולי אתם רוצים קצת יותר לספר על החלקים המקוריים, על התחליפים.

<שמואל מלכיס: אפשר לסיים את דבריי?

<שמואל מלכיס: אין ספק שהעבודה של אתג"ר בנושא הזה מכוונת בדיוק למקום המתאים וזה הביקוש לחלקי חילוף.

<שמואל מלכיס: אני יכול לומר שב-97' התפרסמה כתבה גדולה ב'ידיעות השרון', שלא כתבתי אותה אבל רואיינתי בה באריכות רבה.

<שמואל מלכיס: הצעתי למשטרה להפסיק לרדוף אחרי גנבי רכב וללכת למקורות הביקוש.

<שמואל מלכיס: אני לא יודע אם הם שמעו לעצתי, אבל הם הגיעו כנראה לאותה מסקנה שבסופו של דבר ייבשה מאד את הביצה.

<שמואל מלכיס: אם אנחנו לוקחים בחשבון שבשנת 97' נגנבו 47,000 כלי רכב, על מצבת רכב של פחות ממיליון וחצי, היום במצבת רכב שמתקרבת ל-3 מיליון, בפעם הראשונה ב-2013 ירדנו מתחת ל-20,000.

<שמואל מלכיס: זה היה חלום רטוב של כל מי שעסק בנושא הזה ובאמת צריך לברך את אתג"ר שהשקיעה פה עבודה.

<שמואל מלכיס: אני לא אוהב את הביטוי "עבודת קודש", אבל אני חושב שכל עם ישראל נהנה מהעובדה שמצב הביטחון האישי היום הוא כזה.

<שמואל מלכיס: פעם אנשים פחדו להשאיר רכב.

<שמואל מלכיס: לי עצמי, שאני גר בהוד השרון, כבר גנבו פעמיים רכב אם כי לא הצליחו לגנוב אותו.

<שמואל מלכיס: רק הוציאו אותו מהחניה ולא הצליחו לגנוב אותו כי אמצעי המיגון היו כנראה מספיק טובים.

דוד צור: היה לך ביטוח?

<שמואל מלכיס: כן.

<שמואל מלכיס: שלי לא יהיה ביטוח?

<שמואל מלכיס: אבל אני לא מקבל הנחות, לצערי.

<שמואל מלכיס: זה לא כמו בחברת החשמל.

דוד צור: אתם בעד החוק?

<שמואל מלכיס: אנחנו בעד החוק.

דוד צור: יופי.

דוד צור: משרד התחבורה, אולי תרחיבו?

<שמואל מלכיס: רציתי להגיד עוד משהו קטן.

<שמואל מלכיס: עלית על נקודה מאד חשובה וכאן יש לי ויכוח עם המשטרה.

<שמואל מלכיס: אני חושב שהושקעו בחוק הזה הרבה מאד אמצעים והטילו חובות מרחיקות לכת גם על מוסכים וגם על חברות ביטוח וגם על רוכשי רכב.

<שמואל מלכיס: הכוונה צריכה להיות שלא יוציאו את החלפים המשומשים מהשוק כי החלפים המשומשים הם רבי ערך ויש להם ערך כלכלי עצום, במיוחד מרכבים חדשים, שמדינת ישראל לא יכולה לוותר עליו.

<שמואל מלכיס: לצערי, חברו כאן המשטרה ומשרד התחבורה והוציאו צו שלא מאפשר להשתמש בחלפים משומשים ברכב חדש יותר משנתיים.

<שמואל מלכיס: היה לי ויכוח גדול עם המשטרה, כולל עם המפכ"ל הנוכחי.

<שמואל מלכיס: אני חושב שזאת טעות.

<שמואל מלכיס: מי שמקיים את כל הרגולציה, והיא קשה לקיום, ורושם את כל החלפים צריך לאפשר לו להשתמש בחלפים משומשים גם בתיקוני רכב חדש.

<שמואל מלכיס: כי אז היתרון האמיתי של חלפים משומשים בא לידי ביטוי משום שאם לאדם יש צי רכב או חברות הליסינג ויש פגיעה בצד אחד של הרכב, בחלקו השני של הרכב החלפים נשארים שלמים לחלוטין, בלי שריטה ועם צבע.

<שמואל מלכיס: בחלק גדול מהרכבים יש אותו צבע ולא צריך אפילו לצבוע את זה.

<שמואל מלכיס: אפשר להשתמש בחלפים שימוש מיידי.

<שמואל מלכיס: לדעתי זאת טעות, אבל המשטרה לא קיבלה את עמדתי.

<שמואל מלכיס: היו לה שיקולים משלה ואני מניח שגם היום היא מתנגדת לשימוש בחלפים משומשים ברכב בן פחות משנתיים, אבל לדעתי זאת טעות.

<שמואל מלכיס: ככלכלן אני חושב שיש פה בזבוז עצום.

דוד צור: בואו נשמע את משרד התחבורה בנושא הזה.

דוד צור: תירשמו, בבקשה.

<משה קרמאייר: אנחנו נמצאים בסיומה של עבודה גדולה בנושא חלקי החילוף.

<משה קרמאייר: ככלל, העסק מאד מורכב וזה לא עסק פשוט.

<משה קרמאייר: בשנה האחרונה מיינו עבודה ענקית של כ-25,000 חלקי חילוף בענף הרכב ואנחנו מגיעים לרשימה בטיחותית של כ-120-100 חלקי חילוף שיעברו את המיון על-פי תקינה ישראלית ויעברו את הבדיקות לאיכות והתאמה.

<משה קרמאייר: יתר החלפים יוכלו להביא כמעט ביבוא חופשי.

<משה קרמאייר: התרנו חסם ענק וזה פתח את השוק מכל ההיבטים.

<משה קרמאייר: בעצם המנהל המקצועי במוסך הוא זה שמוסמך להגיד איזה חלק מתאים ואיזה לא, ואז מחזירים את החלק ליבואן.

<משה קרמאייר: יש תחרות אדירה בשוק וזה שוק אדיר של כסף ענק.

<משה קרמאייר: יש תחרות בין החלקים התחליפיים, ה-OEM והמקורי.

<משה קרמאייר: ישנם חלקים תחליפיים מצוינים ולא צריך לשלם את מחיר המקורי.

<משה קרמאייר: לפעמים מחיר המקורי יכול להיות יותר נמוך או יותר גבוה.

<משה קרמאייר: יש הרבה משחקים כלכליים, כנראה, אבל לא אנחנו עוסקים בזה.

<משה קרמאייר: לנו במשרד התחבורה חשוב שיהיו חלקים בטיחותיים.

<משה קרמאייר: אם ניקח חלקי מעטפת של רכב, לא כל חלקי המעטפת בטיחותיים.

<משה קרמאייר: אבל אם ניקח את הנושא של מרכב הרכב, זה בטיחותי.

<משה קרמאייר: זה יעבור בדיקה במכון התקנים או בטכניון.

<משה קרמאייר: היבוא המקביל, שבעצם יכול להביא OEM שזה תואם מקורי או תחליפי תחליפי עומד באמות מידה מצוינות ובעצם אנחנו לא צופים בזה שום בעיה.

<משה קרמאייר: לדוגמה, אם זה נושא של דסקיות בלמים כמובן שזה יעבור בדיקה לעומק על כל המשתמע מזה.

<משה קרמאייר: אנחנו רואים ירידה במחירים, אנחנו רואים תחרות מצוינת.

<משה קרמאייר: יש תחרות בין היבואנים האלה לבין היבואנים האלה.

<משה קרמאייר: גם יבואני הרכב, שחלקם שותפים ליבוא חלקים, זה בסדר גמור.

דוד צור: ירידה במה?

דוד צור: בסוף, בקצה גם במוסכים?

<משה קרמאייר: בוודאי.

<משה קרמאייר: מתי אתה רואה שהחלק יקר?

<משה קרמאייר: כשדגם חדש מגיע.

<משה קרמאייר: אחרי חצי שנה-שנה, שמתחיל להיות התחליפי אתה רואה את אותו מכסה מנוע שעולה רק 1,500 שקל כשלפני שנה הוא היה 6,000 ו-7,000 שקל.

<משה קרמאייר: העתיקו אותו ועשו את התחליפי.

<משה קרמאייר: זה בסדר גמור אם הוא מתאים למקור והכל בטיחותי.

<משה קרמאייר: זו הדרך.

דוד צור: שאלת תם, האם יש טבלה שקופה וזמינה לאנשים של חלקים?

דוד צור: מגיע אדם למוסך ואומרים לו, כמו במערכון המפורסם של הגשש: החלפנו לך פלגים, פלטינות ואת האלמנט.

דוד צור: האם יש טבלה שמשקפת גם את האלמנט והאדם מבין כמה עלה הפריט הזה?

<משה קרמאייר: עשינו עבודה אדירה בשנה שעברה ובעצם היום חייבנו את כל המוסכים המתקנים ואת יבואני החלקים להציג מחירון ממוחשב על גבי המדף.

<משה קרמאייר: האדם יכול לבחור לעצמו איזה חלק הוא רוצה ולתעדף אותו על פי מה שמתאים לו.

<משה קרמאייר: ברור שזה שקוף לחלוטין.

<משה קרמאייר: בנוסף, אדוני, בחשבונית התיקון אנחנו מחייבים לרשום את המק"ט של החלק ועלות החלק ואם זה מקורי או תחליפי.

דוד צור: עלות עבודה וכן הלאה היא דבר הפתוח לשוק החופשי, אבל לפחות שהפריט עצמו יהיה שקוף כדי שאנשים יידעו.

<משה קרמאייר: הגברת שמתקנת את האוטו, היא חייבת לראות מה תקנו לה בדיוק.

דוד צור: גם הגבר.

<לאה ורון: להם לא מתקלקלות המכוניות.

<לאה ורון: הם נוהגים כל-כך טוב.

דוד צור: נמרוד הגלילי מהארגון הישראלי להשכרת רכב וליסינג.

<נמרוד הגלילי: בוקר טוב, אני אציין בהתחלה שגם חברות הליסינג והשכרת הרכב, כשיחידת המשטרה קמה מחדש היינו שותפים במשך שנתיים במימון של היחידה.

<קריאה: שנה אחת.

<נמרוד הגלילי: שנתיים.

<נמרוד הגלילי: שמנו 2.2 מיליון שקל כל שנה.

דוד צור: באמת?

דוד צור: שעברו דרך איגוד חברות הביטוח?

<נמרוד הגלילי: לא.

<נמרוד הגלילי: עברו ישירות למשרד לביטחון פנים.

<נמרוד הגלילי: למשטרה.

<נמרוד הגלילי: גם הגוף אותו אני מייצג, חברות הליסינג והשכרת רכב, סבלו וסבלו קשה מהיקף הגניבות.

<נמרוד הגלילי: היה לנו אינטרס שהיחידה קמה ואני חושב שבאמת היחידה עושה באופן כללי עבודת קודש והביאה להפחתה ניכרת בתאונות הדרכים.

<לאה ורון: למה הפסקתם את המימון?

דוד צור: משפטית.

דוד צור: המשטרה בטח לא יכלה לקבל את זה.

<נמרוד הגלילי: שאלות מורכבות למה הפסקנו את המימון.

<נמרוד הגלילי: אני לא חושב שבאופן כללי התפקיד של גופים אזרחיים הוא לממן באופן קבוע.

<נמרוד הגלילי: היה עניין לעזור להקים את הגוף הזה ואני חושב שאחרי שהגוף הזה קם, המשטרה-המדינה צריכה לממן אותו.

<נמרוד הגלילי: אני לא חושב שגופים אזרחיים צריכים לממן - - -

<קריאה: היא לא משטרה פרטית.

<נמרוד הגלילי: גם הובהר שהמשטרה לא פועלת והיא לא שלנו ויש הפרדה.

דוד צור: אתה נכנס פה לסוגיה סופר-מורכבת.

דוד צור: אני חייב להגיד שאני לא בצד שלכם, אני דווקא בצד השני.

דוד צור: אם המדינה, לכאורה, היתה אמורה לממן הכל, המדינה גם לכאורה קובעת סדרי עדיפויות.

דוד צור: לכן, כשצובעים משימה מאד מסוימת כי היא מכת מדינה ויש אינטרס גדול מאד של הרבה מאד גופים, אפשר לעשות את זה דרך צינור שקוף, שהיועץ המשפטי מאשר אותו.

דוד צור: איגוד חברות הביטוח יכול, אבל ליסינג?

דוד צור: פעם ראשונה שאני שומע את זה.

דוד צור: אם אני הייתי מפכ"ל גם לא הייתי מאשר, אבל איגוד חברות הביטוח זה דבר אחר.

דוד צור: אני עכשיו ביוזמה להביא מימון לנושא של לחימה בהימורים הבלתי חוקיים ובאלימות ובגזענות בספורט.

דוד צור: שהמועצה הלאומית להסדר הימורים בספורט וגם מפעל הפיס יעבירו כספים להקמת יחידה ספציפית כזאת.

דוד צור: יש ויכוח גדול בתוך המשטרה האם נכון לצבוע משימות ולהקים יחידות, ואתג"ר היא דוגמה מעולה לזה שזה הצליח, ומצד שני, לכאורה אומרים למשטרה: תעשו את זה אתם, מתקציבכם.

דוד צור: כמו שאתה אומר, המדינה צריכה לעשות את זה.

<נמרוד הגלילי: אני אומר שנתנו את הפוש הראשוני.

<נמרוד הגלילי: אחר כך יש גם אינטרסים פנימיים אצלנו לכאן ולשם.

דוד צור: זאת לא הסוגיה.

דוד צור: זאת סוגיה מאד מורכבת ואפשר לנהל עליה דיון על הפרטת שירותי משטרה ועל ביטחון בכלל.

<נמרוד הגלילי: בכל מקרה, לגבי החקיקה הקיימת והחוק המוצע, אם באמת יש ירידה, והיא ירידה גדולה בהיקף גניבות כלי הרכב, לצערנו, לפחות ככה אנחנו מרגישים וככה מראים הנתונים, דווקא בכלי רכב חדשים, למרות המגבלה שקיימת על התקנת חלפים משומשים, אולי התקנה כשהיא נכנסה לתוקפה ב-2007 עשתה עבודה טובה, אבל דווקא בשנים האחרונות זה לא עושה.

