ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 241, 2014-06-09 10:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ד בסיוון, 9 ביוני 2014.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והנושא:

חיים כץ: הצעת חוק להגדלת הסיוע לניצולי שואה.

חיים כץ: אנחנו ממשיכים את הישיבה שהיתה לפני שבוע.

חיים כץ: בבקשה, גברתי היועצת המשפטית.

<נעה בן שבת: אדוני, היו כמה תיקונים מהדיון הקודם, ואנחנו עדיין לא דיברנו על סעיפים 3 ו-5א, עדיין לא הצבענו עליהם, לא אישרנו אותם.

<נעה בן שבת: אולי אני אתחיל, אדוני, במעבר על כמה תיקונים קטנים שנכנסו לנוסח ואפשר יהיה להצביע עליהם.

<נעה בן שבת: הוראה ראשונה נמצאת בסעיף 4 להצעת החוק.

<נעה בן שבת: דובר על כך שלא תובא בחשבון קצבה שאינה עולה על 1,000 שקלים, קצבה בשל רדיפות הנאצים, לפי הגדרתה בחוק, הסכום הזה גם הוא ימודד.

<נעה בן שבת: זאת הוראה אחת.

<נעה בן שבת: תיקון נוסף, אדוני, נמצא בהוראת המעבר.

<נעה בן שבת: בהוראת המעבר אנחנו מבהירים כמה דברים.

<נעה בן שבת: בעמ' 9, בסעיף 13(ד), אנחנו מבהירים שבמקרה ששולמו תגמול או הטבה בעד תקופה כלשהי, למשל מענק שנתי ששולם לפי החוק שקדם לו וכעת יהיה אדם זכאי למענק לפי החוק החדש, הוא לא יקבל בעד אותה תקופה, אלא רק פעם אחת את ההטבה או את הגמול.

<נעה בן שבת: כמובן, זה צריך להיות בשיעור הגבוה מביניהם.

<נעה בן שבת: אם זה לא מובהר פה בנוסח, נבהיר בנוסח.

חיים כץ: נתקן את הנוסח.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ד)(1) אנחנו מבהירים שהתגמול העיקרי שאנחנו מדברים עליו זה התגמול העיקרי לדרגת נכות של 25%.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו מעבירים את אותה קבוצה של 18,500 לדרגת הזכאות הבסיסית של החוק.

<נעה בן שבת: אם הם ירצו לקבל אחוזי נכות גבוהים יותר, הם יצטרכו להגיש בקשה נפרדת, אבל ללא בקשה הם עוברים לתגמול העיקרי בשיעור של 25% נכות.

<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ה) אנחנו מדברים על העברה לגמלת הבטחת הכנסה.

<נעה בן שבת: ההעברה הזאת תתבצע עד סוף - - -

<גליה מאיר-אריכא: ההעברה מגמלת הבטחת הכנסה לנזקק.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: מגמלת הבטחת הכנסה למעמד של נכה נזקק, וההעברה הזאת תתבצע עד תום שנת 2014.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהיא תתבצע באופן הדרגתי, אבל עד תום שנת 2014.

<נעה בן שבת: נוריד את ההוראה לעניין הניכויים, אף-אל-פי שמרגע שמתחילים להיות משולמים התגמולים - - -

<גליה מאיר-אריכא: מצוין שזה במקום זה.

<נעה בן שבת: התגמול יבוא במקום הבטחת ההכנסה.

<נעה בן שבת: סעיף קטן (ט) שנוסף פה מבהיר שההוראה לעניין הארכת המועדים להגשת ערר או ערעור על אותם נושאים שנשארים פה בחוק, הוא יחול על אותם עררים או ערעורים שטרם חלף המועד להגיש ערר או ערעור עליהם, זאת אומרת, עדיין הם בגבול 45 הימים שהיו, ואז הם יוכלו לקבל הארכה ל-60 ימים.

<נעה בן שבת: עוד הוראה שנוספה פה, שאנחנו מאריכים את המועד לתשלום התגמולים, כיוון שאנחנו כבר בחודש יוני.

<נעה בן שבת: המועד לתשלום התגמולים – גם במקרים שיש תקופות שקודמות ל-1 ביוני וגם עבור חודש יוני הם ישולמו לא יאוחר מהמועד לתשלום התגמולים בעד חודש יולי, שזה ב-1 באוגוסט, אם אני מבינה נכון.

<נעה בן שבת: דבר נוסף.

<נעה בן שבת: אדוני, ציינו בדיון הקודם שיש מענקים שנתיים.

<נעה בן שבת: עד היום היתה מניעה לקבל מענק שנתי לפי החוק הזה, חוק הטבות, וגם מענק שנתי לפי חוק אסירי ציון וחוק מעמד ותיקי הממשלה, וההוראה הזאת בוטלה.

<נעה בן שבת: כיוון שבאותם חוקים יש הוראה שאומרת שאין לתת הטבה בשני החוקים, אנחנו מציינים שאפשר יהיה לתת הטבה, את אותו מענק בשני החוקים, ולכך יש פה תיקון בסעיף 11 לחוק.

<נעה בן שבת: אדוני, עכשיו אולי נחזור לסעיפים 3 ו-5א.

חיים כץ: את לא רוצה שנצביע על מה שתיקנת עכשיו?

<נעה בן שבת: אני אשמח מאוד.

חיים כץ: תקריאי בצורה מסודרת על מה אנחנו מצביעים.

אילן גילאון: באיזה עמוד אתה?

חיים כץ: קראנו שבעה עמודים של תיקונים שסיכמנו בפעם שעברה.

חיים כץ: ישבו עורכות-הדין ותיקנו את הניסוחים.

חיים כץ: כולם מיטיבים.

חיים כץ: אתה יכול להצביע עליהם.

אילן גילאון: בסעיף הזה אני אהמר, אבל הגשתי כאן הסתייגות.

חיים כץ: אנחנו נגיע אליה.

<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 5, סעיף קטן (ד), הסכומים האמורים בסעיף זה יעודכנו ב-1 בדצמבר בכל שנה, ופה קיים מנגנון העדכון, אבל זה חל על כל הסכומים בסעיף זה.

חיים כץ: הסברת את זה.

חיים כץ: ברגע שהסברת, תגידי איזה סעיף ונצביע עליו.

חיים כץ: אל תתחילי להסביר מחדש.

<נעה בן שבת: זה היה תיקון סעיף 4(ד).

<נעה בן שבת: אדוני, אפילו אולי נצביע אחר-כך על כל החוק והתיקונים האלה - -

חיים כץ: הם ייכנסו.

<נעה בן שבת: - - הם ייכנסו באופן אוטומטי.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: עכשיו אנחנו רוצים לעבור על - - -

<נעה בן שבת: על הסעיפים ועל ההסתייגויות שהיו להם.

<נעה בן שבת: אדוני, אולי נתחיל מהסתייגויות שעדיין לא בסעיפים הבעייתיים.

<נעה בן שבת: היו שלוש הסתייגויות של חבר הכנסת גפני, אבל הן לא נוגעות לחוק הזה, לחוק ההטבות.

<נעה בן שבת: הן היו צריכות להיות בחוק נכי רדיפות הנאצים.

<נעה בן שבת: הסתייגות אחת התייחסה למדד, הוא ביקש שזה יהיה צמוד למדד - - -

חיים כץ: מדד "שמחת הקהילה".

<נעה בן שבת: אנחנו עדיין מחפשים איך קוראים לו.

<נעה בן שבת: זו הסתייגות אחת.

חיים כץ: אנחנו נצביע על ההסתייגות של גפני.

חיים כץ: גפני ביקש שכל ההצמדות של החוק הזה יהיו צמודות למדד "שמחת הקהילה" או למדד "הקהילה" שמתפרסם פעמיים בשנה.

חיים כץ: אולי הוא יותר טוב ב-1%, אבל זה המדד שנכי צה"ל צמודים אליו.

חיים כץ: אולי הוא יותר טוב ב-1%, אבל יש בעיות בעדכונים ובהצמדות.

<גליה מאיר-אריכא: הבעיה שהוא מתפרסם באופן רטרואקטיבי - - -

חיים כץ: כן, אני לא חושב שזה צריך להיות, בייחוד לאנשים האלה, כדי שלא ידחו להם את הכסף בחצי שנה.

חיים כץ: הם יקבלו אפילו 1% פחות, אבל יקבלו בזמן.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות של גפני, ירים את ידו.

חיים כץ: נגד ההסתייגות – פה אחד

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים פה, והם חמישה במספר – את מחליפה את עדי קול - - -

יפעת קריב: לא ציינתי את זה, סליחה.

חיים כץ: הפילו את ההסתייגות של גפני.

חיים כץ: נעבור הלאה.

<נעה בן שבת: הסתייגות נוספת היתה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל, חבר הכנסת מרגי וחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס.

<נעה בן שבת: היו שלוש הסתייגויות.

<נעה בן שבת: נתחיל עם ההסתייגות שהתייחסה ליוצאי גרמניה שלא תבעו, הם לא רצו לתבוע מנימוקים אידיאולוגיים.

חיים כץ: 300 איש.

<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים בחוק הזה לאפשר לאנשים שאף-על-פי שלא נשללה זכותם לתבוע את הגרמנים – חוק נכי הרדיפות מונע את האפשרות של מי שלא נשללה זכותו לתבוע את הגרמנים, מונע את האפשרות שלו לתבוע מהחוק הזה – עכשיו אנחנו אומרים שגם מי שלא נשללה זכותו, אבל הוא הוכיח שהוא עומד בתנאים של חוק נכי הרדיפות, כפי שמופיע פה, הוא יוכל לתבוע.

<נעה בן שבת: ולכן הקבוצה הזאת - - -

<גליה מאיר-אריכא: הם כלולים.

<גליה מאיר-אריכא: מי מביניהם שהוא יוצא המחנות והגטאות יקבל קצבה חודשית, ומי שלא יוצא המחנות והגטאות יקבל את המענק השנתי.

מיקי רוזנטל: אף-על-פי שהם לא תבעו בזמנו, לא בגרמניה ולא בישראל, מכניסים אותם לקבוצה.

חיים כץ: לצורך העניין מכניסים אותם לחוק, ואז ההסתייגות הזאת יורדת.

חיים כץ: אין הסתייגות, כי היא נכנסת לחוק.

<גליה מאיר-אריכא: הם כבר כלולים.

<נעה בן שבת: זה מה שכתוב בחוק.

חיים כץ: ההסתייגות של מרגי, רוזנטל וגילאון - - -

אילן גילאון: לא, אורלי.

חיים כץ: ואורלי היא ירדה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להבין.

מיקי רוזנטל: אתם מכניסים בתיקון בחוק - - -

חיים כץ: הם חלק מהחוק.

<גליה מאיר-אריכא: מלכתחילה זה כלול בהצעת החוק.

<נעה בן שבת: זה כלול בהצעת החוק, כי כתוב שאנשים - - -

<גליה מאיר-אריכא: לא כתוב במפורש "יוצאי גרמניה", כתוב שעל אף שיכול היה לתבוע ולא תבע, הוא גם כלול בחוק.

<גליה מאיר-אריכא: כלומר, עצם העובדה שזכותו לא נשללה - - -

חיים כץ: גברתי, גם נעה אמרה שזה כך.

חיים כץ: היה לנו עוד קטע עם משרד המשפטים.

חיים כץ: היו לנו 150 איש שרצינו לכלול אותם בתוך הספר הזה.

<שי סומך: אני ממשרד המשפטים.

<שי סומך: בדקתי את הנושא עם עמיתי בממשלה, יש התנגדות של משרד האוצר לשפר את - - -

קולט אביטל: גם ל-150?

חיים כץ: נצביע בהסתייגות ונעביר את זה.

<שי סומך: צריך לציין שאותה קבוצה של 150 גם תהיה זכאית לאותו מענק שנתי של 3,600 שקלים - - -

חיים כץ: אנחנו יודעים שהם קיבלו את ה-350 שקלים, ואנחנו יודעים שהקבוצה הזאת היתה – כמה בהתחלה?

<שי סומך: כמה מאות.

חיים כץ: כמה זה כמה מאות?

חיים כץ: גם 101 זה כמה מאות.

חיים כץ: אולי זה 800-700 ונשארו 150.

חיים כץ: באנו וביקשנו, וניתן לכם את זה בראש.

חיים כץ: תשמעו מה אני אומר לכם, אנחנו הולכים אתכם לאורך כל הדרך.

חיים כץ: משרד האוצר, רוצים לצאת להתייעץ?

חיים כץ: אנחנו מדברים על הקבוצה של סעיף 5א, 150 איש, להכניס אותם.

חיים כץ: בכביש תהיה חכם, אל תחשוב שאתה צודק.

חיים כץ: זה 150 איש שהולכים ונגמרים, היו 700.

<גיא הרמתי: אני מאגף התקציבים.

<גיא הרמתי: ההצעה עולה 5 מיליון.

<גיא הרמתי: ניסינו לעשות כמיטב יכולתנו עם מיליארד שקל, ואנחנו מתנגדים להצעה הזאת.

<גיא הרמתי: אנחנו חושבים שהאנשים האלה יהיו זכאים למענק ולתרופות - - -

קולט אביטל: למענק הזה נשארו גם רזרבות.

חיים כץ: סליחה, גברתי.

<גיא הרמתי: בנוסף, אותם אנשים מקבלים גם 4,600, זאת אומרת, שני מענקים.

<גיא הרמתי: סך הכול זה כמעט 8,000 שקל מענק בכל ינואר, וזה על פני - - -

חיים כץ: כמה הם מקבלים?

<גיא הרמתי: הם מקבלים עוד מענק של 4,700, שהוגדל בחודש פברואר.

חיים כץ: כמה הם מקבלים לשנה?

<גיא הרמתי: לשנה הם מקבלים כ-8,000 שקל.

חיים כץ: כמה זה לחודש?

חיים כץ: אתה יודע, 750.

חיים כץ: אתה יודע לעשות את החשבון.

חיים כץ: כמה הוא יודע לחיות עם זה?

חיים כץ: 750 זה הרבה?

חיים כץ: תן לי להסביר.

חיים כץ: זה הרבה כסף בשביל בן-אדם כזה?

חיים כץ: הוא נוסע עם זה לחו"ל או קונה עם זה תרופות או חושב להדליק את החשמל או לא להדליק את החשמל?

חיים כץ: מה הוא עושה עם הכסף הזה?

יפעת קריב: למה נובעת התנגדות?

חיים כץ: 5 מיליון.

יפעת קריב: אנשים מוגדרים כניצולי שואה, זה פותח מעגלים - - -

רינה פרנקל: 150 איש – 5 מיליון?

רינה פרנקל: איך זה יכול להיות?

יפעת קריב: תסבירו את הסיבה.

רינה פרנקל: 150 איש – 5 מיליון?

רינה פרנקל: זה לא יכול להיות, זה לא הגיוני.

מיקי רוזנטל: הם עושים חישוב אם הם יחיו עד 120.

חיים כץ: לטווח של 20 שנה.

<גיא הרמתי: לא בשנה אחת.

רינה פרנקל: 5 מיליון לשנה – 150 איש?

רינה פרנקל: זה לא הגיוני בכלל.

<גליה מאיר-אריכא: צריך להסביר שאם רוצים להכיר בעובדי כפייה, צריך - - -

חיים כץ: סליחה, גברתי.

חיים כץ: סליחה.

חיים כץ: אני מבקש שתפרט את החשבון.

<גיא הרמתי: אני אפרט.

חיים כץ: אני רוצה על ה-150 ספציפית.

חיים כץ: אתה נוגע באנשים, יש לך עכשיו תעודות זהות, יש לך שמות.

חיים כץ: אני רוצה לדעת איך אתה מגיע ל-5 מיליון.

<רבקה לויפר: אני רכזת בתחום ביטוח לאומי-רווחה באוצר.

<רבקה לויפר: הבעיה שלנו איננה העלות.

<רבקה לויפר: אפשר לפרט את העלות, איך חישבנו ואיך הגענו אליה - - -

חיים כץ: דרך אגב, 5 מיליון זאת לא עלות תקציבית.

חיים כץ: את יודעת שזה 5,8 מיליון, זה לא עלות תקציבית.

מיקי רוזנטל: בדיוק.

חיים כץ: עזוב, מיקי, נסתדר.

מיקי רוזנטל: אני רק מחזק את ידיך.

מיקי רוזנטל: מה אכפת לך?

מיקי רוזנטל: תן לעזור לך.

<רבקה לויפר: מדובר כמובן בעלות, אך ההתנגדות שלנו לא נובעת דווקא מהעלות הזאת.

<רבקה לויפר: ההתנגדות היא מכיוון שאם רוצים להכניס עובדי כפייה, זה אנשים שהיום נמצאים במה שמכונה "המעגל השני", ויושב-ראש הוועדה מבקש כרגע להכניס אותם למעגל הראשון.

חיים כץ: 150 איש.

חיים כץ: אני לא מבקש את ה-18,000.

חיים כץ: שימי לב, יש פה חברי כנסת שבאו על הראש שלי ואמרו: איך אתה, כניצול שואה, שההורים שלך שרדו את אשוויץ והלכו כבר לעולמם, לא מכניס את עובדי הכפייה?

חיים כץ: איך אתה עושה את זה?

חיים כץ: אמרו לי.

יפעת קריב: איך אתה עושה הפרדה בין ניצולי השואה?

חיים כץ: הם כבר בפנים.

חיים כץ: הם כבר קיבלו.

יפעת קריב: לא כל עובדי הכפייה.