<נמרוד הגלילי: הצעת החוק הנוכחית באה להרחיב את רשימת החלפים שיהיו אסורים בהתקנה בכלי רכב חדשים.

<נמרוד הגלילי: מן הסתם, רכבי ליסינג, ממוצע הגיל שלהם הוא כשנה וחצי כך שזה חל עלינו בצורה מאד חזקה.

<נמרוד הגלילי: לדעתנו יש פה פגיעה מאד בלתי מידתית בחופש הקניין.

<נמרוד הגלילי: כל מה שאנחנו מבקשים כל השנים, וניסינו להוביל גם כל מיני טכנולוגיות שיאפשרו לנו לסמן את החלפים ואז לקחת חלף מרכב שלי, רכב בבעלותי לרכב אחר שגם הוא בבעלותי.

<נמרוד הגלילי: העלות של כל התקנת החלפים המשומשים היא סדר גודל של 60-50 מיליון שקל וזאת פגיעה בחופש הקניין.

<נמרוד הגלילי: בסך הכל אנחנו לא מבקשים לפתוח את זה באופן גורף.

<נמרוד הגלילי: כל אחד שיעשה בקניין שלו כרצונו.

דוד צור: כל זמן שזה בטיחותי.

<נמרוד הגלילי: חד-משמעית.

<נמרוד הגלילי: חד-משמעית.

<נמרוד הגלילי: היום אני לא יכול להעביר דלת מרכב שלי לרכב שלי כי אסור לי.

דוד צור: למה לא להתיר החלפת חלקים שהם לא בטיחותיים בתקנה?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא שייך לבטיחות, זה שייך לגניבות.

<שמואל מלכיס: התקנה לא נועדה לטפל בבטיחות אלא למניעת גניבות.

דוד צור: אם לאדם יש צי רכב שלו, ליסינג, אם הוא רוצה לקחת מראה - - -

<קריאה: מראה הוא יכול, מראה לא ברשימה.

דוד צור: אז אתם אומרים שיש רשימה סגורה והייתם רוצים להוסיף על הרשימה.

<נמרוד הגלילי: נכון, חד-משמעית.

דוד צור: תציג את זה ככה.

דוד צור: בקלית ומראה אתה כבר יכול.

דוד צור: עכשיו אנחנו שואלים האם מנוע אתה יכול או לא.

<טל ויתקון: הוא לא יכול מנוע מאחר והמנוע מסומן ברשיון הרכב.

דוד צור: אז מה אתה לא יכול?

<נמרוד הגלילי: אני לא יכול את כל המעטפת.

דוד צור: אפשר להתווכח על זה, אבל העקרון קיים.

דוד צור: זאת אומרת, זאת רשימה סגורה שצריך אולי להתווכח עליה.

<נמרוד הגלילי: האבסורד, כבוד יושב-ראש הוועדה, היא שכבר היום בחוק הקיים יש חובה לנהל רישום.

<נמרוד הגלילי: מצד אחד יש חובת רישום מאיזה רכב פורק החלק ובאיזה רכב הוא הותקן.

<נמרוד הגלילי: אם לא סומכים החובה הזאת, בשביל מה דורשים אותה?

<נמרוד הגלילי: יש פה כפל הכבדה – גם מבקשים ממך לנהל רישום אבל אומרים שבכל מקרה את החלפים האלה אסור לך להתקין ברכב שטרם מלאו שנתיים מיום עלייתו לכביש.

<נמרוד הגלילי: לדעתנו זאת פגיעה בלתי מידתית, מה גם שאנחנו בסך הכל מבקשים לקחת חלפים שלנו, בבעלותנו, ולהתקין אותם ברכב אחר שגם הוא בבעלותנו.

דוד צור: כריות אוויר אתם רוצים להוסיף?

דוד צור: אפשרי להוסיף את זה?

<נמרוד הגלילי: היום אסור.

דוד צור: איך אפשר היה לפני כן?

דוד צור: זה בכלל היה אפשרי?

<טל ויתקון: לגבי התקנה עצמה, התקנה עברה בשנת 2007 והיא לא מובאת כאן לדיון היום כי אנחנו דנים היום בתיקונו של החוק.

<טל ויתקון: אבל אם אני אתייחס עניינית לפנייה, הפנייה הועברה אלינו כבר בעבר.

<טל ויתקון: אנחנו העלינו אפשרויות ואנחנו מוכנים שתוצג לנו מערכת סימון על-ידם, שנוכל לבדוק אותה ולשקול אותה.

<טל ויתקון: מערכת כזאת עדיין לא הובאה כהצעה.

<טל ויתקון: היה דיון לפני מספר חודשים אצל השר לביטחון פנים גם בנושא זה ועמדתנו הוצגה גם שם.

<טל ויתקון: ההחלטה של השר לביטחון פנים היתה להותיר את העניין כפי שהוא היום.

<טל ויתקון: לכן אני חושבת שהדיון כאן היום הוא דיון שלא מקומו פה בשלב הזה.

<נמרוד הגלילי: הוצגה בעבר אפשרות טכנולוגית לסימון ופסלתם אותה על הסף.

<טל ויתקון: הטכנולוגיה שהוצגה הוצגה כביכול כטכנולוגיה שנמצאת בעולם.

<טל ויתקון: גם בעולם לא אימצו אותה, בסופו של דבר ומבחינתנו היא לא ענתה על הקריטריונים.

דוד צור: גם אם זה לא היה נכון, פעם שנוגעים בזה יש לזה רלוונטיות ולכן צריך לשמוע את הכל.

דוד צור: לפעמים חוק כזה בא על חוק כזה ופתאום תקנה כזאת נסגרת מכמה כיוונים.

<מרב תורג'מן: גם למען ההגינות, אני חייבת לציין שיש בהחלט רלוונטיות לשאלה הזאת.

<מרב תורג'מן: נכון שההסדרה המהותית מוסדרת בתקנות, אבל עם זאת אנחנו קובעים פה סנקציה שלא היתה קיימת למי שאינו עומד בהוראות התקנות.

<מרב תורג'מן: לכן, ראוי שגם השאלה הזאת תהיה על השולחן.

דוד צור: וגם עניין המידתיות.

<מרב תורג'מן: לגבי הסנקציה אנחנו נדון לגופו של עניין מבחינת שאלת הקנס, אבל לא נכון שהשאלה הזאת בכלל לא מונחת כאן על השולחן לפנינו.

<מרב תורג'מן: כמו שאמרתי, ההוראה המהותית מוזכרת בתקנות אבל כאן מבקשים להטיל סנקציה על מי שאינו עומד בהוראות לגבי השנתיים.

<מרב תורג'מן: לגבי השאלה החוקתית שאתה מעלה לפגיעה בזכות הקניין, קודם נציין שזכות הקניין היא לא זכות מוחלטת וכמובן שזו שאלה שתצטרך להישאל ולהיבחן אם היא עומדת בפסקת ההגבלה.

<מרב תורג'מן: מה גם שלא בטוח שיש פה באמת פגיעה חוקתית בזכות הקניין, אבל זאת שאלה משפטית.

<מרב תורג'מן: כשניכנס לסעיפים נדון בה ונראה.

<שמואל מלכיס: גם ההגבלה למי למכור רכב היא פגיעה בזכות קניין.

<שמואל מלכיס: ברור, כל דבר הוא פגיעה בזכות הקניין.

<מרב תורג'מן: נכון.

<מרב תורג'מן: לכן אני לא בטוחה שיש כאן פגיעה חוקתית אבל זו שאלה שאפשר בהחלט להעלות אותה ולדון בה.

דוד צור: תודה לעורכת הדין מרב תורג'מן.

דוד צור: רונן לוי, יושב-ראש איגוד המוסכים, בבקשה.

<רונן לוי: ראשית, אני רוצה לספר שהיינו מעורבים מאד בהכנת החוק החדש בשנת 2005 ובדיונים שהיו לפניו, כשצ'יקו אדרי בזמנו הקים את היחידה מחדש.

<רונן לוי: גם עשינו לו סיורים בארץ ולימדנו אותו מה זה חלקי חילוף.

<רונן לוי: עברנו בהרבה מוסכים, ראינו הרבה חלפים ונעשתה עבודת שטח לפני הכנת החוק של מאות שעות.

<רונן לוי: אני חושב שתקנה 10 הוכיחה את זה.

<רונן לוי: היום הם מתלוננים על כך שהתקנה לא בסדר, אבל היא הוכיחה שהצלחנו בכוחות משותפים.

<רונן לוי: אני אספר מה עלות המוסכים כי כל אחד מדבר על 2 מיליון ועל 7 מיליון.

<רונן לוי: שיהיה ברור, המוסכים משלמים מעל 100 מיליון שקל בשנה על אכיפת החוק הזה מאחר וכל הקומבינה של אובדן להלכה מייצרת לנו הפסד של בין 100 ל-500 מיליון שקל בשנה תיקונים של המכוניות האלה, שחוזרות לכבישים ומתוקנות במוסכים פיראטיים, בדרך כלל בשטחים.

<רונן לוי: לנו זה עולה יותר מ-7 מיליון וגם אין לנו נגזרת מהעלות שאנחנו משלמים לכוח ושליטה ביחידות משטרה.

<רונן לוי: שנית, יש לנו עול של רישום, יש לנו עול שלקחנו על עצמנו לטובת ירידה בגניבות.

<רונן לוי: אנחנו כמוסכים גם משלמים כאזרחים הרבה יותר, גם מאבדים את העבודה ואת הפרנסה שלנו על הדבר הזה ואין לנו את הכוח שיוצא מזה.

<רונן לוי: זאת אומרת, אם היינו משלמים היום כאיגוד המוסכים – הייתי אוסף מכולם ונותן למשטרה – 50 מיליון שקל, היה עולה לנו יותר בזול.

<רונן לוי: אז אולי היו אוכפים ומונעים ממוסכים פיראטיים לתקן את המכוניות, לגנוב את החלקים לטובת אותן מכוניות אובדן להלכה של חברות הביטוח או חברות הליסינג.

דוד צור: דווקא חוק כזה אמור היה לעזור לכם.

<רונן לוי: הוא היה אמור לעזור לי אם הוא היה נאכף.

<רונן לוי: צריך לזכור שחברות הביטוח והליסינג מזינות את התופעה.

<רונן לוי: מי שמכריז על אובדן להלכה או מי שיוצר את הביקוש זה דווקא אלה שמוכרים את המכוניות לסוחרים, למפרקים האלה.

<רונן לוי: הם מזינים את הביקוש, קודם כל.

<רונן לוי: כנראה ש-7 מיליון שקל זה זול יחסית לאובדן להלכה, שהם מצליחים להרוויח את הכסף.

<רונן לוי: במקום לעשות טוטאל-לוס עושים אובדן להלכה.

<רונן לוי: כנראה בעלות-תועלת יותר זול לעשות את זה.

<רונן לוי: שנית, כשנכנס שמאי למוסך והאוטו מעל גיל שנתיים, ברירת המחדל של השמאי היא לבקש חלקים משומשים.

<רונן לוי: כשהשמאי בא למוסך והוא אומר לו שהאוטו בין שנתיים ודקה, הוא אומר לו: תביא לי חלק משומש.

<רונן לוי: הוא דוחף את המוסך להביא חלק משומש.

<רונן לוי: מה קורה מאותו רגע?

<רונן לוי: נוצר ביקוש לחלפים משומשים.

<רונן לוי: כשבאה חברת ליסינג שרוצה לתקן אוטו במוסך, ויש היום מאות אלפי מכוניות של חברות ליסינג, הוא בא למוסך כדי להוזיל את עלות התיקון.

<רונן לוי: אומרים לו השמאי או קצין הבטיחות: תביא לי חלק משומש.

<רונן לוי: פעם זה עוד היה נורמלי, אבל היום מבקשים ברקסים, מבקשים הגאים או חלקי בטיחות כמו כריות אוויר.

<רונן לוי: ככל שהקטע הכלכלי נעשה יותר ויותר משפיע ואנחנו מאבדים אפילו את הגישה שלנו לבטיחות בהיבט של הבצע, כבר מבקשים ברקסים והגאים.

<רונן לוי: מי חלם לפני עשר שנים ששמאי יבקש ברקסים משומשים?

<רונן לוי: זה מטורף.

<רונן לוי: הגה משומש זה דבר מטורף.

<רונן לוי: או כריות אוויר.

<רונן לוי: זה לא הגיוני בכלל.

<רונן לוי: או שפסה הבושה ופסה האחריות של אנשים שעובדים בענף הזה.

<רונן לוי: מי שמייצר את הביקוש לא יכול לבוא ולהגיד שזה לא בסדר.

<רונן לוי: קודם כל, הצלחנו עם ה"לא בסדר" הזה.

<רונן לוי: עובדה.

<רונן לוי: אני היום יכול להגיד שאני ואנשים אחרים שנמצאים פה כתבנו 50% מהחוק הזה.

<רונן לוי: חשבנו עליו, ייצרנו אותו יחד עם המשטרה ועובדה שהצלחנו להוריד מ-47,000 גניבות בשנה ל-20,000.

<רונן לוי: פחות אנשים שנכנסים אליהם הביתה לגנוב את המפתחות.

דוד צור: גם לגדר יש יד בזה.

<רונן לוי: לא חשוב, אבל אנחנו עשינו מעשה.

<רונן לוי: ישבנו שעות, הקדשנו כאזרחים שעות.

<רונן לוי: היינו מוכנים לרשום, היינו מוכנים לסמן.

<רונן לוי: היינו יחד אתם.

<רונן לוי: אף אחד לא מוכן לשלם על זה.

<רונן לוי: חברות הליסינג לא מוכנות לשלם למוסכים לסמן את החלפים.

<רונן לוי: את כל הדברים האלה אנחנו צריכים לעשות בחינם ואף אחד לא משלם לנו תוספת על עניין הסימון.

<רונן לוי: אנחנו מנהלים יומנים ועושים את העבודה מאחורי הקלעים, אבל בפועל מי שמשלם יותר זה אנחנו וכל שנה.