חיים כץ: ה-150 כבר קיבלו.

מיקי רוזנטל: ה-150 האלה כבר אושרו.

מיקי רוזנטל: זה אחרת.

חיים כץ: יש לכם ברירה, או שאתם נותנים את זה, או שאנחנו מגישים הסתייגות ומעבירים אותה.

חיים כץ: אם לא, נמשוך את החוק, שיהיה לך ברור, גם במליאה.

חיים כץ: תתייעצו בבית.

חיים כץ: אנחנו רוצים את טובת ניצולי השואה.

יפעת קריב: אני לא מצליחה להבין מי הקבוצה, ולמה הקבוצה הזאת כל-כך - - -

חיים כץ: גברת.

יפעת קריב: אני רוצה להבין.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תבואי לכל הדיונים.

חיים כץ: לא היית בפעם שעברה.

יפעת קריב: כי הייתי במקביל בדיון.

יפעת קריב: אין דיון של ניצולי שואה שאני לא נמצאת בו.

חיים כץ: מה זה מעניין אותי?

חיים כץ: אני לא עושה דיון על דיון.

יפעת קריב: רק תגדיר לפרוטוקול - -

חיים כץ: נאמר.

חיים כץ: זה רשום.

יפעת קריב: - - למה 150 האלה מיוחדים מעבר לכל שאר עובדי הכפייה.

חיים כץ: גברת, אני עונה לך.

חיים כץ: תלכי לפרוטוקול של הדיון שעבר.

חיים כץ: דיברו על זה כרבע שעה.

חיים כץ: הסבירו רבע שעה איך זה נולד, מאיפה זה בא.

חיים כץ: הכול מוסבר.

חיים כץ: אני לא מחדש עכשיו את הדיון של הפעם שעברה.

<גיא הרמתי: האם אפשר לבקש הפסקה בדיון להתייעצות?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: בוקר טוב, אנחנו מחדשים את הדיון בנושא הצעת חוק להגדלת הסיוע לניצולי השואה.

חיים כץ: בבקשה, גברתי.

<נעה בן שבת: אדוני, קודם ציינתי תיקון שהצעתי להכניס לסעיף 13(ט), לגבי ההצעות שעדיין לא חלף המועד להגשת ערר או ערעור עליהן.

<נעה בן שבת: בסופו של דבר, העירו לי שזה אולי מיותר, שזה כבר עולה מהפרשנות.

<נעה בן שבת: הרי אנחנו יודעים שהחוק מיום תחילתו לא יכול להאריך דברים שכבר פקע המועד להחלתם.

<נעה בן שבת: הסעיף הזה מיותר ואני מבקשת להוריד אותו.

<נעה בן שבת: אדוני, הדיון שנעשה פה לפני כן נגע לסעיף 5א להצעת החוק.

<נעה בן שבת: הסעיף האמור עוסק באותה קבוצה של 150 איש ולא הצבענו עליו בדיון הקודם בגלל הנושא הזה.

<נעה בן שבת: אדוני, אני מבינה שההצעה שלך היא להוריד את הסעיף הזה ולהכניס את הקבוצה.

<נעה בן שבת: לפי מה שמציעה הצעת החוק היא תקבל את המענק שהיא היתה מקבלת, 4,000 שקלים ועוד מענק של 3,600 החדש, ובמקום לתת לה את המענקים האלה, להכניס אותה לקבוצה הגדולה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, בסעיף 3 להוסיף עוד קבוצה, למרות שהם לא יוצאי מחנות וגטאות.

<נעה בן שבת: להוסיף אותם לקבוצה של סעיף 3, כפסקה נוספת בסעיף 3, ולבטל את סעיף 5א ואת ההפניות אליו.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: בהסתייגויות אני רוצה להעלות את זה כהסתייגות.

<נעה בן שבת: אפשר להתחיל מהסעיף הזה.

חיים כץ: אני מעלה הסתייגות שהסעיף הזה – תגדירי אותו.

<נעה בן שבת: אני אקרא קודם את סעיף 5א בנוסחו המוצע בהצעת החוק, בתיקונים שמוצעים פה, ונראה.

<נעה בן שבת: סעיף 6 – תיקון סעיף 5א.

<נעה בן שבת: "בסעיף 5א לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) – (א) ברישה, במקום "שאינו זכאי להטבות הקבועות בסעיף 3 או 4 וזכאי" יבוא "הזכאי".

<נעה בן שבת: " הדבר הזה מאפשר את מתן שני המענקים לאותה קבוצה.

חיים כץ: היום זה 7,600.

<נעה בן שבת: זה 4,000 ועוד - - -

<נעה בן שבת: 4,000 ועוד 3,600.

חיים כץ: אם הם יקבלו מענק חודשי, כמה הם יקבלו?

<גיא הרמתי: אם הם יקבלו קצבה חודשית, זה יהיה 2,200 מינימום.

<גיא הרמתי: בממוצע 3,300.

<נעה בן שבת: גם מענק שנתי.

<גיא הרמתי: לא.

<גיא הרמתי: אם הם בקצבה חודשית זה מעגל ראשון.

<נעה בן שבת: האם הם לא יקבלו לפי נכי רדיפות?

<גיא הרמתי: הם יקבלו.

<גיא הרמתי: לפי נכי רדיפות זה 2,200 מינימום ובממוצע זה 3,300 בגלל אחוזי הנכות השונים של האנשים.

חיים כץ: 29,000 שקל לשנה תכפיל ב-150.

חיים כץ: זה 4.5 מיליון.

<רבקה לויפר: אנחנו לא חושבים שנוכל לגדר את זה רק ל-150 האלה, וזאת הסיבה להסתייגות.

חיים כץ: בכמה אתם חושבים שתצטרכו לגדר את זה?

<רבקה לויפר: צריך לבדוק את הנתונים.

<רבקה לויפר: בגדול זה להכניס אנשים שהיום מוגדרים במעגל השני לתוך המעגל הראשון.

<רבקה לויפר: והקבוצה הזאת של אותם 150 אנחנו לא יודעים אם ניתן להבחינה בצורה משפטית מהשאר, ולכן אנחנו מתנגדים.

חיים כץ: היום יש לא מעט אנשים שהם שונים מהקבוצה הזאת, כשהקבוצה הזאת מקבלת והם לא מקבלים, והם באותם תנאים.

<רבקה לויפר: יש המון דברים.

חיים כץ: מה ההבדל בין אותם 150 אחרים היום ומחר?

חיים כץ: מה ההבדל?

חיים כץ: מה יום מיומיים או 4 מיליון שקלים?

<רבקה לויפר: היום הם מקבלים איזה מענק.

חיים כץ: לטענתכם לא מגיע להם.

<רבקה לויפר: לא אמרנו אם מגיע או לא.

חיים כץ: אם הוא מגיע להם, הוא מגיע לעוד כמה אנשים אחרים.

<רבקה לויפר: לגבי המענק - - -

חיים כץ: למה אחרים לא מקבלים אותו?

<רבקה לויפר: אחרים יהיו זכאים עכשיו לקבל את המענק לפי תיקון החקיקה - - -

חיים כץ: כל האחרים יהיו זכאים לקבל את זה היום?

דב חנין: מי זה האחרים?

<רבקה לויפר: לא.

<רבקה לויפר: לא ה-18,000.

<גיא הרמתי: 150 האיש האלה זה תיקון שהתקבל ב-2007 או ב-2008 - - -

חיים כץ: אנחנו יודעים, דיברנו על זה.

<גיא הרמתי: אז לא עלו הדקויות האלה בין האנשים האלה.

חיים כץ: למה לא קרה כלום מאז?

חיים כץ: אם היא קבוצה חריגה, למה אף אחד מהשלטונות או מהארגונים הפעילים למען זכויות ניצולי השואה לא עשה כלום עם זה?

<גיא הרמתי: קודם כול, זה עדיין תחום אפור.

<גיא הרמתי: אנחנו לא אומרים שזה שחור או לבן, אבל הפערים היום בין הקבוצה הזאת של ה-150 איש לשאר הם לעניין מענק שנתי של 4,700 שקל.

<גיא הרמתי: ברגע שהפער הזה הולך וגדל לקצבה - - -

חיים כץ: העלית אותו עכשיו ל-7,600.

<גיא הרמתי: נכון.

<גיא הרמתי: זה עדיין מענק שנתי.

<גיא הרמתי: ברגע שהפער יהיה, אחרי ההסתייגות שלך, בין קצבה חודשית של 29,000 שקל לשנה לבין מענק של 3,600, הפער יהיה יותר קשה.

חיים כץ: האם אתם מוכנים להעלות אותו ל-15,000?

<רבקה לויפר: לא נעשה עכשיו - - -

חיים כץ: למה לא?

חיים כץ: עכשיו לא מתאים לכם?

חיים כץ: החברה לא מתאימה?

חיים כץ: האנשים לא מתאימים?

<גיא הרמתי: אנחנו לא יכולים להחליט לבד.

חיים כץ: קולט, יש לנו אותו אינטרס.

קולט אביטל: אני יודעת, רק תרשה לי להגיד כמה מילים.

חיים כץ: ודאי.

קולט אביטל: אני לא מבינה את העניין הזה מסיבה פשוטה.

קולט אביטל: ב-2007, כשחוקק החוק, עלה הנושא של עובדי הכפייה, של כל הקבוצה.

קולט אביטל: העלינו הסתייגות.

קולט אביטל: ההסתייגות הגיעה למליאה ב-3 במרץ 2008, וכדי להוריד את ההסתייגות הממשלה התחייבה מעל במת הכנסת שהקבוצה הזאת תקבל את הכסף ושהחוק יעבור בעתיד הקרוב מאוד.

חיים כץ: איזה כסף?

קולט אביטל: מענק או קצבה חודשית.

חיים כץ: יש הבדל גדול בין מענק שנתי, שאולי הממשלה התחייבה והם מקבלים - - -

קולט אביטל: הם לא התחייבו לשום דבר במפורש.

חיים כץ: הם עומדים במילתם למה שהם התחייבו מעל במת הכנסת.

חיים כץ: האנשים האלה מקבלים היום 4,000 שקל.

קולט אביטל: הם לא מקבלים כלום.

חיים כץ: הם מקבלים.

קולט אביטל: מה פתאום.

<עפרה רוס: יש קבוצה של 150 איש.

חיים כץ: מי גברתי?

<עפרה רוס: מנהלת הרשות - - -

חיים כץ: אני לא זוכר שקיבלת אישור לדבר.

חיים כץ: לא זכור לי העניין הזה.

קולט אביטל: אני לא מתכוונת ל-150.

קולט אביטל: אני גם לא מבינה את האיפה והאיפה בין 150 שכן הכירו בהם כעובדי כפייה לבין קבוצה של מקסימום 1,000 איש היום, כשאלף פעמים הבטיחו שייתנו להם את המענקים שלהם, ואני לא התווכחתי מה ייתנו להם, אלא שיכירו בהם בחוק.

קולט אביטל: לא ברור לאף אחד מאתנו מה ההבחנה הזאת, מה האיפה ואיפה, מדוע ב-150 כן הכירו ובאחרים לא.

חיים כץ: מאחר ואתם כולכם חושבים שאתם עוזרים, אני אגיד לך עכשיו ואנחנו משחקים הכי פתוח.

חיים כץ: זה בדיוק מה שהאוצר אומר.

חיים כץ: רציתי לעשות סדק בקיר ודרך 150 האיש האלה, שעכשיו אני אוותר עליהם, בגלל הדברים שלך, להביא לכל ה-18,000.

חיים כץ: בא האוצר אומר: עזוב, אתה לא מחפש את ה-150, אתה מחפש את ה-18,000.

חיים כץ: כשעושים דברים כאלה, עושים אותם בשקט ולא בדוכן כזה, כי אי-אפשר להביא את זה.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים – בתחבולות תעשה לך מלחמות.

קולט אביטל: איזה תחבולות?

חיים כץ: בא האוצר ואומר שהם לא זכאים.

חיים כץ: היה לנו סדק, היה לנו סדק בקיר והיינו יכולים לפוצץ את הקיר.

חיים כץ: לא צריך על הכול לדבר.

חיים כץ: היה סדק של 150 איש שקיבלו אישור.

חיים כץ: על זה עכשיו הגדילו לו את המענק.

חיים כץ: הגדילו לו ל-7,600, והעלות הכללית היא 4.5 מיליון.

חיים כץ: את זה לא רציתי להגיד פה בכלל, אבל אתם אילצתם אותי.

חיים כץ: עושים סדק בקיר לאט-לאט ובסבלנות, למרות שאין פה הרבה סבלנות, כי כל יום 40 איש מהם הולכים, ואין לנו הרבה זמן.

חיים כץ: אנחנו רוצים לעשות מהלך ואנחנו רוצים לעזור לאותם אנשים.

חיים כץ: פה סביב השולחן הזה כולם, אבל כולם רוצים לעזור להם.

חיים כץ: אין אחד שלא רוצה לעזור להם.

חיים כץ: קראת את הסעיף ואני אגיש הסתייגות.

משה גפני: מה תהיה ההסתייגות שלך עכשיו?

חיים כץ: להעביר אותם ממענק לקבצה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות שלו שבסעיף 3 תופיע השורה של מי שקיבל מענק חד-פעמי מאותה הצעת חוק, וסעיף 5א, האזכורים שלו יימחקו.

<נעה בן שבת: נמשיך לקרוא את סעיף 5א.

<נעה בן שבת: "הוא אינו מקבל קצבה בשל רדיפות הנאצים, קצבה לפי ההסכם עם גרמניה או קצבה מכוח סעיף 3, ולא קיבל קצבה כאמור בעד התקופה או חלקה שתחילתה ביום תחילתו חוק התוכנית להגדלת גמלאות הבטחת הכנסה לקשישים נזקקים ולסיוע לניצולי שואה (תיקוני חקיקה), התשס"ח-2008".

<נעה בן שבת: הנוסח תוקן.

<נעה בן שבת: זה רק תיקון נוסח, זה לא תיקון מהותי.

חיים כץ: מי בעד הצעת סעיף 5א כמי שהוקרא, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד סעיף 5א – פה אחד

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים ויש להם זכות הצבעה, והם חמישה במספר, תמכו, והסעיף הזה עבר.

חיים כץ: אחר-כך בהסתייגויות נעשה - - -

<נעה בן שבת: תצביע על ההסתייגות.

<נעה בן שבת: ההסתייגות שלך היא ההצעה המקבילה שלא היתה מקובלת על חברי הכנסת.

חיים כץ: זו לא היתה ההסתייגות שלי, זה היה הסעיף.

<נעה בן שבת: זה היה הסעיף, נכון.

אילן גילאון: יש לי הסתייגות להפוך את המענק לקצבה.

חיים כץ: אני מעלה הסתייגות ל-150 האנשים האלה, או כמה שאתם תגידו.

חיים כץ: אני לא יודע אם זה 150 או 170 או 140 או 300.

חיים כץ: הקבוצה הזאת שמוגדרת כ"יורי שטרן".

חיים כץ: הקבוצה הזאת, אנחנו לא יודעים כמה יש בה.

אילן גילאון: "החבר'ה של יורי".

אילן גילאון: תסביר את ההסתייגות שלך עוד פעם.

חיים כץ: הקבוצה הזאת שנכנסה בשנת 2007, כמוכרת חלקית, וקיבלה מענק שנתי של 4,000 שקלים.

חיים כץ: מאחר שאנחנו היום מנסים לשפר את איכות חייהם של ניצולי השואה ולתת להם עוד קצת כסף ולהגדיל קבוצות של אנשים שבאו לפה אחרי 53 ולא יכלו להגיש, אנחנו מנסים לשפר גם את האיכות של הקבוצה הזאת של אני לא יודע כמה, הקבוצהX הזאת.

חיים כץ: הם קיבלו עד עכשיו מענקים ואנחנו נכניס אותם לקבוצה מסודרת שתקבל קצבה חודשית.

חיים כץ: זו ההסתייגות שלי.

חיים כץ: אני מעלה את זה להצבעה.

חיים כץ: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – 3

חיים כץ: ההצעה של יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת חיים כץ נתקבלה, ותיכנס להצעת החוק.

חיים כץ: ברוב של שלושה נגד שניים ההסתייגות עברה, והיא תעלה למליאה.

<נעה בן שבת: סליחה, אדוני, אם ההסתייגות עברה, היא הופכת לנוסח.

<נעה בן שבת: הוא צריך להסתייג אם הוא רוצה.

חיים כץ: הוא צריך להסתייג.

<גיא הרמתי: שר האוצר ישקול להגיש הסתייגות.

חיים כץ: ודאי.

חיים כץ: שר האוצר יסתייג, ואז אם ההסתייגות שלו עוברת במליאה, מתקבלת ההסתייגות שלו, אבל אז יש לנו אופציה למשוך את החוק לדיון נוסף בוועדה אם אנחנו לא מקבלים את ההסתייגות.

<וילמה מאור: תגביל אותו בזמן.

<נעה בן שבת: הוא יגיש היום את ההסתייגות.

<נעה בן שבת: המטרה שלנו להעביר את החוק היום.

<וילמה מאור: אז תגביל אותו בזמן.

חיים כץ: הוא יבוא היום ויגיש את ההסתייגות שלו.

<נעה בן שבת: אדוני, אני מתנצלת.

<נעה בן שבת: זו היתה טעות שלי מבחינת הסדר של ההצבעות.

<נעה בן שבת: קודם הצבענו על נוסח הסעיף, הוא לכאורה עבר, ואחר-כך הצבענו על ההסתייגות.