דוד צור: מה שאתה אומר זה שצריך יותר אכיפה בעניין הזה.

<רונן לוי: כשחברת ביטוח באה לתת רשיון לאותו סוחר רכב שקנה את האוטו – סוחר הרכב מכר אותו כאוטו נקי ובטוח אחרי שהוא שיקם אותו כאובדן להלכה בשטחים – היא לא צריכה לתת רכב ב-1,500 שקל כשהשמאי רשם שהנזק הוא 30,000 שקל.

<רונן לוי: לא הגיוני שבאות חברות ביטוח ונותנות את הרשיון מתוקף החוק הזה, כשהשמאי קבע שהתיקון עלותו 30,000 שקל והחשבונית שמביאים לחברת הביטוח שמשחררת את הרשיון היא על סך 1,500 שקל.

<רונן לוי: זה לא הגיוני.

<רונן לוי: או שהשמאי גנב או שזה שתיקן את האוטו גנב.

<רונן לוי: מישהו פה לא בסדר.

<רונן לוי: זה לא הגיוני שחברות הביטוח וחברות הליסינג משחררות את המכוניות האלה לכבישים.

<רונן לוי: אם הן מקבלות את האחריות – זה עד הסוף.

<רונן לוי: זה כל המעגל.

<רונן לוי: מי שמניע את המעגל צריך לסגור אותו.

דוד צור: עם האשמות כאלה אתה יכול להיכנס ללהב 433.

<רונן לוי: הייתי שם הרבה.

דוד צור: הם אפילו ידחו טיפה את החסם של הנמל.

<רונן לוי: הנתונים אומרים שממוצע התיקונים של אובדן להלכה הוא 17% מהערכות השמאי ואת זה לא אני קבעתי.

<רונן לוי: קיבלתי את זה מאתג"ר.

<רונן לוי: 17% בממוצע מהערכת השמאי זה עלות התיקון לאותם סוחרים.

<רונן לוי: את הנתון הזה לא אני הבאתי.

דוד צור: טוב, מעניין.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין הצטרף אלינו.

יצחק וקנין: אמרתי שאני לא אספר, אבל האמת חייבת להיאמר כיוון שהדברים מאד חמורים.

יצחק וקנין: אני אספר לכם סיפור שלי.

יצחק וקנין: לפני כ-12 שנים רכשתי רכב ממה שנקרא הוצאה לפועל.

יצחק וקנין: חבר שלי עובד שם והוא אמר לי: בוא תיקח, תקנה רכב הזדמנות של החיים שלך.

יצחק וקנין: ואני מבין בזה, זה המקצוע שלי.

יצחק וקנין: הלכתי והסתכלתי על הרכב ועוד הביאו לשם איזה שמאי לשם.

יצחק וקנין: השמאי אומר לי: בוא הנה, אתה לוקח בובה של רכב, אבל אני לא כל-כך - - - לקחתי את הרכב, רכשתי אותו, הלכו להוצאה לפועל וסגרו את העניינים.

יצחק וקנין: מגיע החורף.

יצחק וקנין: הבת שלי אומרת: אבא, יורדים מים בלי הפסקה באוטו.

יצחק וקנין: אני מגיע למוסך ושואל איך אני מתפטר מהרכב?

יצחק וקנין: התפטרתי מהרכב.

יצחק וקנין: אחרי כמה שנים אני מגיע למוסך עם רכב אחר של אשתי, שנפגע בתאונה.

יצחק וקנין: אומר לי השמאי: אתה זוכר את הרכב שלך, שהעלינו אותו על הליפט ואמרתי לך שהרכב הזה נחצה לשניים?

יצחק וקנין: הוא היה צריך להיות טוטאל-לוס, אבל ריתכו אותו ואני לא יודע מה עוד עשו לו.

יצחק וקנין: רבותי, צבעו אותו, הכל היה בסדר והחזירו אותו לכביש.

יצחק וקנין: כמו שהוא אומר, שמו חלפים, מה שאתם רוצים, קומבינה אחת.

יצחק וקנין: אומר לי בעל המוסך: מאז שהיהודים נכנסו למקצוע הפחחות הם עושים קומבינות שאי אפשר להבין אותם.

דוד צור: אנחנו ציינו אתמול את יום הגזענות.

יצחק וקנין: אני התחלתי להסביר להם מבחינה דתית למה זה ככה, מה זה המוח היהודי.

יצחק וקנין: התחלתי להסביר לו.

יצחק וקנין: אמרתי לו: לא שאני פוגע בך, חלילה וחס.

יצחק וקנין: היהודי, גם כשהוא ישן, המוח שלו עובד – מה הוא עושה?

יצחק וקנין: איך הוא מתכנן?

יצחק וקנין: רבותי, זאת מציאות שקיימת.

יצחק וקנין: היתה פה הצעת חוק של חבר כנסת דווקא מהסיעה שלו, אמנון כהן, בנושא של הטוטאל-לוס, שאומרת שבשום פנים ואופן רכב שיורד – לצערי הרב, אני לא יודע עד כמה הבקרה היא בקרה בדברים האלה.

יצחק וקנין: לחברות הביטוח יש אינטרס אחד בלבד: לשלם כמה שפחות.

יצחק וקנין: זאת מציאות.

יצחק וקנין: מה שהוא אומר זה דבר נכון והדבר הזה צריך לקבל ביטוי כיוון שיש פה הון שחור בסדרי גודל שאי אפשר להבין אותם.

יצחק וקנין: הרבה חבר'ה שלי אומרים לי: אני הולך לג'נין לתקן את האוטו.

דוד צור: נכון.

דוד צור: מצד שני חייבים לראות שאנחנו לא מייקרים מאד את הטיפול במוסכים דרך זה שאנחנו נקשה בשוק החלפים.

<רונן לוי: מה הקשר?

דוד צור: אני מבקש ממר יהודה רודד, מנכ"ל איגוד יבואני הרכב, לדבר.

דוד צור: אחריו ניתן לעורך הדין תוסיה כהן.

<יעקב יהודה רודד: מספר הערות קצרות על דברים שנאמרו.

<יעקב יהודה רודד: אחת הבעיות כשנותנים זכות דיבור היא שאובד הרצף, כי רציתי להגיב על דברים שנאמרו כמעט בתחילת הדיון, וזה נושא של יבוא ומחירים.

<יעקב יהודה רודד: החוקים במדינת ישראל מחייבים היום יבואן רכב לספק חלקים שבע שנים מיום שהרכב הגיע לארץ.

<יעקב יהודה רודד: מצד שני, שוק החלפים היום פתוח ובחוק רישוי שירותים וברפורמה שהולכת להיות בענף החלפים השוק הולך להיפתח עוד יותר.

<יעקב יהודה רודד: כלומר, בעצם היום כל אחד יכול לקנות חלקים איפה שהוא רוצה, מתי שהוא רוצה ובאיזה מחיר שמציעים לו.

<יעקב יהודה רודד: יתרה מזאת, האחריות על הרכב היום לא מתבטלת אם אתה מטפל ברכב בחלקים לא מקוריים ולא במוסכי רשת אלא בכל מוסך שאתה רוצה.

<יעקב יהודה רודד: כלומר, לבוא היום ולהגיד שיבואני החלפים יש להם מונופול – אגב, עם כל הכבוד, מי שקובע אם זה מונופול זה הרשות להגבלים עסקיים – זה קצת לאבד את הפרופורציה.

<יעקב יהודה רודד: יתרה מזאת, בענף החלפים יש חלפים שהולכים מהר ויש חלפים שהולכים פחות מהר ויש חלפים שמוגדרים, לצערי, בסוף כמלאי מת והם נזרקים לפח.

<יעקב יהודה רודד: יבואני החלקים התחליפיים מביאים חלקים טובים והכל בסדר - -

<יוסי סקורניק: זה מוקלט?

<יעקב יהודה רודד: כן, כן, זה מוקלט.

<יעקב יהודה רודד: אני אתן לך את זה גם בכתב, יוסי.

<יעקב יהודה רודד: אל תדאג.

<יעקב יהודה רודד: הכל בסדר אבל יש רק בעיה אחת קטנה – יבואני החלקים התחליפיים לא מתחייבים, לא מחויבים, אין להם שום התחייבות כלפי אף אחד להביא חלק בהמשכיות.

<יעקב יהודה רודד: הוא מביא חלק שהתנועה שלו מהירה.

<יעקב יהודה רודד: הוא יכול לחדש את המלאי שלו במדפים אחת לחודשיים, כאשר יבואן רכב מחדש שליש מהמלאי שלו אחת לשנה.

<יעקב יהודה רודד: כל הדברים האלה עולים כסף.

<יעקב יהודה רודד: אם יחייבו את יבואני החלפים להתחייב על כל החלפים לשבע שנים וכו', יכול להיות שמחירי החלפים יירדו.

דוד צור: תודה.

דוד צור: עורך הדין שלמה תוסיה כהן, בבקשה.

דוד צור: צריך לומר שאתה מייצג את איגוד שמאי הביטוח.

<שלמה כהן-תוסייה: אני רוצה להמשיך את מה שהתחלתי לומר קודם.

<שלמה כהן-תוסייה: ישנה את העלות החברתית הכללית שאנחנו צריכים להביא בחשבון.

<שלמה כהן-תוסייה: נכון שייתכן שבסופו של דבר עלותו של חלק ספציפי שיורכב ברכב ספציפי תהיה מעט גבוהה יותר, אבל אם אנחנו נצמצם את הגניבות ונעשה את התיקונים בטיחותיים יותר ונמנע תאונות עתידיות, העלות הכללית תהיה הרבה יותר נמוכה.

<שלמה כהן-תוסייה: ואת זה צריך לקדם כאן.

<שלמה כהן-תוסייה: אנחנו חושבים שהחוק הנוכחי מקדם את זה, במיוחד עם התיקון שלו שיכול לתת כלים טובים יותר למנוע את הגניבות הנוספות.

<שלמה כהן-תוסייה: בסופו של דבר זה יביא גם להוזלה בפרמיות, גם להוזלה בתיקונים הכלליים שישולמו לכולם.

<שלמה כהן-תוסייה: נקודה נוספת שרציתי להתייחס אליה נוגעת ל-83% של ההפרש בין חוות דעת השמאי לבין עלויות התיקונים בפועל.

<שלמה כהן-תוסייה: הבעיה נובעת מכך שככל הנראה אין נסים כלכליים.

<שלמה כהן-תוסייה: זאת אומרת, חברה שרואה שאין כדאיות כלכלית בתיקון של רכב, קובעת שהוא אובדן להלכה ומוכרת אותו לסוחר רכבים, מבינה שכלל הנראה המחיר שהיא קיבלה עבור מכירת השרידים גבוה מהערך של השרידים אם היא היתה מתקנת אותו.

<שלמה כהן-תוסייה: אחרת היא לא היתה עושה את זה.

<שלמה כהן-תוסייה: אך הדבר הזה מתגלגל בסוף על הצרכן.

<שלמה כהן-תוסייה: מה קורה?

<שלמה כהן-תוסייה: בעצם העסקה אנחנו מבינים שאנחנו מבקשים מאותו אחד שקונה את הרכב לתקן אותו במחיר יותר נמוך מהערכת השמאי, אחרת הוא יפסיד כסף.

<שלמה כהן-תוסייה: יש כמה דרכים לעשות את זה.

<שלמה כהן-תוסייה: יש דרך אחת חוקית, שאני לא יודע בדיוק איך אפשר לעשות אותה ויש את הדרך השנייה שאומרת לא לשלם מסים, להשתמש בחלקים גנובים, לעשות תיקונים שבהם לא כל הרכבים מתוקנים על פי מה שצריך.

<שלמה כהן-תוסייה: זה מה שרואים בסופו של דבר השמאים כשהם באים לבדוק רכבים כאלה, לא מייד אחרי התיקון כי אחרי התיקון הם לא חוזרים אל השמאי.

<שלמה כהן-תוסייה: השמאי נותן את חוות הדעת לחברת הביטוח בהתחלה ואפילו על פי הצעת החוק שנמצאת כאן מעבירים אותה אל מי שאמור לתקן את הרכב.

<שלמה כהן-תוסייה: הרכב לא חוזר אחר כך לבדיקה.

<שלמה כהן-תוסייה: הרכב לא חוזר אל השמאי והמסמך היחיד שגם הוא כבר תוספת מבורכת, יהיה לפחות חשבונית על תיקון.

<שלמה כהן-תוסייה: לכן אני מצטרף למה שאמר החבר לוי.

דוד צור: איך נראה בעיניך מנגנון שבו השמאי מפקח על תהליך התיקון אם השכר שהוא מקבל מחברות הביטוח הוא בסך הכל משהו - -

<שמואל מלכיס: גם אין לו שום כישורים לכך.

דוד צור: מה ההצעה הזאת אומרת?

דוד צור: שהשמאי יהיה גורם מלווה עד המוסך ואחרי זה גם יחתום על הוצאת הרכב?

<שלמה כהן-תוסייה: לכן מה שרציתי לומר זה דבר מאד פשוט – כאשר מקבלים חזרה את החשבונית, והחוק מדבר על חשבונית, צריך שבין החשבונית הזאת לבין חוות דעת השמאי, שגם היא עוברת, תהיה התאמה.

<שלמה כהן-תוסייה: זאת אומרת, שתהיה חשבונית על 5%, אבל שתהיה התאמה בין כל מה שהשמאי אמר שצריך לתקן לבין מה שהחשבונית אומרת שתוקן.

<שלמה כהן-תוסייה: כרגע, גם בהצעת החוק ובוודאי לפי מה שקורה בשטח, אין שום נגיעה בין השניים.

דוד צור: מה שאתה אומר זה נכון וזה מתחבר למה שאמר רונן.

דוד צור: אם הפערים הם פערים של מאות אחוזים, יש פה עבודה בעיניים.

דוד צור: יש פה עבודה בעיניים עד כדי פלילי, כמובן.

דוד צור: אבל אתה מציע מנגנון שהוא לא ישים לעבודת השמאי.

דוד צור: השמאי לא יכול להיות גם זה שמשחרר את האוטו או מלווה אותו כל הדרך.