<נעה בן שבת: היינו צריכים לעשות את זה בסדר ההפוך.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר, אני מבקשת דיון מחדש על שתי ההצעות האלה.

חיים כץ: אני מבקש רביזיה.

<נעה בן שבת: לעשות רביזיה על שני הדיונים האלה, להצביע ולהבהיר את שתי ההחלטות האלה.

חיים כץ: אני מבקש רביזיה למען שהסעיף ינוהל לפי הסדר הנכון.

חיים כץ: מי בעד הרביזיה, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד בקשת הרביזיה – 3

חיים כץ: נמנעים – אין

<קריאה: הרביזיה זה בעוד חצי שעה.

חיים כץ: בסדר, חצי שעה.

חיים כץ: אין בעיה.

חיים כץ: מה סדר הדיונים שלנו?

חיים כץ: נעשה הפסקה, נחזור.

מיקי רוזנטל: אתה יכול להמשיך בסעיפים אחרים.

חיים כץ: אני יכול להמשיך בסעיפים אחרים.

מיקי רוזנטל: למה לך לעכב?

מיקי רוזנטל: תן לי לעזור לך.

מיקי רוזנטל: כדאי לך.

חיים כץ: קיבלנו את הרביזיה ונעשה בה דיון בעוד חצי שעה.

חיים כץ: תמשיכי בסעיפים אחרים.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה מעשית לשיקולך ולשיקול היועצת המשפטית.

דב חנין: אנחנו נמצאים בקושי כשמצד אחד ברור לכולנו שאנחנו רוצים להעביר את החוק, אפילו במהדורה יותר מצומצמת, כי החוק הזה מיטיב עם הרבה מאוד אנשים ויעשה להם שינוי גדול.

דב חנין: מצד שני - - -

חיים כץ: החוק יעבור היום.

דב חנין: יפה.

דב חנין: מצד שני, ברור לנו, בכל ורסיה שנאשר פה בוועדה, שיהיו קבוצות שלדעתנו ראוי לתת להם מענה, אבל אנחנו לא יכולים.

דב חנין: ההצעה שאני מציע לשקול היא לפצל את אותן קבוצות שאנחנו לא מסוגלים לתת להן מענה כרגע, לפצל אותן מנוסח החוק, להעביר את החוק במהדורה שאפשר להעביר אותו עכשיו, להשאיר בפני הוועדה את הסוגיות האחרות שכרגע אנחנו לא מסוגלים לתת להן מענה.

חיים כץ: יפה לך.

<נעה בן שבת: אדוני, מבחינה תקנונית יש עם זה בעיה.

דב חנין: אני רוצה לענות על הבעיה.

דב חנין: החוק שנמצא בפנינו, אדוני, הוא חיבור של הצעת החוק הממשלתית עם הצעות חוק פרטיות.

דב חנין: הצעות החוק הפרטיות מרחיבות יותר לעומת הצעת החוק הממשלתית.

דב חנין: הפנתה אותי היועצת המשפטית של הוועדה לנוסח שאומר שאנחנו מתבססים על הנוסח של הקריאה הראשונה.

דב חנין: אני רוצה להפנות אותך, גברתי, לסעיף 1 של הקריאה הראשונה שאומר: "מטרתו של חוק זה לקבוע הסדרים להגדלת הסיוע הניתן לניצולי שואה החיים בישראל".

דב חנין: זה סעיף מאוד-מאוד רחב.

דב חנין: מתוך הסעיף הרחב הזה - - -

<נעה בן שבת: הסעיף הזה פוצל לוועדת העלייה והקליטה.

<נעה בן שבת: סעיף המטרה הוא בוועדת העלייה והקליטה.

דב חנין: סעיף המטרה לא בפנינו?

חיים כץ: לא, והוא עבר.

יפעת קריב: אתה צודק, צריך להעביר את זה במליאה.

יפעת קריב: אני מסכימה אתך שאין סיבה לעכב את זה.

דב חנין: אני מייד אמצא - - -

חיים כץ: את כל ההצעות שלך תציע בעוד חצי שעה כשנחדש את הדיון ברביזיה.

חיים כץ: אילן, בוא תהיה מנהל.

אילן גילאון: עכשיו נעביר מה שאנחנו רוצים.

אילן גילאון: ..

<נעה בן שבת: הבעיה היא בהוראה שמתייחסת לפיצול, הוראת סעיף 84 לתקנון מתייחסת לפיצול והיא אומרת שבפיצול יפורטו החלקים מנוסח הצעת החוק שאושר בקריאה הראשונה.

<נעה בן שבת: הנוסח שאושר בקריאה הראשונה הוא רק הנוסח הכחול, זה נוסח ההצעה, לכן - - -

דב חנין: חלקים לפי התקנון בנוסח החדש שלו כוללים או הוראות סעיפים או למשל נושאים.

דב חנין: גברתי תקרא את ההוראה, היא לא בפני - - -

<נעה בן שבת: אם יש נושא בהצעת החוק שאתה מעוניין לפצל, שהוא לא יעבור עם הצעת החוק הגדולה, איזה נושא זה?

<נעה בן שבת: הוא נושא שהיה בהצעת החוק שעברה בקריאה הראשונה.

דב חנין: יפה.

דב חנין: לצורך העניין הזה גברתי צריכה להשכיל אותי ולומר לי מה הדברים שפוצלו בינינו לבין ועדת העלייה והקליטה.

<נעה בן שבת: פרקים ב' ו-ה' וגם סעיף 6, למעט סעיף 6(ו) הועברו לוועדה שלנו.

<נעה בן שבת: פרקים א', ג', ד' וסעיף 6(ו) הועברו לוועדת הקליטה.

דב חנין: הבנתי.

דב חנין: אצלנו פרקים ב' ו-ה' וסעיף 6.

<נעה בן שבת: סעיף 6 למעט סעיף קטן (ו).

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: נעה, איפה אנחנו עכשיו?

<נעה בן שבת: נעבור לנושא של ההסתייגויות.

אילן גילאון: הסעיף הבא של ההסתייגות זה - - -

<נעה בן שבת: היו פה הסתייגויות של חבר הכנסת מיקי רוזנטל, אבל הוא לא נמצא.

<נעה בן שבת: אני רוצה לקבל ממנו הבהרה על ההסתייגויות.

אילן גילאון: הוא תיכף חוזר.

אילן גילאון: נמשיך הלאה ונחזור אליו עוד מעט.

אילן גילאון: יש הסתייגות שלי באיזה מקום.

<נעה בן שבת: נכון, לך יש שתי הסתייגויות חלופיות, גם של קבוצת מרצ וגם של סיעת העבודה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אחת מהן היא משלוש סיעות - - -

אילן גילאון: סליחה.

<נעה בן שבת: ההסתייגות שלך מציעה הסתייגות לסעיף 3, ונבהיר קודם לפני שנקרא את הסעיף, כדי לא לחזור על טעויות העבר.

<נעה בן שבת: ההסתייגות לסעיף 3 אומרת להכניס את עובדי הכפייה באופן מפורש לסעיף 3, זאת אומרת, בסעיף 3 להוסיף פסקה – אנחנו מגדירים את הגדרת מרדף – היום קיימות שתי הגדרות, הוא מקבל מקרן סעיף 2 או שהוא קיבל את התגמולים ליוצאי מחנות וגטאות.

<נעה בן שבת: עכשיו מוצע להוסיף בו ש"הוא היה אדם נרדף ששהה בארץ עוינת ונאלץ לבצע עבודת כפייה עבור שלטון עוין או בהוראת נציגי שלטון עוין; לעניין פסקה זו "עבודת כפייה" – עבודה ללא שכר במשך תקופה רצופה ומשמעותית, שהאדם הנרדף היה צפוי לעונש לולא ביצע אותה; "אדם נרדף", "ארץ עוינת" ו"שלטון עוין" – כהגדרתם בסעיף 16 לחוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, התש"י-1950.

<נעה בן שבת: " בהמשך לכך יש תיקונים, כיוון שהדבר הזה יכניס גם את עובדי הכפייה לפי סעיף 5א לסעיף 3, ואז יהיה צריך לבטל את כל ההפניות לסעיף 5א.

אילן גילאון: זו הסתייגות אחת.

אילן גילאון: יש הסתייגות חלופית שכוללת את כל מי שנולד - - -

<נעה בן שבת: ההסתייגות החלופית מתייחסת לאדם.

<נעה בן שבת: מוסיפה באותה טכניקה להגדרת נרדף החדשה שתופיע בסעיף 3 "הוא שהה בארץ עוינת או נמלט, בסמוך לפני הכיבוש הגרמני, משטח שבתקופת השלטון הנאצי היה נתון למעשה למרותה של גרמניה; לעניין פסקה זו, "ארץ עוינת" – אחד מאלה: (א) גרמניה – בתקופת השלטון הנאצי שהחלה ביום ג' בשבט התרצ"ג (30 בינואר 1933) והסתיימה ביום כ"ה באייר התש"ה (8 במאי 1945); (ב) שטח שבתקופת השלטון הנאצי היה נתון למעשה למרותה של גרמניה – בתקופה שהיה נתון למעשה למרותה של גרמניה; (ג) מדינה ששיתפה פעולה עם גרמניה, או מדינה או שטח שהיו נתונים למרותה של מדינה כאמור, לפי הרשימה המופיעה בטור א' לתוספת – בתקופת המלחמה שבין המדינה האמורה ובין מעצמות הברית, ואם בסמוך לפני התקופה האמורה הנהיג השלטון באותה מדינה מדיניות של רדיפות כלפי היהודים – גם באותה תקופה, הכל כאמור בטורים ב' ו-ג' לתוספת.

<נעה בן שבת: " בעקבות ההסתייגות הזאת יצטרכו לעשות תיקונים, כי היא ממילא מייתרת את סעיפים 4 ואת סעיף 5א, כפי שמוצע פה בהצעה.

<נעה בן שבת: מוצע להוסיף פה תוספת ובה רשימת המדינות שבהן מדובר.

אילן גילאון: יש תיקון שבמקום שכתוב "משטר וישי", אפשר לכתוב "מרוקו".

אילן גילאון: תוניסיה מופיעה.

אילן גילאון: צרפת ומרוקו.

רינה פרנקל: גם רוסיה לא מופיעה פה, אני לא יודעת למה.

רינה פרנקל: מדינות ברית-המועצות לשעבר לא מופיעות פה.

<נעה בן שבת: הרשימה הזאת - - -

רינה פרנקל: מה הסיבה שהיא לא מופיעה?

אילן גילאון: זו טעות סופר.

<נעה בן שבת: אני לא חושבת.

<נעה בן שבת: הרשימה הזאת הופיעה בדוח של ועדת גולדברג.

<נעה בן שבת: אתם חושבים שאולי נפלו בה טעויות, אולי צריך לבדוק את הנושא הזה.

אילן גילאון: אני מקבל את התיקון הזה.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אנחנו מוסיפים פה מדינה, אנחנו צריכים להוסיף גם באיזה מועדים היא היתה נתונה לכיבוש.

אילן גילאון: תקבלי מועדים, בוודאי.

אילן גילאון: כל הרעיון הוא כזה.

אילן גילאון: חברים, מדובר כאן על הצעה מרחיקת לכת שלוקחת טיימינג ולוקיישיין.

אילן גילאון: יש זמן ויש מקום והגיע הזמן לעשות מורטוריום שלם בנושא הזה.

אילן גילאון: די עם הוויכוח ולהתיש את האנשים כל-כך הרבה זמן.

אילן גילאון: האנשים האלה נעלמים.

אילן גילאון: בכל שבוע 40 אנשים נעלמים מהקבוצה הזאת, זה דבר מטורף.

אילן גילאון: לכן הגיע הזמן לעשות גרייס ובעניין הזה להיות לארג' עם ציבור שייהנה מן הדבר הזה, וכל מי שנולד בזמן הנתון תחת משטר נאצי לפי הרשימה שהגשנו, ולצורך הנושא הזה תוצג הרשימה הכוללת – אני מקבל את ההצעה – מבחינת הגדרתו יהיה זכאי לגמלה, מבלי להיכנס למה שהיה.

אילן גילאון: אם זה לא יעבור, יש לנו חילופי חילופין.

אילן גילאון: יש לנו הצעה יותר מרחיבה מאשר היום.

<נעה בן שבת: "איטליה – 17 בנובמבר 1938 עד 2 במאי 1945; אלבניה – 7 באפריל 1939 עד 29 בנובמבר 1944; אלג'יריה – 22 ביוני 1940 עד 8 בנובמבר 1942; בולגריה – 1 במרץ 1941 עד 16 בספטמבר 1944; בוקובינה – 17 ביוני 1941 עד 23 באוגוסט 1944; בסרביה – 17 ביוני 1941 עד 23 באוגוסט 1944; הונגריה 29 במאי 1938 עד ה-4 באפריל 1945; תוניסיה – 9 בנובמבר 1942 – אחרי הדיון הקודם ניגש אלי אדם ואמר לי שהתאריך צריך להיות תאריך של משטר וישי, מ-22 ביוני 1940, אבל אין לי דרך להתמודד היסטורית עם זה.

אילן גילאון: חשבתי שנספיק להעביר לפני שהוא מגיע...

חיים כץ: תעביר.

חיים כץ: תעביר.

<נעה בן שבת: אנחנו קוראים את ההסתייגויות החלופיות של סיעת מרץ.

<נעה בן שבת: אחת ההסתייגויות היתה גם סיעת העבודה.

<נעה בן שבת: היינו באמצע קריאת רשימת הארצות.

<נעה בן שבת: אני מציע להשאיר את זה בתאריכים שנקבעו פה.

אילן גילאון: התיקון שאני רוצה לעשות לזה, גברתי, זה רק לציין, כאשר מדובר על וישי, להוסיף "ומרוקו" וכל מדינות ברית-המועצות לשעבר על-פי אותו עיקרון.

<נעה בן שבת: באיזה תאריכים?

אילן גילאון: על-פי אותו עיקרון.

<ידיד דוד: התאריכים של מרוקו זה כמו אלג'יר.

אילן גילאון: העיקרון של המדינות האלה או שהן היו תחת השפעה נאצית או שהיו בשלטון הנאצי.

רינה פרנקל: הן היו בשלטון נאצי, בוודאי.

<גליה מאיר-אריכא: אנחנו לוקחים את תאריך הכיבוש.

<גליה מאיר-אריכא: 1942 זה התאריך של משטר וישי.

<נעה בן שבת: תוניסיה?

אילן גילאון: תוניסיה מסרנו.

<גליה מאיר-אריכא: תוניסה – 1942.

<גליה מאיר-אריכא: זה תאריך הכיבוש.

<נעה בן שבת: הם טענו שכבר ממשטר וישי הם היו נתונים למרות או שמשטר וישי - - -

<גליה מאיר-אריכא: אני רק רוצה להסביר בכל מה שנוגע לממשל וישי - - -

חיים כץ: זה כמו שאת באה לנאום ומציינת בתודות – תמיד יש נעלבים.

חיים כץ: זה שכחת, ההוא שכחת, לזה התכוונתי ולא אמרתי.

<נעה בן שבת: אלה מדינות ששיתפו פעולה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מדינות ששיתפו פעולה.

<נעה בן שבת: מדינות ברית-המועצות שיתפו פעולה?

רינה פרנקל: באוקראינה.

דב חנין: השאלה היא, אדוני היושב-ראש - - -

אילן גילאון: אדוני, הבאנו את הרשימה לצורך העיקרון.

אילן גילאון: בכל מדינה שהיתה תחת השפעה נאצית או תחת שלטון נאצי מהתאריכים הרלוונטיים שייקבעו לפי תאריכים כרונולוגיים היסטוריים צריך לקיים את אותו כלל, גם אם האדם היה בן חודש אחד.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לדעה שאומרת שלא צריך להוסיף את הרשימה הזאת.

דב חנין: אני חושב שצריך לקבוע עיקרון.

דב חנין: עכשיו נקיים פה דיון בכנסת מה היה המצב בתוניסיה תחת משטר וישי?

<נעה בן שבת: אתה רוצה להוריד את הרשימה?

אילן גילאון: הרשימה היא כמשל.

אילן גילאון: העיקרון הוא הקובע.

אילן גילאון: מה שקובע זה הטיימינג והלוקיישן.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה לחזור לנושא שהעליתי קודם.

<נעה בן שבת: אם אפשר קודם להשלים את נושא ההסתייגות.

<נעה בן שבת: אני מצטערת, אדוני, חבל להשאיר את זה, כי מוצע פה תיקון בהסתייגות.

<נעה בן שבת: למעשה בסעיף קטן (ג) אנחנו אומרים "מדינה ששיתפה פעולה עם גרמניה וכן מדינה או שטח שהיו נתונים למרותה של מדינה כאמור, בתקופה שהיו נתונים למרות", ואנחנו מורידים את הרשימה.

<נעה בן שבת: זו ההסתייגות שלכם.

אילן גילאון: או לפני שמורידים את הרשימה כותבים "למשל".

<נעה בן שבת: "למשל" אנחנו לא יכולים לכתוב, אנחנו יכולים להגיד מה העיקרון.

אילן גילאון: את משפטנית.

אילן גילאון: קיבלתי.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חוזר לסוגיה שהעליתי קודם - - -

חיים כץ: כשנפתח את הרביזיה נראה מה אנחנו יודעים לעשות.

דב חנין: אני אהיה חייב לרוץ לדיון אחר - - -

חיים כץ: הבנתי מה שאמרת.