<שלמה כהן-תוסייה: זה לא מה שהצעתי.

<שלמה כהן-תוסייה: ביקשתי שחברת הביטוח, שמקבלת את החשבונית, לא תסתפק בזה שהיא קיבלה חשבונית שכתוב בה "אלף שקל תיקון הרכב", אלא תדאג שבחשבונית הזאת יהיה כתוב שתוקנו על-ידי מנהל המוסך שתיקן את כל הדברים שהשמאי כתב שיש צורך לתקן אותם.

<לאה ורון: מר אבי גלנצר פה?

דוד צור: יש פה נציג של האוצר?

דוד צור: לא.

דוד צור: איך האוצר באופן מתמיד מתעלם מהוועדות בכנסת.

דוד צור: גם אתמול קיימתי שני דיונים.

<לאה ורון: הם סבורים שלא נדרש פה אינפוט שלהם.

דוד צור: נאמר שיש ירידה דרמטית של 50% בגניבות הרכב.

דוד צור: זה בא לידי ביטוי בפרמיה, למשל?

<יעקב יהודה רודד: בטח, היא עלתה.

<רונן לוי: עלה שכרם של מנכ"לים של חברות הביטוח.

דוד צור: לא, לא, בלי ציניות עכשיו.

דוד צור: בלי ציניות.

<רונן לוי: זה לא ציני.

<רונן לוי: תבדוק.

<רונן לוי: עלה שכר המנכ"לים של חברות הביטוח.

<רונן לוי: זה לא ציני.

<רונן לוי: אתה יכול לבדוק.

<רונן לוי: יש קורולציה.

דוד צור: הפניקס זה עולם אחר.

<רונן לוי: לא הפניקס.

<רונן לוי: תעשה בדיקה.

<רונן לוי: אתה יכול לעשות בדיקת קורולציה.

<רונן לוי: יש התאמה אמיתית.

דוד צור: אני אבדוק את זה.

<שמואל מלכיס: הועלו כמה דברים בערבוביה בלי שהעובדות משחקות פה תפקיד.

<שמואל מלכיס: קודם כל, אין ספק שיש לנו בעיה רצינית שהעלינו אותה כמה פעמים, וזה הנחיות משרד התחבורה לשמאים לקבוע את הנזק על-פי מחירי חלפים מלאים כפי שקבע יבואן החלפים.

<שמואל מלכיס: ולכן, אין ספק שיש פערים אדירים בין מחירי החלפים שבהם משתמשים בפועל לבין המחירים שמופיעים בחוות הדעת של השמאי.

דוד צור: בין 30,000 ל-1,500?

<שמואל מלכיס: בהחלט.

דוד צור: איך יכול להיות?

דוד צור: או שהשמאי חי באיזה ענן או שהמוסך חי באיזה ענן.

<שמואל מלכיס: ראשית, אני לא יודע.

<שמואל מלכיס: כל מקרה לגופו אבל באופן כללי יש פערים גדולים מאד בין המחירים שהשמאי לוקח לצורך הערכת הנזק.

<שמואל מלכיס: על פי הנחיות משרד התחבורה הוא צריך לקחת את מחיר החלף ללא כל הנחה.

<שמואל מלכיס: השיטה שעובדת בשוק, כמו שציינתי קודם ואף אחד לא יכול לומר לי שזו לא השיטה, היא שיבואן החלפים קובע את המחיר הסופי לצרכן.

<שמואל מלכיס: אגב, זה חל גם על חלפים תחליפיים.

<שמואל מלכיס: הוא קובע את המחיר לצרכן והוא נותן הנחה למוסכים על אותו מחיר מקסימלי שהוא המחיר לצרכן.

<שמואל מלכיס: ההנחות יכולות להגיע ל-65%.

<רונן לוי: רק לחברות הביטוח והליסינג.

<רונן לוי: אצלנו זה לא מגיע ל-65%.

יצחק וקנין: זאת שיטה של מטוס ללא טייס.

<רונן לוי: חברות הביטוח מקבלות 70%, לא המוסכים.

<שמואל מלכיס: בסדר, עזוב כרגע את חברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: בסופו של דבר, אם השמאי עושה חישוב של עלות הנזק ובפועל ניתן לתקן את זה במחיר הרבה הרבה יותר נמוך, אין ספק שיש כדאיות מסוימת לגורמים מקצועיים שקונים את הרכב לתקן אותו תוך שימוש בחלפים משומשים מותרים ובחלפים תחליפיים.

<שמואל מלכיס: עלות התיקון בסופו של דבר הרבה יותר נמוכה.

<שמואל מלכיס: שימו לב, החוק מחייב את חברות הביטוח, ברגע שמתקנים את הרכב, להחזיק ברשיון הרכב, לוודא שהרכב תוקן במוסך מורשה על-ידי משרד התחבורה.

<שמואל מלכיס: ואם היה שימוש בחלף משומש זה חלף שנרשם כדין.

<שמואל מלכיס: אם יש מקרים שבהם חברות ביטוח עוברות על החוק, והן הכי מפוקחות פה במסגרת החוק הזה.

יצחק וקנין: לפי המשכורות אני לא בטוח.

<שמואל מלכיס: אתג"ר מקדישה הרבה מאד זמן לנושא של בדיקת התהליך בחברות הביטוח, כי ברור שהכי קל לפקח על גופים שעובדים באופן לגיטימי ועל-פי החוק.

<שמואל מלכיס: אם פה ושם יש חריגה, שיעמידו אותם לדין.

<שמואל מלכיס: אנחנו לא מבקשים חסינות לחברות ביטוח שעוברת על החוק.

<שמואל מלכיס: מי שעובר על החוק יטופל בהתאם, אבל יש פה מצב שוק שבאמת מזמין תופעות שהן לא סבירות לאור הדינמיקה שמתרחשת בשוק הזה.

<שמואל מלכיס: צריך לתקן את המצב מלמעלה ולא מלמטה, כלומר אם משרד התחבורה יפתח את השוק, אם יבטל את ההנחיה המוזרה ששמאי צריך לקבוע את עלות הנזק לא על-פי הערך האמיתי של החלפים, יפתרו חלק גדול מהבעיות.

דוד צור: מר מלכיס, תודה רבה על תשובה מפורטת על שאלה שלא נשאלה.

דוד צור: לאור חיבתנו המיוחדת אליך אני מגלה גם סבלנות.

דוד צור: לא ענית לי שיש 50% ירידה בגניבות רכב והפרמיות לא ירדו ללקוח?

<שמואל מלכיס: א', זה לא נכון.

דוד צור: זה ממש נכון.

דוד צור: כל אחד מאתנו מבטח רכב ויודע.

<שמואל מלכיס: אין מחלוקת וגם משרד האוצר, המפקח על הביטוח, קבע חד משמעית שרמת התחרות בשוק ביטוח רכב-רכוש, ובזה אנחנו עוסקים, גבוהה מאד.

דוד צור: עדיין לא ענית לי על השאלה.

דוד צור: מה אתה בעצם אומר?

<שמואל מלכיס: או שאתה נותן לי לדבר או שלא.

דוד צור: שהתיאוריה שמדברת על הגדלת התחרות - - -

<שמואל מלכיס: אף אחד לא אמר שהיתה הגדלה.

דוד צור: רגע, תן לי להשחיל שאלה כי ממילא אתה לא עונה לי תשובות.

דוד צור: אני אתן לך שאלות ותנסה להסביר לי.

<לאה ורון: באמת מנעו ממך מלדבר בדיון הזה.

<שמואל מלכיס: לא מנעו, אבל כרגע מונעים.

דוד צור: לא, אבל אתה לא נותן - - -

<שמואל מלכיס: אני נותן לך.

<שמואל מלכיס: שנייה.

<שמואל מלכיס: שנייה.

<לאה ורון: תן ליושב-ראש הוועדה לדבר.

דוד צור: אני יכול לבקש זכות לשאול?

<שמואל מלכיס: כן, כן.

דוד צור: הנחת היסוד שלך בעצם אמרה שהגברת התחרות אמורה להביא להוזלה, אבל זה שהגברנו את התחרות – תענה לי האם היא הביאה להוזלה?

<שמואל מלכיס: נכון, היא הביאה.

דוד צור: כן?

דוד צור: אז אנחנו רגועים.

יצחק וקנין: עכשיו נשמע את ההסבר המדעי שלך.

<שמואל מלכיס: אתם צריכים לקחת בחשבון שתשלום בביטוח רכב-רכוש על אובדן מוחלט כולו הוא 10% מתשלומי התביעות.

דוד צור: אני מחזיר אותך לפרמיה, מר מלכיס, כי אין לי זמן.

דוד צור: הפרמיה, איך זה מתבטא בפרמיה?

<שמואל מלכיס: הפרמיה נקבעת על-פי עלות התיקונים של הרכב.

דוד צור: אני לא מדבר על תיקונים.

דוד צור: אני מדבר על הביטוח המקיף לרכב.

<שמואל מלכיס: אני מסביר לך שעלות גניבות הרכב לחברות הביטוח היא בערך 7% מתעריף הביטוח.

<רונן לוי: הוא לא רוצה לענות.

<שמואל מלכיס: אם ירדו גניבות הרכב ב-50%, זה משפיע על הפרמיה בערך ב-3.5%.

<שמואל מלכיס: הגורם הנוסף והקובע הוא עלות התיקון.

דוד צור: בסוף היום תן לנו בשורה, האם החוק הזה יוביל גם להוזלה מסוימת, יותר משמעותית, בפרמיות?

<שמואל מלכיס: בחוק הזה אין שינוי מהותי מהמצב הקיים היום.

<שמואל מלכיס: הוא מרחיב בעצם את הרגולציה בעיקר על ציי רכב וליסינג.

<שמואל מלכיס: לגבי חברות הביטוח, אין פה שינוי גדול במיוחד.

<שמואל מלכיס: הוא רק מרחיב את החלפים שיהיו תחת המסגרת ומוסיף את העניין של המכלול שאני לא מכונאי כדי לדעת את ההבדל בפועל.

דוד צור: מה בסוף כן יביא להוזלה של הפרמיה?

<שמואל מלכיס: עלות התיקון.

<רונן לוי: מחירי החלפים.

<שמואל מלכיס: מחירי החלקים, שעת עבודה במוסך וכמות התביעות.

דוד צור: גם הורדת שכר המנכ"לים.

<רונן לוי: פחות טיולים לסוכנים.

<שמואל מלכיס: בסך הכל יש ירידה רצינית מאד במספר הנפגעים בתאונות דרכים, שחלקה הגדול בגלל אמצעים אקטיביים להגנה על הנוהגים ברכב וירידה דרסטית במהירות הממוצעת של התנועה בכביש בגלל הצפיפות האיומה ברוב הכבישים.

<שמואל מלכיס: הצפיפות הזאת מקטינה את מספר הנפגעים בתאונות דרכים אבל מגדילה את תאונות הפח.

<שמואל מלכיס: כמות תאונות הפח גדלה בצורה משמעותית וזה משפיע על התביעות, כמובן.

דוד צור: מר מלכיס, למרות שנחשדנו בזה שלא נתנו לך זכות דיבור, דיברת 50% מהדיון, לדעתי.

דוד צור: תודה רבה.

<רונן לוי: אפשר הערה איך אפשר להביא להוזלה?

דוד צור: לא.

<רונן לוי: מחיר החלפים הממוצע לא עלה ב-14 השנים האחרונות.

<רונן לוי: ממוצע מחירי החלפים, ואני עומד מאחורי מה שאני אומר, לא עלה ב-14 השנים האחרונות.

<רונן לוי: הממוצע ירד.

<רונן לוי: 14 שנה ואפשר לבדוק את הנתונים.

דוד צור: אני מתחיל לאבד סבלנות.

דוד צור: נתתי עכשיו זכות דיבור למח"ט.

דוד צור: הבנתי שאתה ראש החטיבה של החלפים לרכב.

<יוסי סקורניק: בלשכת המסחר.

<יוסי סקורניק: אני גם יבואן עצמי של חלפים, בעיקר חלפי תאונות, גם מקורי וגם חליפי.

<יוסי סקורניק: על כמה שאלות שעלו פה בדיון אני יכול קצת להבהיר יותר את המצב.

<יוסי סקורניק: קודם כל, יבוא חלקים מקוריים פרלליים נתקל בקשיים גדולים מאד.

<יוסי סקורניק: יבואני הרכב מנסים לחסום את הדבר הזה ואני יכול להגיד לך שספקים מפחדים למכור לנו פרללי כי הם מקבלים אחר כך תלונות בחו"ל דרך היבואן בארץ למה חברה מסוימת מכרה חלקים לישראל.

<יוסי סקורניק: יש אפילו חברה אחת שמכרה חברה מיוחדת עבור מכירה לישראל כדי שלא יעלו עליה, כי יבואני הרכב בארץ עושים מעקבים.

<יוסי סקורניק: אם רוצים לקבל בקוריאה חלקים של יונדאי וקיה זה כמעט בלתי אפשרי בגלל המעקב הזה.

<יוסי סקורניק: אני לא יודע איך פותרים את זה, אבל אין ספק שיבואני הרכב דואגים שהיבוא הפרללי ייתקל בקשיים מרובים, דבר שמאפשר להם כשאין חליפי לקבוע מחירים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה חלק מהרפורמה.

<יוסי סקורניק: נכון.

<יוסי סקורניק: זה חלק מהרפורמה שאנחנו מדברים עליה עם גב' זוכוביצקי, אבל אני באמת לא רואה את הפתרון כי יש לחצים מרובים שם.

<יוסי סקורניק: כשאין חלק פרללי ואין חלק חליפי, המחיר המקורי מאד גבוה.

<יוסי סקורניק: אני יכול לתת לכם דוגמה מחלק שעלה לי בפרללי 2,800 שקל, אבל הוא נמכר לציבור, מחיר לצרכן 34,000 שקל.

<יוסי סקורניק: לי הוא עלה פרללי מקורי 2,800 שקל.

<יוסי סקורניק: הניירות אצלי במשרד.