חיים כץ: הבנתי, לפצל את הקבוצה.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: אני רוצה להציע את המסמר שעליו אנחנו יכולים לתלות את התמונה.

דב חנין: הערתה של היועצת המשפטית היתה שאין לנו סעיף המטרה.

דב חנין: לפי הערתה של היועצת המשפטית, אני מציע לפצל את סעיף 2(1)(א) שמדבר על מענק שנתי לפי דין אחר.

דב חנין: ההצעה היא בנוסח הכתוב למחוק את ההגדרה הזאת.

דב חנין: אני מציע לפצל את כל הנושא של מענק שנתי לפי דין אחר, וזה יאפשר לנו להעביר היום את כל הדברים שאנחנו מעוניינים בהם, להשאיר לדיון נוסף - - -

<נעה בן שבת: איך זה יאפשר, אדוני?

<נעה בן שבת: מענק שנתי לפי דין אחר מוחק הפניה לחוק אסירי ציון ולחוק ותיקי מלחמה.

<נעה בן שבת: אם אתה רוצה לפצל את כל נושא המענקים, אתה משאיר היום בחוץ את האנשים שאמורים לקבל מענק לפי סעיף 4 ולפי סעיף 5א.

דב חנין: לא, זה לא מה שאני מבקש.

דב חנין: אני מבקש לפצל את המענק השנתי לפי דין אחר שמוצע למחוק.

דב חנין: אני מציע להשאיר בפני הוועדה את השאלה האם אנחנו רוצים מענק שנתי לפי דין אחר כלשהו - - -

חיים כץ: קודם כול, אני לא רוצה שהוא ייפגע.

חיים כץ: הם רוצים להגדיל את המענק מ-4,000 ל-7,600, שלא יצא מצב שאנחנו פוגעים.

<נעה בן שבת: הם רוצים לאפשר לקבל את המענק גם לפי החוקים האחרים וגם לפי החוק הזה, מה שהיה אסור עד היום.

דב חנין: גברתי לא שמה לב למה שאמרתי.

דב חנין: ההצעה בסעיף 2(1)(א)(1) היא למחוק את ההגדרה "מענק שנתי לפי דין אחר".

דב חנין: אם אנחנו משאירים אצלנו בצריך עיון את השאלה של מחיקת ההגדרה הזאת ומה אנחנו רוצים להכניס במקומה – או למחוק אותה, או להרחיב אותה, או להתייחס אליה – זה משאיר בפנינו סוגיה של מענק שנתי שנוכל לבחון אותה בהידברות עם הממשלה, עם מסגרת זמנים פחות לחוצה וכך להעביר את החוק ולתת את הבשורה האפשרית היום.

<נעה בן שבת: אדוני, אפשר לפצל את הנושא הזה, אבל זה לא יביא את מה שמקווה חבר הכנסת חנין, בגלל שזה ישאיר לנו את אותה הגדרה של "מענק שנתי לפי דין אחר".

<נעה בן שבת: זה יהיה הנושא, המענק השנתי לפי דין אחר, אבל זה לא יאפשר לנו לתלות באותה הגדרה את כל אותם עררים שרוצים להביא.

דב חנין: למה?

דב חנין: הסוגיה מענק שנתי לפי דין אחר.

<נעה בן שבת: כי זו לא הסוגיה, זה לא נושא של מענק שנתי של דין אחר.

<נעה בן שבת: יש הגדרה מסוימת שאומרת מענק שנתי לפי אותם חוקים, ותיקי המלחמה ואסירי ציון.

חיים כץ: אין מה לעשות.

חיים כץ: מה ששלה, שלה.

חיים כץ: היכולות המשפטיות הן שלה, הרעיונות הטובים הם שלך.

חיים כץ: מה לעשות שהרעיונות הטובים לא עומדים בסוגיות המשפטיות.

דב חנין: אם אנחנו משאירים בצריך עיון, גברתי, את השאלה על קיומו של מענק שנתי לפי דין אחר, אנחנו מאפשרים לעצמנו להגדיר בעתיד איזה מענק שנתי לפי דין אחר צריך להיות.

<נעה בן שבת: זה לא היה הנוסח שהיה בפני הוועדה.

<נעה בן שבת: מה שהציעה הצעת החוק היא לקחת הגדרה שקיימת היום בחוק, והיא מאוד מצומצמת, לשני מענקים לפי חוקים אחרים, ומציעה למחוק אותה.

<נעה בן שבת: זה הנושא וזה העניין.

אילן גילאון: טוחנים מים כשכל צד מבין את הקטע שלו.

חיים כץ: איפה אנחנו, נעה?

<נעה בן שבת: ראינו את ההסתייגויות האלה.

<נעה בן שבת: יש עוד הסתייגות שאני רוצה להבין למה היא התייחסה, אבל היא של חבר הכנסת רוזנטל, והוא לא נמצא כרגע פה.

<נעה בן שבת: אולי נמתין ונדון על זה כשנדון על הרביזיה.

חיים כץ: הרביזיה בעוד שלוש דקות.

חיים כץ: יש זמן.

<נעה בן שבת: יש פה הסתייגויות של חבר הכנסת גפני.

חיים כץ: הצבענו עליהן, נכון?

<נעה בן שבת: הצבענו על הסתייגות אחת שלו, אבל יש לו עוד שתי הסתייגויות שהוא מאוד רוצה להעלות פה, אבל באמת ההסתייגויות האלה נוגעות לחוק נכי רדיפות הנאצים.

<נעה בן שבת: בעייתי לנו לבוא עכשיו, למרות שהחוקים האלה עברו ביחד בקריאה ראשונה - - -

חיים כץ: מה זה אומר, שהוא יכול לבקש את ההסתייגויות האלה?

<נעה בן שבת: הוא ביקש רביזיה בשביל להעלות את ההסתייגויות בוועדת הקליטה.

<נעה בן שבת: יכול להיות שהרביזיה תידחה, שבקשתו לדיון מחדש תידחה, ואז הוא לא יוכל להעלות את ההסתייגויות.

<נעה בן שבת: פורמלית, אדוני – פה היתה הצעת חוק בקריאה הראשונה, היא כללה גם את החוקים האחרים – בלוליינות אפשר להציע לו - - -

חיים כץ: בעברית, מה את אומרת?

<נעה בן שבת: בעברית אני אומרת, אדוני, שזה לא נכון להעלות את ההסתייגויות, ואנחנו לא עושים תיקונים עקיפים לחוקים אחרים אגב הסתייגות לחוק מסוים.

<נעה בן שבת: אם חבר הכנסת גפני מאוד מתעקש, ניאלץ להעלות את ההסתייגויות שלו.

<נעה בן שבת: עדיין לא הצבענו על ההסתייגויות, כי הן נוגעות - - -

חיים כץ: נעלה את ההסתייגויות שלו ונפיל אותן.

חיים כץ: אנחנו מתגלגלים ומתגלגלים.

חיים כץ: נקרא לו, תעלי את ההסתייגויות שלו.

אילן גילאון: על ההסתייגות שלי לא הצבענו.

<נעה בן שבת: ההסתייגות של חבר הכנסת גילאון יחד עם סיעת העבודה - - -

חיים כץ: נחכה לגפני.

חיים כץ: נצביע על ההסתייגות של גילאון.

<נעה בן שבת: לגילאון היתה הסתייגות אחת והסתייגות חלופית.

<נעה בן שבת: הסתייגות אחת להכניס את כל עובדי הכפייה, הסתייגות שנייה חלופית היתה להכניס את כל הקבוצות שהיו תחת מדינות שהיו גם תחת הכיבוש וגם נתונות למרות.

אילן גילאון: הנה, הוא הגיע.

אילן גילאון: אם היא תיפול, יש לי הסתייגות חלופית לחלופית.

דב חנין: גברתי היועצת המשפטית, לא לעניין ההצבעה, אני רק מבקש להודיע למען הסדר שבסיעת חד"ש אנחנו מצטרפים לכל הסתייגויות של חבר הכנסת גילאון.

חיים כץ: גפני, אמרה היועצת המשפטית בהיעדרך שההסתייגויות שלך לא נוגעות לחוק הזה.

חיים כץ: אני יודע שבכל חוק אנחנו יכולים להעלות את כל ההסתייגות, עם זאת, אנחנו מבקשים ממך לא להעלות את ההסתייגויות - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא.

חיים כץ: אם אתה רוצה להעלות הסתייגות דיבור - - -

משה גפני: זו לא הסתייגות דיבור.

משה גפני: אני רוצה להעלות למליאה ואולי אני אצליח לגייס.

משה גפני: אני מצביע בעד, ואני לא מבקש שיצביעו בעד.

משה גפני: אני מבקש להעלות את ההסתייגויות האלה למליאה, אלא אם כן אתה תומך בזה.

חיים כץ: לא, לא.

חיים כץ: אני לא תומך בזה.