<יוסי סקורניק: אם כך, הבעיה הראשונה היא איך פותרים את התחרות בפרללי, שאני מודה שאחרי ארבעים שנה בענף הזה אני לא מוצא פתרון.

דוד צור: בוועדת הכלכלה זה אחד הנושאים הכי משמעותיים שאנחנו מנסים לטפל בהם – יוקר המחיה – ולכן מצאתי לנכון להרחיב את הדיון לשם.

דוד צור: אנחנו מנסים לראות ובאמת זה די מתסכל שאנחנו מנסים לבטל חסמים אם זה ביבוא, אם זה בנמלים אם זה במכון התקנים ואם זה בסוף בחוקים נוספים.

דוד צור: זה בעיקר במזון, אבל זה נכון הרבה מאד איך שהשוק בארץ בנוי, בדואופולים או במונופולים, שלכאורה נפתחו לתחרות אבל התחרות היא לא ממש תחרות.

דוד צור: נכון שלא נצליח לטפל ביוקר הרכב והביטוח והתיקונים רק דרך החוק הזה, אלא דרך רפורמה הרבה יותר עמוקה שמשרד התחבורה מוביל, אבל אנחנו כן היינו רוצים לראות בקצה איך זה משפיע על המחיר של הצרכן.

<יוסי סקורניק: יש לי הצעה.

דוד צור: אם היא תוזיל את המחיר בסוף היום, אני אשמח.

<יוסי סקורניק: כן, זה מה שאמר מר מלכיס.

<יוסי סקורניק: אם משרד התחבורה יוותר על הדרישה לקבוע מחיר לצרכן, שזאת פיקציה שאין לה שום משמעות, ולמכור במחירי נטו.

דוד צור: אתה מדבר על החלפים?

<יוסי סקורניק: כן.

<יוסי סקורניק: השמאות נעשית עם מחירים לצרכן, שלפעמים יש עליהם הנחה של 60%-50%.

<יוסי סקורניק: אם נוותר על המחיר לצרכן ונקבע מחירי נטו למוסך - - -

<משה קרמאייר: לא ברור על מה אתה מדבר.

<משה קרמאייר: משרד התחבורה לא קובע מחירים.

<יוסי סקורניק: משרד התחבורה קבע את ההנחיה לשמאי לפי מחיר לצרכן.

דוד צור: אתה אומר שהפער בין הערכת השמאי למוסך יצטמצם.

<יוסי סקורניק: לפי דברי מלכיס ב-50%.

דוד צור: מה שאמר שמואל.

<יוסי סקורניק: נכון.

יצחק וקנין: אתם קובעים את מחירי החלפים?

יצחק וקנין: לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: המחירים של החלפים הם לא בפיקוח ולא יהיו בפיקוח.

<יוסי סקורניק: אבל הצורך לקבוע מחיר לצרכן זה צורך שנובע ממשרד התחבורה.

<ייעקב יהודה רודד: אנחנו בעד להחזיר את החלקים לפיקוח, לפי הנוסחאות הקיימות.

<ייעקב יהודה רודד: לנו כדאי, לכם לא כדאי.

<ייעקב יהודה רודד: אנחנו מוכנים בכל זאת גם אם לא כדאי.

<שמואל מלכיס: נחזיר את המשק עשרים שנה אחורה.

דוד צור: רבותי, יש מישהו שביקש ולא דיבר?

דוד צור: אם כך, אנחנו נתחיל בהקראה של החוק ונעבור סעיף-סעיף.

דוד צור: אם יהיו הערות לגופם של הסעיפים נשמע אותן ונתקדם.

<לאה ורון: מי קורא?

<לאה ורון: עורכת הדין ויתקון?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אקרא.

דוד צור: גב' זוכוביצקי כבר מנוסה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת גם הצעה של שר התחבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון שאנחנו פה לשירות יחידת אתג"ר אבל זאת הצעה של משרד התחבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הצעת חוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות) (תיקון מס' 5), התשע"ד-2014.

<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון סעיף 1. 1.

<שרית זוכוביצקי-אור: בחוק הגבלת השימוש ורישום פעולות בחלקי רכב משומשים (מניעת גניבות), התשנ"ח-1998, להלן – החוק העיקרי, בסעיף 1: 1.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפני הגדרת "בעל רכב" יבוא: "אופנוע" – רכב מנועי בעל שני גלגלים המורכבים זה אחרי זה, בין שחובר אליו רכב צדי ובין אם לאו, וברכב מנועי הנע על שלושה גלגלים אשר צוין ברשיונו כתלת-אופנוע, ואשר משקלו העצמי אינו עולה על 400 קילוגרם.

<מרב תורג'מן: אולי כדאי שתסבירי את הסעיף.

<מרב תורג'מן: אלה שני נושאים נפרדים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים הגדרת אופנוע משום שאנחנו מתייחסים גם לאופנוע בתוספת.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו רוצים להחיל תחת כנפי החוק הזה גם אופנועים מכיוון שיש גניבה של חלקי חילוף מאופנועים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת גם תופעה שיחידת אתג"ר נתקלה בה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להחיל את החוק גם על אופנועים ולכן נזקקנו להגדרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה מועתקת מתקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה שאנחנו בסעיף הגדרות.

דוד צור: יש הערות או מתנגדים?

<אריה אשד: בסעיף הגדרות אין הגדרה של צי רכב.

<אריה אשד: בחוק זה מופיע.

דוד צור: זה מופיע בהמשך, לדעתי.

<אריה אשד: אבל זה לא מופיע בהגדרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא בהגדרות, במקום אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתוב "בעל צי רכב".

<אריה אשד: זה לא מופיע בהגדרות אלא רק בדברי ההסבר.

<טל ויתקון: זה מופיע בסעיף 3(1).

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: בעד סעיף 1(1) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: סעיף 1(1) נתקבל.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אמשיך.

<שרית זוכוביצקי-אור: (2) בהגדרת "חלק", אחרי "חלק מרכב" יבוא: "לרבות חלקים המרכיבים את החלק".

<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זה נועד כדי לטייב את האכיפה או כדי להגיע לחלקים.

<שרית זוכוביצקי-אור: יחידת אתג"ר הציגה שחלק גדול מורכב מחלקים ואז יש שאלת פרשנות, האם החלקים הגנובים שבתוך החלק חל עליהם החוק?

<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן שאנחנו טוענים שחל עליהם החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אי אפשר לקחת חלקים מתוך החלק, את הקופסא, את המכסה, ולהגיד: זה לא לא חלק.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן, זה כדי למנוע שאלות פרשניות לעניין גניבת חלקים של החלק.

דוד צור: תודה.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: בעד סעיף 1(2) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – נמנעים

דוד צור: הסעיף התקבל פה אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: (3) לפני ההגדרה "פעולה" יבוא: "נזק גולמי", נזק ישיר שנגרם לרכב בלא קשר למפורט בכל פוליסת ביטוח שהוצאה לרכב, למעט ירידת ערך הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: נזק גולמי הוא הבסיס לקביעת שומת הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת הגדרה שמקורה בתקנות התעבורה והיא מתוקנת אחת לאחת על-פי הגדרה זאת כדי לעשות האחדת מונחים.

<מרב תורג'מן: אני רק אציין שההגדרה הזו כמו ההגדרה הבאה בפסקה 4, הן הגדרות שהיו כבר במסגרת החוק ונמחקו בשנת 2005.

<מרב תורג'מן: ניסינו להבין מה היה הטעם לתיקון ב-2005, למה הורידו ומדברי ההסבר והפרוטוקולים עלה שפשוט לא היה צורך בהגדרה משום שביטלו את ההוראה המהותית של חובת הסימון.

<מרב תורג'מן: כרגע מבקשים להוסיף את ההגדרות האלה ואנחנו נתייחס אליהן בהמשך בסעיפים המהותיים.

דוד צור: תודה.

דוד צור: יש הערות לסעיף הזה?

דוד צור: בעד סעיף 1(3) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: אחרי שהתלבטתי עם עצמי אני בעד.

<שרית זוכוביצקי-אור: (4) אחרי ההגדרה "רכב" יבוא: "רכב באובדן גמור" – רכב ששמאי רכב קבע לגביו שהוא יצא מכלל שימוש או שהנזק הגולמי בו הוא 60% ומעלה משווי הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זאת הגדרה שלקוחה מתקנות התעבורה ואין בה שינוי.

<שמואל מלכיס: למה לא כתבתם "כהגדרתו בתקנות התעבורה"?

<שרית זוכוביצקי-אור: כי אנחנו פה חקיקה ראשית ואנחנו לא יכולים להפנות לחקיקת משנה ולכן אין לנו אלא לצטט את ההגדרות.

דוד צור: ורשות הרישוי כהגדרתה בפקודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: שם יש אפשרות כי ההגדרה היא בפקודה.

<מרב תורג'מן: מה שבתקנות אי אפשר להפנות לתקנות ומה שבחקיקה ראשית אפשר להפנות.

דוד צור: נא להצביע.

דוד צור: בעד סעיף 1(4) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: אני בעד.

דוד צור: הסעיף נתקבל.

<שרית זוכוביצקי-אור: "רשות הרישוי" – כהגדרתה בפקודה.

דוד צור: הצבענו בעניין.

<שרית זוכוביצקי-אור: (5) "שווי רכב" – שווי הרכב בשוק המכוניות המשומשות כפי שהוא מתפרסם מעת לעת בפרסום המקובל על חברות הביטוח, ולעניין רכב מהסוגים M1 או N1, כמשמעותם בתקנה 271א לתקנות התעבודה, התשכ"א-1961.

<שרית זוכוביצקי-אור: שווי הרכב לפי קוד הדגם המופיע ברשיון הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, זאת הגדרה הלקוחה מתקנות התעבורה והיא מצוטטת פה באופן מדויק.

<שרית זוכוביצקי-אור: מכיוון שהיא מופיעה בתקנות לא יכולנו להפנות ולכן אנחנו מצטטים את ההגדרה.

<אריה אשד: מאיפה האוטוריטה הזאת של חברות הביטוח לגבי שווי הרכב?

<אריה אשד: הן האוטוריטה שמחליטה מה שווי הרכב?

<משה קרמאייר: לא, אבל יש מחירון בשוק שהוא המקובל.

<אריה אשד: אז שיכתבו שלפי המחירון, אבל לא לפי האוטוריטה של חברות הביטוח.

<רונן לוי: הם מקבלים את המונופול של יצחק לוי.

<רונן לוי: זה מה שהוא אומר.

דוד צור: יצחק לוי מועסק על-ידי חברות הביטוח?

<קריאה: לא יודע.

<קריאה: תלוי את מי אתה שואל.

דוד צור: תדייק, רונן.

דוד צור: בסוף יש משהו שכולם הולכים לפיו.

דוד צור: דווקא לא כתוב פה "המפורסם על-ידי - - -".

<רונן לוי: אבל חברות הביטוח מסתמכות עליו וזה מקבע מונופול.

דוד צור: ואתם על מה מסתמכים?

<רונן לוי: אנחנו לא מתעסקים בשווי רכב.

<רונן לוי: אנחנו עוסקים בתיקון.

דוד צור: ההערה לא ברורה לי.

דוד צור: אפשר לקעקע את הערות היסוד עד אחורה, אבל האם יש לכם משהו קונסטרוקטיבי יותר להיצמד אליו או סתם להעיר הערה לחלל?

<רונן לוי: לא הערה לחלל.

<אריה אשד: אם נרשום "המקובל בשוק", מחר יכול להיות עוד יצחק לוי.

<רונן לוי: מחר יהיה יד 2 או עוד אחד.

<שמואל מלכיס: אתה יודע שכלי הרכב לא מבוטחים בחברות הביטוח והן לא מעסיקות שמאים בכלל.

דוד צור: מה זה קשור להגדרה?

<רונן לוי: אם אני רוצה לפתוח מחירון, מותר לי להשתמש בו?

<קריאה: כן, כן.

<רונן לוי: תרשום "כמקובל בשוק".

דוד צור: יש הצעות?

<יורם בן-יואל: חייב להיות איזשהו מחירון.

<יורם בן-יואל: כאשר יהיה מחירון של מישהו אחר, נמנע התערבות של בתי משפט.

<יורם בן-יואל: ההרגל היום הוא מחירון של יצחק לוי וחברות הביטוח כותבות: כפי מה שכתוב בפוליסה.

דוד צור: אני יכול להבין את המחוקק שלא אמר: יצחק לוי, ולכן הוא אמר: כפי שמקובל על איגוד חברות הביטוח, כי הן המבטחות.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך בסיס להשוואה.

<שלמה כהן-תוסייה: מבחינת הנכון והאמת, אנחנו מצטרפים לעמדה של איגוד המוסכים בעניין הזה.

<שלמה כהן-תוסייה: אין חובה שהמחירון המקובל בשוק יהיה תואם דווקא למחירון המקובל על חברות הביטוח, ברמת הקונספט המשפטי.

<שלמה כהן-תוסייה: הבעיה שלנו פה, ולכן לא העלינו את הטענה כרגע, נוגעת לאחידות חקיקה.

<שלמה כהן-תוסייה: אני חושב שצריך לתקן בכל המקומות בדיוק על-פי התיקון שאמר כרגע איגוד המוסכים.

דוד צור: הוא לא אמר.

דוד צור: הוא אמר מה לא.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא אמר.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא אמר: במקום "המקובל על חברות הביטוח" לכתוב: המקובל בשוק.

<שלמה כהן-תוסייה: אני סבור שניתן להתחיל כאן היום - -

דוד צור: מה זה "כמקובל בשוק"?

דוד צור: לוח הכפל בעיתון 'ידיעות אחרונות'?

דוד צור: אני לא יודע אם הוא עוד קיים.

<שלמה כהן-תוסייה: מה זה "כמקובל על חברות הביטוח", אדוני?

<שלמה כהן-תוסייה: זאת אותה שאלה בדיוק.

<שלמה כהן-תוסייה: בסוף נשאלת השאלה מה זה "כמקובל".

<שרית זוכוביצקי-אור: הדיון הזה כבר התקיים והוועדה אישרה בדיוק את הנוסח הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך שיהיה בסיס אחיד לקביעת שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד שמחיר הרכב הוא 50,000 ואדם אחר יגיד שהוא 60,000.

דוד צור: אבל "כמקובל בשוק" זאת אמירה יותר נכונה.

דוד צור: מכיוון שאנחנו רוצים להיצמד לחקיקה קודמת אנחנו נשאיר את הנוסח הזה כפי שהוא, אבל אני ממליץ שתביאי איזשהו תיקון לנושא הזה.

דוד צור: שיהיה כתוב "כמקובל בשוק" בתיקונים לכלל החקיקה ואז ניישר קו.

<שרית זוכוביצקי-אור: התיקון הזה הוא תיקון שנעשה ב-266 לתקנות התעבורה לפני שנה וחצי פה.

דוד צור: לא מהותי בעיניי.

דוד צור: אחרי ששמענו את כולם אנחנו מצביעים על נוסח החוק.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: בעד סעיף 1(5) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: הסעיף התקבל.

דוד צור: אני ממליץ לכם ללכת אחורה ונכון לכתוב "כמקובל בשוק".

דוד צור: רק לא נעשה את זה בחוק הזה.

דוד צור: מר רודד, בבקשה.

<יעקב יהודה רודד: יש פה התייחסות ל-M1 ול-N1.

<יעקב יהודה רודד: למה רק לאלה?

<יעקב יהודה רודד: למה לא ל-N2?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כבר דיון מהותי לעצם ההגדרה.

<לאה ורון: אבל זה הזמן לקיים את הדיון, אם זאת השאלה.

<מרב תורג'מן: אם יש באמת כוונה להחליף את זה ולהחליף את המילים "המקובל על חברות הביטוח" במילים "כמקובל בשוק" - -

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "כמקובל בשוק"?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אין לזה משמעות.

דוד צור: תסבירי לנו מה זה M1 ו-N1.

<שרית זוכוביצקי-אור: כלי הרכב במדינת ישראל מסווגים על-פי התקינה האירופית.

<שרית זוכוביצקי-אור: העיגון של זה מופיע בתקנה 271א לתקנות התעבורה, שם מסווגים כלי הרכב לפי קטגוריות אירופיות.

<שרית זוכוביצקי-אור: N1 זה רכב נוסעים.

דוד צור: החוק דן ברכבים האלה ובאופנועים.

<ייעקב יהודה רודד: לי אין בעיה, אבל גם N2 הוא בעניין.

<ייעקב יהודה רודד: זה רכב מסחרי מעל 3.5 טון.

דוד צור: והחוק לא דן בו?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא עניין של החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: החוק מדבר על שווי רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכל.

<רונן לוי: ל-N2 אין שווי רכב?

<רונן לוי: הוא לא רכב?

<רונן לוי: אופנוע הוא לא רכב?

<רונן לוי: לא ברור.

<יורם בן-יואל: אם יורידו קריטריון ויכתבו "כמקובל בשוק" זה יעלה את מהות התביעות בבתי משפט.

<יורם בן-יואל: פלוני יגיד – זה ארבעים אלף שקל, אלמוני יגיד שלושים אלף שקל.

דוד צור: הערה נכונה.

דוד צור: יש בזה משהו.

דוד צור: זה אמורפי מדי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם נכתוב "כמקובל בשוק" לא תהיה אחידות.

<שרית זוכוביצקי-אור: לעולם לא יהיה אפשר להוריד רכב ולקבוע את האחוזים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לאחוזי הנזק יש משמעות גדולה מאד, במיוחד כשאנחנו מגיעים לאחוזי נזק של 60% משום שאז חלה חובה על שמאי רכב להוריד את הרכב מהכביש.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם לא יהיה לי בסיס אחיד, אפשר יהיה לשחק במחיר הרכב ולעולם אי אפשר יהיה להשוות בין השומות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אי אפשר יהיה לייצר פה אחידות.

<שרית זוכוביצקי-אור: "כמקובל בשוק" זה מונח ערטילאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: מי זה השוק?

דוד צור: מכיוון שהצבענו על זה, את משחיתה את זמנך.

דוד צור: הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "שמאי רכב" – מי שרשום בפנקס השמאים ובידו תעודת בת-תוקף בהתאם לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (שמאי רכב), התש"ם-1980.

דוד צור: איגוד השמאים, זה נכון?

<שרית זוכוביצקי-אור: ההגדרה מאושרת?

דוד צור: כן.

<מרב תורג'מן: אני רק אציין ששרית לא הקריאה את פסקה (5) יחד עם הספרה 5 משום שאין צורך בה.

<מרב תורג'מן: ההגדרות ימשיכו וההגדרה "שר" היא ההגדרה שתהיה אחרונה.

<מרב תורג'מן: זה רק עניין טכני.

<שרית זוכוביצקי-אור: תיקון סעיף 3.

<שרית זוכוביצקי-אור: 2.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסעיף 3 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) – (א) במקום פסקאות (1) ו-(2), יבוא: (1) הודיע שמאי רכב לרשות הרישוי על רכב באובדן גמור או החליט המבטח להעביר את הרכב לפירוק כללי, יעביר המבטח את הרכב לעסק שמורשה על-פי דין לעסוק בפירוק כלי רכב ויחזיר את רשיון הרכב לרשות הרישוי.

<מרב תורג'מן: את יכולה להסביר את הפסקה?

<שרית זוכוביצקי-אור: פסקה זו עושה בסך הכל תיקונים לא גדולים למצב הקיים היום.

<מרב תורג'מן: את יכולה להגיד מה המצב הקיים היום לפי סעיף 3 ואז מה המצב החדש לפי השינוי של הפסקה שאתם מבקשים?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: הפסקה הזאת בעצם מצטטת באופן מלא את המצב הקיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: היא מטייבת קצת את הנוסח.

<שרית זוכוביצקי-אור: כשחברת הביטוח מחליטה להביא רכב לפירוק כללי, כלומר להוריד אותו מהכביש ולפרק אותו לחלקים, יש שתי דרכים להגיע לזה: 1.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם שמאי קבע שהרכב באובדן גמור, זאת אומרת המצב המשפטי הזה בעצם לא מאפשר את החזרת הרכב לכביש ואז החברה מפרקת את הרכב לחלקים.

<שרית זוכוביצקי-אור: 2.

<שרית זוכוביצקי-אור: החברה על דעת עצמה מחליטה שבמקרה קונקרטי יותר כדאי לה לפרק את הרכב, גם אם הרכב לא הגיע לשיעור הנזק.

דוד צור: מה התוספת?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוספנו את המילים "הודיע שמאי רכב לרשות הרישוי על רכב באובדן גמור".

דוד צור: עד היום זה לא היה?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: עד היום החליט המבטח.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוסיפים את האופציה שגם אם שמאי הוריד את הרכב מהכביש המשמעות היא - - -

דוד צור: והעברה של רשיון הרכב לרשות הרישוי היתה קיימת ממילא?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<קריאה: זה כבר לא רלוונטי, זה כבר בא ממוחשב.

<קריאה: אנחנו לא מחזירים רשיונות.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר, אבל המשמעות היא החזרה.

דוד צור: לא מדברים על זה שהוא בא עם אופנוע, נכנס בריצה עם הקסדה ומביא את הרשיון.

דוד צור: גם במייל זה בסדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

דוד צור: יש הערות לסעיף זה?

דוד צור: אין.

דוד צור: בעד סעיף (1)(א)(1) – פה אחד

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: הסעיף התקבל.

<שרית זוכוביצקי-אור: (2) מכר המבטח רכב שלא למטרת פירוק כללי אלא לשם תיקון – (א) ימציא לרוכש הרכב עותק מחוות דעת שמאי הרכב שבדק את הרכב לאחר קרות הנזק.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) יחזיק ברשותו את רשיון הרכב ולא יעבירו לרוכש הרכב אלא אם כן אותו רוכש המציא לו אישור של מוסך שניתן לו רשיון לפי דין, ושלפיו תוקן הרכב, ואם הוחלף חלק, הורכב במקומו חלק חדש או חלק משומש שנרשם לפי הוראות חוק זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: השינוי המרכזי פה הוא חובת חוות דעת השמאי לרוכש.

<רונן לוי: פה אנחנו רוצים שיהיה את מה שדיברנו עליו קודם לכן וזה התאמה.

דוד צור: אבל החוק, לדעתי, לא יוכל לתת מענה לעניין הזה אלא אכיפה.

דוד צור: זאת אומרת, זאת סוגיה שצריך להציף אותה.

דוד צור: הגב' זוכוביצקי, אני עונה במקומך.

<רונן לוי: מי ייתן את המענה?

דוד צור: הוא מדבר על הפער.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מבינה.

<שרית זוכוביצקי-אור: הטענה שלו אומרת שאם שמאי נתן חוות דעת, מישהו צריך אחר כך לבדוק את השמאי.

דוד צור: לא, את הפערים.

<שרית זוכוביצקי-אור: את התיקון ביחס לחוות דעת השמאי.

דוד צור: נתן השמאי 30,000 שקל נזק, תיקן המוסך 1,500.

דוד צור: ואז יש נזילה כמו אצל חבר הכנסת וקנין.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה שמעניין אותנו הוא שהרכב תוקן על-פי חוות דעת השמאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, לא הפער במחירים.

<רונן לוי: החוק לא מדבר על המהות, בעצם, אלא על העברת המסמך.

<רונן לוי: אנחנו מנסים לצאת מהעברת מסמכים ולהביא את החוק הזה למשהו מהותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מהותי.

דוד צור: שהשמאי יהיה גורם מלווה לתיקון?

<שמואל מלכיס: השמאי זה לא תפקידו.

דוד צור: לכן אני שואל, רונן.

דוד צור: מה אתה מציע?

דוד צור: השמאי נתן חוות דעת, ליווה את התיקון, בסוף גם אישר אותו?

דוד צור: זה מה שאתה מצפה שהשמאי יעשה?

דוד צור: הוא יראה שהתיקון היה בהתאם לחוות הדעת שלו?

<רונן לוי: זה לא מה שאמרתי.

<רונן לוי: אמרתי שבמידה וחברת הביטוח מחזירה את הרשיון או נותנת רשיון לאחר התיקון, היא צריכה לוודא שמה שמופיע בחשבונית מופיע בדוח השמאי.

<רונן לוי: זאת אומרת, הפירוט של החלקים או התיקונים.

<שמואל מלכיס: תסלח לי מאד, זה לא התפקיד של חברת הביטוח וזה לא התפקיד של השמאי.

<שמואל מלכיס: חברת הביטוח נדרשה להחזיק את הרשיון ולתת אותו למתקן הרכב בתנאי שהוא תיקן.

<רונן לוי: תן לי רק לסיים.

<שמואל מלכיס: אי אפשר להטיל את האחריות של התיקון על חברות הביטוח.

<רונן לוי: אתה שלחת את האוטו ולכן אתה אחראי.

<שמואל מלכיס: אני לא שלחתי את האוטו.

<רונן לוי: בחוק המחזור לצמיגים, וזה לא רק בישראל אלא בכל העולם, נקבע שמי שמביא את הצמיגים הוא זה שממחזר אותם.

<רונן לוי: זה נקבע גם בבקבוקים ובכל דבר.

<רונן לוי: מי שמניע את התהליך צריך לסגור אותו.

<רונן לוי: לא יכול להיות שהם בורחים מהאחריות הזאת.

דוד צור: לך אין אחריות כמוסך לחתום על הרכב שהוא תוקן?

<רונן לוי: אני רק רוצה לסיים את הטיעון.

<רונן לוי: אם הבאתי צמיג למדינת ישראל והצמיג הזה, או שהוא מזהם או שאי אפשר להטמין אותו, אני אחראי להחזיר אותו בסופו של דבר.

<שמואל מלכיס: מי זה "אני"?

<רונן לוי: יבואני הצמיגים ויבואני החלפים.

<רונן לוי: החוק קבע עליהם וזה גם מקובל בכל העולם.

<רונן לוי: אולי תתן לי לדבר?

דוד צור: מר מלכיס, הבנו את העמדה שלך.

<רונן לוי: הוא דיבר שעתיים, לא הפרענו לו גם כשהוא לא ענה.

דוד צור: רונן, אני אתן לכם פה חדר מאחורה, תעבדו על הזוגיות שלכם.

דוד צור: עכשיו אני אלך לפשר ביניכם?

<רונן לוי: יש לנו זוגיות יפה.

<רונן לוי: הרעיון הזה מקובל היום באיחוד האירופי ובכל העולם.

<רונן לוי: מי שמניע תהליך וגורם לנזק הוא גם מצמצם אותו.

<רונן לוי: אתה דיברת קודם על עניין הספורט וזה אותו רעיון.

<רונן לוי: מי שמניע את הנזק לחברה, הוא אחר כך זה שמסלק אותו מהחברה.

<רונן לוי: זה אותו דבר בחוק מחזור צמיגים, בבקבוקים וכן הלאה.

<רונן לוי: יש הגיון ברעיון הזה.

<רונן לוי: אם אתה מניע את התהליך אתה גם צריך לסגור אותו.

<רונן לוי: חברות הביטוח היום מחויבות להחזיק את הרשיון ביד עד אחרי התיקון.

<רונן לוי: מה שקורה נכון להיום בפרקטיקה, שזה רק העברת מסמכים.

<רונן לוי: אף אחד לא מוודא שבין הפירוט של דוח השמאי לבין החשבונית שהוא מביא מהמוסך יש התאמה.

<רונן לוי: על זה אנחנו מדברים ואת זה צריך לסגור.

<שמואל מלכיס: אין לזה קשר כי דוח השמאי לא בהכרח מצביע על המצב האמיתי של התיקון.

<שמואל מלכיס: חלק מהבעיות שנוצרות כאן הן היכולת לקחת רכב, שהשמאי קבע שהנזק הוא יחסית גבוה ובסופו של דבר הנזק הרבה יותר נמוך, נובע מהנחיות פשוטות של משרד התחבורה, שניתנות לתיקון ונובעות מטעות בסיסית.

<שמואל מלכיס: שנית, מי שאחראי על תיקון רכב במדינת ישראל זה המוסך.

<שמואל מלכיס: החובה שהוטלה על חברות הביטוח – קל מאד למצוא את המטבע מתחת לפנס ולא במקום שבו הוא נעלם.

<שמואל מלכיס: מה שקובע בסופו של דבר זה החובה שמוטלת על חברות הביטוח להחזיק ברשיון הרכב, לברר שהרכב טופל במוסך מורשה.

<שמואל מלכיס: האחריות של המוסך המורשה נקבעה על-ידי משרד התחבורה.

<שמואל מלכיס: אם משרד התחבורה נכשל בתפקידו לפקח על המוסכים, הוא לא יכול לזרוק את האחריות הזאת על חברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: יש גבול למה שחברות הביטוח יכולות לעשות.

<שמואל מלכיס: דבר נוסף, חברות הביטוח לא מתניעות פה שום תהליך.

<שמואל מלכיס: התאונה קרתה לא בגלל תאונות הביטוח אלא על אפן וחמתן.

דוד צור: אבל הוא אומר שאתה מחזיק ברשיון הרכב.

<רונן לוי: הוא קובע את האובדן להלכה.

<רונן לוי: הוא מניע את התהליך.

<מרב תורג'מן: רכב כבר בבעלותו, למעשה.

<מרב תורג'מן: יותר נכון, הרכב בחזקתו.

<רונן לוי: נכון.

דוד צור: אם אני מצליח להיכנס לנבכי התהליך, מה שאתה מציע, רונן, זה בעצם שחברת הביטוח תייצר לעצמה איזה מנגנון של פיקוח וליווי של תהליך התיקון.

דוד צור: לכאורה היא תעשה את זה דרך השמאי.

<רונן לוי: היא קבעה את האובדן להלכה.

דוד צור: אתה בעצם מגדיל פה את נפח עבודת השמאים באופן שייקר לדעתי את העלות הכללית.

<רונן לוי: לא, ממש לא.

דוד צור: בוא תסביר לי איך סוכן הביטוח, שהוא מעונב ויפה, איך הוא אמור לוודא שמה שהשמאי העריך זה גם מה שהמוסך תיקן?

<רונן לוי: מה זה קשור לסוכן ביטוח?

<רונן לוי: שמאי בקר היום מקבל את הנתונים.

<רונן לוי: אמרתי, הם אלה שקובעים שהרכב יירד מהכביש.

דוד צור: הבנו.

דוד צור: איך אתה מציע שהמנגנון הזה יפעל בפועל?

<רונן לוי: הוא לוקח גם היום את המסמכים.

<רונן לוי: זאת עבודה שהם כבר עושים היום.

<רונן לוי: אנחנו לא מוסיפים להם עבודה.

<רונן לוי: הדבר היחיד שאנחנו מוסיפים זה שהם יעשו את ההתאמה לקרוא את המסמכים.

<רונן לוי: אם השמאי קבע שבפירוט צריך להחליף 10 חלקי חילוף, הוא יכול לסמן שאכן הם הוחלפו.

<רונן לוי: הוא לא ייתן את הרשיון לאותו סוחר אם אין התאמה.

<רונן לוי: זה כל הסיפור.

<רונן לוי: הוא עושה את אותה עבודה ואין לו פה שום השתת עלות.

<מרב תורג'מן: אבל לא השמאי שנותן את הרשיון.

<רונן לוי: השמאי בקר של חברת הביטוח.

דוד צור: אדוני רונן, למה זאת לא אחריות שלך?

<רונן לוי: אני לא מתקן את הרכב.

<רונן לוי: הסוחר מתקן את הרכב בשטחים.

<רונן לוי: אם הייתי מתקן את הרכב הייתי שמח לקחת אחריות על זה.

דוד צור: זה סיפור אחר.

דוד צור: רונן, אתה רוצה לתקן את כל הבעיות דרך החוק הזה?

<רונן לוי: ברור שאני רוצה לתקן כי אני סובל מהן.

<לאה ורון: סליחה, היושב-ראש מדבר כרגע.

<לאה ורון: בבקשה לא להפריע.

<לאה ורון: אדוני, לא להפריע.

דוד צור: שים לב לסעיף.

דוד צור: פה כתוב לך: "לעסק שמורשה לפי דין".

דוד צור: זה לא קשור עכשיו לעניין של השטחים, שזה נושא שצריך לטפל בו.

<רונן לוי: אני אסביר.

<רונן לוי: הולכים למוסך מורשה שמוציא חשבונית על אלף שקל.

<רונן לוי: אם זה חשבונית פיקטיבית או לא, אני לא יודע, אבל את זה אתג"ר יודעת.

דוד צור: אז זאת עבירה פלילית וצריך להעניש את חברת הביטוח.

<רונן לוי: אבל יש פירוט.

<רונן לוי: אנחנו דנים במסמכים ואנחנו לא פותרים את הבעיה.

<רונן לוי: נציג יחידת אתג"ר נמצא פה והוא יכול להסביר את התהליך.

<רונן לוי: אין פה שום השתת עלות.

דוד צור: כדי לפתור בעיות פליליות אני לא הולך להשית אחריות - - -

<שמואל מלכיס: זאת השתת אחריות.

<רונן לוי: יש לך כבר את האחריות הזאת.

<רונן לוי: היא בחוק.

<שמואל מלכיס: אין לי את האחריות לבדוק אם הרכב מתוקן כראוי.

<רונן לוי: לא דיברתי על תיקון כראוי.

דוד צור: מספיק עם הפינג-פונג הזה.

<שלמה כהן-תוסייה: אדוני, אני חושב שהצעת החוק כבר מקבלת את המשמעות שיש לשמאות.

<שלמה כהן-תוסייה: הרי עד היום שמאות לא היתה עוברת למוסך.

<שלמה כהן-תוסייה: ברגע שקבענו שיש לשמאות הזאת משקל ויש צורך להעביר אותה, הרי לא מעבירים אותה סתם כדי שיהיה נייר שיעבור בפקס מפה לשם ומשם לפה.

<שלמה כהן-תוסייה: בניגוד למה שאומר החבר מלכיס, מקבלים את זה שיש משמעות לכך שהתיקון צריך להיעשות לפי השמאות הזאת.

<שלמה כהן-תוסייה: אפשר להגיד: אתה תהיה אחראי או אתה תהיה אחראי או ההוא יהיה אחראי, אבל חובה לתקן את זה על-פי השמאות.

<שלמה כהן-תוסייה: זה לא כתוב כאן.

<שמואל מלכיס: זה פירוש לא נכון.

<לאה ורון: אל תפריעו לו.

<שלמה כהן-תוסייה: מר מלכיס, אני אסיים את הטיעון שלי ויכול להיות שהוא כולו שטויות, ותוכל לומר את זה אחר כך.

<שלמה כהן-תוסייה: מי שצריך לפקח על כך שהרשיון לא משוחרר מהר מדי לרוכש, הוא חברת הביטוח.

<שלמה כהן-תוסייה: יש להם איזושהי חובה לבדוק משהו.

<שלמה כהן-תוסייה: מה אמרו?

<שלמה כהן-תוסייה: אמרו: תבדקו שקיבלתם חשבונית.

<שלמה כהן-תוסייה: אבל אם, למשל, השומה של השמאי, של חברת הביטוח או של חברת הליסינג אומרת שצריך לבצע תיקונים ונרחבים, ואני לא מדבר על המחיר אלא על הצורך לבצע תיקונים לכל אורך הרכב, ובסוף מביאים חשבונית של 500 שקלים החלפת מראה, לכאורה בהוראות הסעיף הזה עמדו.

<שלמה כהן-תוסייה: יש חשבונית, החליפו מראה וגמרנו את העניין.

<שלמה כהן-תוסייה: מי בדק שאכן כשהעברנו את השמאות הזאת מישהו בכלל הסתכל וקרא אותה?

<שמואל מלכיס: פשוט אבסורד מה שקורה פה.

<שמואל מלכיס: זה לא התפקיד של השמאים.

דוד צור: אחרי שאמרת שזה אבסורד, לקחת לעצמך זכות דיבור ועכשיו אתה מנמק.

דוד צור: מכיוון שהכל פה אבסורד אני לא רוצה שתדבר עכשיו.

דוד צור: בבקשה.

<ולדו אלעזר: אני קצין חקירות ביחידת אתג"ר.

<ולדו אלעזר: במהלך החקירות באמת ראינו הרבה מאד מקרים, כמו שחברי אמר, שחברות הביטוח קיבלו מסמך או חשבונית, שהיה כתוב בה מראה – 500 שקל.

<ולדו אלעזר: חוות הדעת הצביעה על 30 חלקים שצריך להחליף, הם לא הוחלפו ובכל זאת הרשיון שוחרר.

<ולדו אלעזר: הרשיון שוחרר מכיוון שחברת הביטוח קיבלה את המסמכים שעל-פי החוק היא צריכה לקבל והיא הסתפקה בזה.

<ולדו אלעזר: היא לא בדקה באמת את התוכן.

דוד צור: איך אתה מצפה שחברת הביטוח תבדוק?

דוד צור: זאת השאלה.

דוד צור: דרך השמאי?

דוד צור: דרך איגוד חברות הביטוח?

<שלמה כהן-תוסיה: לקרוא את המסמכים.

דוד צור: ושאלה נוספת, האם זה קרה במוסכים מורשים או במוסכים פיראטיים?

<ולדו אלעזר: חלק גדול מהחקירות שלנו התמקדו במקרים שבהם התקבלו בחברות הביטוח מסמכים של מוסכים מורשים, אבל בפועל המסמכים היו מזויפים וזה תוקן במוסכים פיראטיים.

<ולדו אלעזר: היו גם חשבוניות של מוסכים מורשים שלא היו מלאות.

<ולדו אלעזר: אם לפי חוות דעת השמאי היה צריך להחליף כריות אוויר וחגורת בטיחות בגלל - - -

<לאה ורון: סליחה שאני מפריעה לך, חוות דעת השמאי אומרת מפורשות שאם החלקים האלה והאלה נדרש להחליף?

<ולדו אלעזר: כן, חד משמעית.

<ולדו אלעזר: אז פתאום ראינו שאפילו אם בחשבונית הוחלפה כרית אוויר, החגורות לא הוחלפו.

<ולדו אלעזר: אני לא מומחה להגיד אם זה בטיחותי או לא, אבל לדעתי זה לא תקין.

<ולדו אלעזר: זאת אומרת, יש איזושהי בעייתיות.

דוד צור: כן, מר מלכיס, זכות התגובה לך.

<שמואל מלכיס: קודם כל צריך להיות ברור שלא תפקידו של השמאי להגיד איך צריך לתקן את הרכב.

<שמואל מלכיס: תפקידו של השמאי להעריך מה עלות הנזק שנגרם לרכב.

<שמואל מלכיס: שנית, יש גבול לאחריות שמוטלת על חברות הביטוח בהתחשב בעובדה שרק 50% מכלי הרכב באמת מבוטחים בחברות הביטוח וכל השאר לא מבוטחים.

<שמואל מלכיס: שלישית, אי אפשר לדרוש מחברות הביטוח לעשות את מה שנדרש מהמוסך לעשות.

<שמואל מלכיס: אם היתה פה עבירה על החוק, ויכול להיות שיש בחברות ביטוח כמו בכל מקום אחר, אנשים שלא מקפידים על קיום החוק, צריך להעניש אותן.

<שמואל מלכיס: אבל אי אפשר לקבוע חוקים שיטילו אחריות על חברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: הן לא יכולות לעמוד בזה.

דוד צור: מר מלכיס, מה הליך הבדיקה, אם בכלל הוא נעשה, כשהמוסך המורשה משחרר לכם את המסמך?

דוד צור: האם יש מישהו שבודק אם יש התאמה מסוימת בניירות?

<שמואל מלכיס: יש היום תיקון, שעוד לא נכנס לתוקף, של משרד התחבורה לגבי רישום הערה ברשיון לרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה המשלים.

דוד צור: יפה, זה הדיון שניהלתי.

דוד צור: לכן אמרתי שזה נראה לי משלים שם.

<שמואל מלכיס: ברוב המקרים, סוג כזה של נזק שעליו מדברים, שבאמת מביא לכך שחברת הביטוח משלמת תשלום מלא עבור הרכב ומוכרת אותו לתיקון, הוא סוג נזק שברוב המקרים דורש אישור של מנהל המוסך על תקינות הרכב.

<שמואל מלכיס: ברוב המקרים גם יידרש רישום הערה ברשיון הרכב שהרכב עבר בדיקה לפי 309.

<שמואל מלכיס: אבל להטיל על חברות הביטוח את איכות הבדיקה ולהגיד אם הרכב תוקן כשורה?

דוד צור: אני סוגר את הדיון מיני-זוטא הזה.

<רונן לוי: החוק הוא על חלקי חילוף ולא על מסמכים.

דוד צור: רונן, עברת כבר את מר מלכיס בכמות הזמן שדיברת.

<רונן לוי: לא, לא נכון.

<רונן לוי: אין סיכוי.

<רונן לוי: תבדוק, אין סיכוי.

דוד צור: שווה.

<רונן לוי: אנחנו תמיד מופלים לרעה ומקבלים יותר זמן מאתנו.

דוד צור: כן, גב' זוכוביצקי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להגיד מה למעשה רצינו להשיג.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להבטיח שכלי רכב שניזוקו ולא פורקו יגיעו לטיפול ולתיקון במוסך מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: למה?

דוד צור: כי לכם יש פיקוח גם עליהם.

<שרית זוכוביצקי-אור: רגע.

<שרית זוכוביצקי-אור: חוות דעת השמאי היא טובה – היא מעריכה את הנזק ויוצרת איזושהי שקיפות, אבל טיב התיקון והחובה שרכב ייצא ממוסך מורשה מתוקן כדין – דרך אגב, אנחנו מצפים ממוסכים מורשים שגם אם יש חלק טעון תיקון והוא לא מופיע בחוות דעת השמאי, צריך לתקן אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו, אנחנו משיגים את המטרה בזה שאנחנו מחייבים פיקוח שמכר מבטח שלא למטרת פירוק כללי, יגיע למוסך מורשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ושם אנחנו מבטיחים שהרכב יוצא מתוקן ובטיחותי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד עוד מילה אחת על התיקון המשלים שעשינו.

<שרית זוכוביצקי-אור: כאשר מדובר בנזק לחלקים בטיחותיים אנחנו מכריחים, עושים עוד בדיקה על התיקון במכוני רישוי.

<רונן לוי: מה זה קשור?

דוד צור: רונן, מן הסתם כל מה שאמרת בשעתיים של הדיון היה לו קשר לדיון.

דוד צור: מה זה השאלה החצופה הזאת, עם כל הכבוד?

דוד צור: אני לא מקבל את זה.

<רונן לוי: אבל אין קשר בין זה שהמוסך אחראי לזה לחובה של חברת הביטוח.

דוד צור: קודם כל, יש קשר ועוד איך.

דוד צור: אני רוצה לסגור את הדיון המיני-זוטא הזה.

דוד צור: אני לא מתכוון בחוק להטיל חובה על איגוד חברות הביטוח וחברות הביטוח להיות הגורם שמבקר את עבודת המוסכים המורשים.

<רונן לוי: זה לא מה שביקשתי.

דוד צור: זה מה שאתה מבקש, פחות או יותר.

<רונן לוי: ממש לא.

דוד צור: זה לא יהיה בחוק.

דוד צור: זה לא הגיוני.

<רונן לוי: ממש לא.

<רונן לוי: הסברתי מה שביקשתי.

<רונן לוי: זה לא מה שביקשתי.

דוד צור: מר מקמל, בבקשה.

<אלי מקמל: התיקונים אינם באים לסתור או להוסיף על התפיסה שעומדת בבסיס החוק, שמטילה על כל אחד מהגופים את האחריות שמיוחסת לו.

<אלי מקמל: עובדה היא שרשיון הרכב נותר בחברת הביטוח ולא בכדי, מכיוון שהם הבעלים של הרכב.

<אלי מקמל: אגב, הם גם המחולל המרכזי להחלטה האם הרכב הזה יפורק או לא.

<אלי מקמל: ברגע שהפיצוי ישולם ללקוח, לאדם הפרטי או למבוטח, הבעלות עוברת אליהן.

<אלי מקמל: מרגע שהבעלות עוברת אליהן יש להן חלק ניכר באחריות מה יקרה עם כלי הרכב הזה.

<אלי מקמל: התיקונים האלה לא באו להוסיף אחריות.

<אלי מקמל: מי שאחראי לתקינות התיקון הם המוסכים המורשים, בהנחה שתוקנו במוסכים מורשים.

<אלי מקמל: התיקון הזה נועד להבטיח שמה שייכנס לכלי הרכב זה חלפים כשרים ולא חלפים גנובים.

<אלי מקמל: כדי שנוכל להבטיח את זה צריך את דוח השמאי כדי שאפשר יהיה לראות מה השמאי חשב שצריך להיכנס לכלי הרכב הזה כדי להעמיד אותו חזרה על הרגליים.

<אלי מקמל: בלאו הכי, מנגנוני הפיקוח הקיימים כרגע, אלמלא התוספת של דוח השמאי, קיימים.

<אלי מקמל: חברת הביטוח צריכה לבדוק שהרכב הזה תוקן כהלכה במוסך מורשה ונבדק במכון רישוי כדי להבטיח שהבלמים תקינים ואביזרים אחרים.

דוד צור: וזה מתבצע היום.

<אלי מקמל: זה מתבצע, כך שזה לא מטיל עליהם תוספת משמעותית לאחריות שבלאו הכי קיימת להם.

<קריאה: אלא רק לבדוק את ההתאמה.

<אלי מקמל: נכון.

<אלי מקמל: לבדוק את ההתאמה ולראות שהיא סבירה.

דוד צור: אני הייתי מגדיר אחרת.

דוד צור: הייתי אומר שבמקום שרואים שיש פער גדול זה צריך מייד לזעוק לשמיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: בגלל זה כתבנו פירוט בחשבונית.

דוד צור: אבל אמרתי שאני לא אטיל את זה כחובה בחוק.

דוד צור: המובן מאליו הוא שאם יש משהו שהוא בפער כזה, זה זועק לשמיים וזה על גבול העבירה הפלילית אם לא עבירה פלילית.

דוד צור: לכן, החובה הזאת ממילא מוטלת לפתחיכם כי על פניו נראה שיש פה עצימת עין רשלנית עד כדי פושעת.

<שמעון אלקיים: התקנה הזאת קובעת שיש שתי אפשרויות: האחת היא טוטאל לוס, ואין בעיה עם זה, והשנייה היא לשקם אותו, אם הנזק הוא פחות מ-60%.

<שמעון אלקיים: משרד התחבורה, באמצעות התקנה הזאת, מבטיח שרכב שחברת הביטוח קבעה לגביו שניתן לתקן אותו, בתקנה ברור שהתיקון אכן יבוצע על-ידי מוסך מורשה.

<שמעון אלקיים: אני אוסיף שהוא גם ייבדק על-ידי מעבדה מוסמכת שאושרה על-ידי משרד התחבורה, שזה לא המוסך.

דוד צור: מכוני הרישוי.

<שמעון אלקיים: לא מכוני הרישוי אלא מכוני בדיקה לבדיקת רכב לאחר תאונה.

<שמעון אלקיים: זאת אומרת, המוסך מתקן, מגיע למעבדה הזאת שבודקת רכב לאחר תאונה.

דוד צור: אתה מחזק את מה שאמרנו קודם.

<שמעון אלקיים: כן, אני רוצה רק להבהיר את הנקודות ואז זה יהיה ברור יותר לכולם.

<שמעון אלקיים: המעבדה הזו, אסור לה לקבל רכב לאחר תיקון שנקבע לגביו שהוא צריך להיות מתוקן לפי תקנה 309, אלא אם התיקון עומד בתנאים הבאים: א.

<שמעון אלקיים: מוצגת חשבונית תיקון ממוסך מורשה.

<שמעון אלקיים: אם אין חשבונית תיקון ממוסך מורשה, ולא מוגדר מה הגובה שלה.

דוד צור: הוא רואה גם את דוח השמאי?

דוד צור: לא.

<שמעון אלקיים: את דוח השמאי לא.

<טל ויתקון: לא היתה חובה וכיום גם לא תהיה.

<שמעון אלקיים: המוסך הבודק, כתנאי לבדיקת הרכב שנקבע לגביו שצריך לבדוק אותו לפי תקנה 309, הוא קודם כל צריך לבדוק את הדברים האלה.

<שמעון אלקיים: לקבל חשבונית ממוסך מורשה.

<שמעון אלקיים: הטענה פה שהרכב תוקן בשטחים לא יכולה להיות נכונה כי הוא צריך אישור מוסך מורשה.

<שמעון אלקיים: אם הוא קונה אישור מוסך מורשה ב-1,500 שקל ומציג אותו, זה קצת בעייתי.

דוד צור: מה לעניין דוח השמאי?

<שמעון אלקיים: התנאי שחברת הביטוח מחזירה את רשיונות הרכב שהיא מחזיקה אצלה – אמרנו שהיא מחזיקה אצלה כדי להבטיח שהרכב הזה, לאחר שנקבע שהוא צריך להיות מתוקן באיזשהו מקום, שהוא תוקן במוסך מורשה על-ידי חשבונית ושנית, מציגים תעודת תקינות ממוסך שתיקן את הרכב לחברת הביטוח.

<שמעון אלקיים: לא משנה כרגע איפה תוקן הרכב – במוסך מורשה או לא מורשה.

<שמעון אלקיים: האישור הזה מבטיח שהרכב עומד במידות, בזוויות ושהוא תקין לחלוטין.

<שמעון אלקיים: אם הוא לא תקין לחלוטין, המוסך הבודק לא ייתן תעודה כזאת.

<שמעון אלקיים: יש פה טענה שכביכול החשבונית לא מראה את גודל הנזק שקבע השמאי ומבחינת התוצאה הסופית זה בעיה.

<שמעון אלקיים: מבחינת התוצאה הסופית מוצגת לחברת הביטוח תעודה שהרכב תקין ורק על סמך זה היא משחררת אותו.

דוד צור: אתה אומר שיש מספיק מנגנונים בדרך כדי להבטיח שהרכב תוקן במקום - - -

<אלי מקמל: זה מה שבא להבטיח את כשרות החלפים.

דוד צור: גם במוסך מורשה?

<אלי מקמל: גם, בפירוש.

<אלי מקמל: בוודאי.

<שמואל מלכיס: זאת המטרה העיקרית.

<שמואל מלכיס: החוק נועד למניעת גניבות ולא למניעת תאונות.

דוד צור: תודה רבה לך על ההערה.

דוד צור: מר תוסיה כהן.

דוד צור: אחריו ידבר רונן ומר מלכיס יוותר על זכותו.

דוד צור: אחרי כן אני סוגר את הדיון.

<שמואל מלכיס: לא נגמור את החוק היום?

דוד צור: נראה לך?

דוד צור: כבר חמישה ל-11.

דוד צור: אם הייתם מדברים פחות הייתי יכול להצביע על כל הסעיפים.

<לאה ורון: אם הוועדה נמצאת בסעיף 2 ובהצעת החוק יש שבעה סעיפים, נראה לך שהוועדה תגמור היום?

דוד צור: רבותי, זה דיון ראשון.

דוד צור: עוד לא עבר חוק לקריאה ראשונה בדיון ראשון.

דוד צור: נתתי לכם לדבר, הערתם את כל ההערות.

<לאה ורון: פה מדובר בשנייה-שלישית.

<לאה ורון: הוועדה מכינה את הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית.

דוד צור: אני אומר שמעולם לא בדיון הראשון עבר חוק.

<שלמה כהן-תוסייה: מטרת החוק, קודם כל, היא למנוע שימוש בחלקים הגנובים, מעבר לבטיחות שעליה דיברנו.

<שלמה כהן-תוסייה: יש פה מצב, ואני רוצה לתאר אותו, כי זה מה שיקרה אחרי שהחוק יעבור, אם הוא יעבור כפי שהוא עובר כאן.

<שלמה כהן-תוסייה: כאן יש מצב ששמאי אומר שיש להחליף עשרה חלפים ויש להקפיד שלא ישתמשו בחלקים גנובים בעשרת החלפים האלה.

<שלמה כהן-תוסייה: בא למוסך מורשה ומחליף אחד מהחלפים האלה בחלק מקורי ומקבל חשבונית על אותו חלק מקורי אחד.

<שלמה כהן-תוסייה: אחר כך חוזר הרכב אל בעל המגרש.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא ניגש למוסך לא מורשה, שם תשעה חלקים גנובים, מחזיר את הקבלה של המוסך המורשה על החלק האחד המקורי לחברת הביטוח וזו מחזירה לו את הרכב.

דוד צור: מר תוסיה כהן, גנב, מעניין אותו החוק?

דוד צור: מה שאני מנסה להסביר לך הוא שהחוק ממש לא מרתיע את מי שרוצה לעבור עבירות פליליות.

דוד צור: את מי הוא מרתיע?

דוד צור: הוא מרתיע אנשים נורמטיביים שמנסים אולי להרוויח כסף בדרכים חוקיות.

דוד צור: לכן החוק בא להסדיר את העניין.

דוד צור: מה שאתה מצייר לי כרגע זה עבריין.

<שלמה כהן-תוסייה: לא, אדוני, אני לא מדבר על העבריין.

<שלמה כהן-תוסייה: לא דיברתי על בעל המגרש.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא עבריין ואתו אני לא מתמודד.

<שלמה כהן-תוסייה: אחר כך חברת הביטוח קיבלה חשבונית על חלק אחד והיא תשחרר את הרשיון.

<שלמה כהן-תוסייה: אני אומר לה: לא, את בוודאי לא עבריינית.

<שלמה כהן-תוסייה: את תקבלי חשבונית על עשרת החלקים שצריך להחליף.

<שלמה כהן-תוסייה: תבדקי שהעשרה, כל העשרה מקוריים ולא גנובים, ואז תשחררי את הרשיון.

<שלמה כהן-תוסייה: זאת כל הדרישה.

<שלמה כהן-תוסייה: אני לא דורש ממנה שתבדוק את האיכות של התיקון.

דוד צור: איך הוא יעשה את זה?

<שלמה כהן-תוסייה: יש לו חשבונית על עשרה חלקים.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא מקבל את החשבונית, אבל הוא לא רוצה להסתכל עליה.

<שלמה כהן-תוסייה: הוא אומר: קיבלתי, כתוב שצריך להחליף עשרה חלקים, קיבלתי חשבונית שהחליפו רק אחד ואני לא רוצה להסתכל.

<שלמה כהן-תוסייה: ואין לי גם חובה על פי חוק להסתכל.

דוד צור: אני סוגר את הדיון כי זמננו תם.

דוד צור: עם כל הכבוד, ואני אומר עכשיו ללובשי המדים, בנושא האכיפה בכלל הנסיון להשית אחריות על גורמים אזרחיים או אחרים דרך חקיקה שתביא אותם לעשות צ'ק-אין ודאבל צ'ק-אין וטריפל צ'ק-אין, בסופו של דבר היא לא יכולה להוות תפיסת עולם.

דוד צור: לכן יש פה מספר מנגנונים שאמורים להבטיח את זה.

דוד צור: אחד מהם הוא שזה יטופל במוסכים מורשים ואסור להם לטפל במוסכים לא מורשים.

דוד צור: מצייר פה תוסיה כהן עוד איזו מדרגה, שזה היה במוסך מורשה אבל מהמוסך המורשה הוא הלך למוסך לא מורשה ולקח חלקים לא תקניים.

דוד צור: אני לא יודע כמה זה קורה, אבל בהנחה שזה כן קורה, עם כל הכבוד, שם אתם צריכים להיכנס ולאכוף את הדברים האלה או משרד התחבורה, אבל אי אפשר להשית על השוק עוד חוק ועוד חוק ועוד חוק.

דוד צור: בסופו של דבר מהריבוי הזה יוצא שכרנו בהפסדנו.

דוד צור: תודה רבה.