<נעה בן שבת: אני רוצה להבין.

<נעה בן שבת: דיברנו על הנושא של המדד, אז אתה מציע שכל המדדים גם בחוק נכי רדיפות הנאצים יהיו במדד הקהילתי - - -

חיים כץ: הצבענו וזה נפל, זה יעלה למליאה.

חיים כץ: תלך על השתיים האחרות.

<נעה בן שבת: הנושא הנוסף שביקשת שלוב, תוניסיה - - -

חיים כץ: אתה לא מצביע בעד?

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: האם היה פעם סיכום אתך שהפרתי?

משה גפני: רק אתי הפרו סיכומים, ראש הממשלה ואחרים, אבל לא הפרתי אף פעם סיכומים.

חיים כץ: איפה פה עכשיו ראש הממשלה?

משה גפני: לא, לא, לא.

חיים כץ: הוא לא פה, טוב.

משה גפני: הוא לא פה.

משה גפני: כן.

<נעה בן שבת: ביקשת להסיר את המגבלה של לוב, תוניסיה ורומניה, בלי לפרט את שמות המדינות.

<נעה בן שבת: אני עדיין לא יורדת לסוף דעתך.

משה גפני: כולל את כולם.

<נעה בן שבת: שזה יחול על כל מי ששהה בכל המדינות - - -

משה גפני: כולל רומניה.

משה גפני: כולן.

<נעה בן שבת: איזה מדינות?

משה גפני: לוב, תוניסיה, רומניה.

משה גפני: להכניס את זה כתיקון בחוק על הכול.

<נעה בן שבת: דבר שלישי זה נושא ההטבות.

<נעה בן שבת: פה אנחנו מדברים על מצבים שבהם גמלת נכה נזקק נשללת בגלל הגדלת הסכומים שתיעשה בוועדת הקליטה, אם היא תיעשה - - -

משה גפני: היא לא תיעשה.

משה גפני: עכשיו אני צריך להיות שם.

<נעה בן שבת: בנושא הזה אנחנו לגמרי תיאורטיים, כי גם הגדלת הסכומים לא בפנינו.

משה גפני: אותו יחס.

<נעה בן שבת: אם יוגדלו הסכומים, כפי שייעשה בוועדת הקליטה, אתה אומר שהם יתבעו בתגמול נזקק, ואתה רוצה להבטיח שההטבות לא ייפגעו.

<נעה בן שבת: אם אפשר, להצביע על ההסתייגויות, הראשונה והשנייה והשלישית.

חיים כץ: תעלי אותן.

חיים כץ: אנחנו מעלים את ההסתייגויות של גפני.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגויות של גפני, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – 1

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: ארבעה נגד ואחד בעד, ההסתייגות לא התקבלה.

משה גפני: שלוש ההסתייגויות.

חיים כץ: שלוש ההסתייגויות לא התקבלו.

משה גפני: הן יבואו למליאה.

חיים כץ: יבואו למליאה.

משה גפני: תודה רבה, אדוני.

<נעה בן שבת: יש הסתייגות של חבר הכנסת רוזנטל, חבר הכנסת, חבר הכנסת מרגי וחברת הכנסת אורלי לוי.

מיקי רוזנטל: איזה מהן?

מיקי רוזנטל: היו לי שלוש.

<נעה בן שבת: דיברנו הבוקר על ההסתייגות לגבי הנושא של הגרמנים.

מיקי רוזנטל: זה הוסדר.

חיים כץ: זה נפל.

מיקי רוזנטל: הוא לא נפל.

מיקי רוזנטל: משכתי, כי זה הוסדר.

חיים כץ: לא משכת, אין בזה צורך.

מיקי רוזנטל: גמרנו, חבל על הזמן.

מיקי רוזנטל: כולנו ממהרים.

<נעה בן שבת: הסתייגות שנייה דיברה על כך שמי ששהה בשטח של לוב, אלג'יר, תוניסיה או מרוקו, בזמן שהוא היה נתון למרותה של צרפת תחת משטר וישי, הוא ייכנס - - -

מיקי רוזנטל: הוא ייכנס לחוק.

<נעה בן שבת: הוא ייכנס לחוק במובן הזה שהוא יוכל להיחשב כנרדף, ההוראות יחולו גם עליו.

<נעה בן שבת: זו ההסתייגות.

<נעה בן שבת: אתה רוצה את זה, לגבי איזה סעיפים?

<נעה בן שבת: לגבי הסעיף של הקצבאות, המענק השנתי?

מיקי רוזנטל: גם וגם.

<נעה בן שבת: לגבי כל הסעיפים.

חיים כץ: אפשר להעלות להצבעה.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות של מיקי רוזנטל, ירים את ידו.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – 1

חיים כץ: ההצעות של חבר הכנסת רוזנטל לא נתקבלו ויעלו למליאה כהסתייגויות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: ההסתייגויות נפלו.

<נעה בן שבת: הסתייגות נוספת של חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

<נעה בן שבת: היתה לו הסתייגות חלופית.

<נעה בן שבת: הצעה אחת היתה להוסיף, אחרי סעיף קטן (ד), בסעיף 13, סעיף המעבר, ש"הוגשה בקשה לתגמול מוגדל לפי הכנסה או לתגמול לפי הכנסה על ידי מי שמתקיימות בו הוראות סעיף קטן (ד), ולא נתנה הרשות המוסמכת את החלטתה בבקשה בתוך 30 ימים מיום הדיון בה, יראו את הבקשה כאילו התקבלה והוכרה הנכות בדרגה שהתבקשה".

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אותה קבוצה שלפי הוראות המעבר הועברה כגוש אחד מקבלת ההטבות לפי החוק הזה לקבלת התגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, ובאותה בקשה אמרנו שהם מקבלים את הרובד הבסיסי, התגמול העיקרי לדרגת נכות של 25%, אבל אם הם מגישים בקשה לתגמול מוגדל או לתגמול לפי הכנסה - - -

מיקי רוזנטל: זה לא עניין כלכלי.

מיקי רוזנטל: אם לא יענו, זה קוצב את זמן התשובה.

מיקי רוזנטל: אם לא מגיעה התשובה, התשובה הופכת אוטומטית לחיובית.

מיקי רוזנטל: מדובר באנשים שאין להם תוחלת חיים עצומה.

מיקי רוזנטל: בתוך 30 יום חייבים לתת תשובה, כי אחר-כך הם יגידו שיש עומס בלתי סביר, עשרות אלפי פניות - - -

חיים כץ: משרד המשפטים, שמעת מה שהוא אומר?

<שי סומך: ההצעה שאם בתוך 30 ימים אין תשובה - - -

מיקי רוזנטל: אם לא נענית תשובה שלילית או כל תשובה אחרת, התביעה מוכרת.

חיים כץ: כמה ימים אתם צריכים לתת תשובה?

<שי סומך: זו הרשות.

<עפרה רוס: תשובה נותנים מייד.

<עפרה רוס: השאלה אם מאשרים - - -

חיים כץ: לא משנה, תשובה.

חיים כץ: אם לא מאשרים, לא מאשרים.

שולי מועלם-רפאלי: אם לא מאשרים – לא.

שולי מועלם-רפאלי: אם כן מאשרים – כן.

שולי מועלם-רפאלי: לא להתעלם.

<עפרה רוס: איזו תשובה אפשר לתת בתוך 30 יום, אבל בדיקה שתהיה במסות, שכל ה-18,500 יגישו באותה עת - - -

מיקי רוזנטל: ברור לכם שזה מה שיקרה.

חיים כץ: כמה זמן צריך להערכתך אם ה-18,500 יגישו?

<עפרה רוס: תלוי כמה כוח-אדם נקבל.

חיים כץ: 90 יום?

<עפרה רוס: תלוי כמה כוח-אדם נקבל.

חיים כץ: צריך לקבל פה החלטה.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות שלי נועדה בדיוק לעניין הזה, שיביאו כוח-אדם ויטפלו בדברים האלה.

מיקי רוזנטל: מספיק.

חיים כץ: נכון, לאנשים האלה אין הרבה זמן לחיות.

מיקי רוזנטל: אין.

מיקי רוזנטל: די.

מיקי רוזנטל: מספיק שיחקנו עם הדבר הזה.

חיים כץ: 90 יום זה בסדר?

<עפרה רוס: 90 יום זה בסדר.

<נעה בן שבת: מיום הדיון בבקשה?

<נעה בן שבת: כרגע מוצע 30 ימים מיום הדיון בבקשה.

<עפרה רוס: אם לאדם חסרים מסמכים, לא יכולה להיות החלטה בתוך 30 יום.

חיים כץ: את לא מקשיבה, את נעולה.

חיים כץ: אנחנו לא מדברים על ההחלטה.

חיים כץ: ייתנו לו תשובה: בקשתך הובאה לדיון, חסר לך כך וכך, חסר לך כך וכך.

חיים כץ: אתם לא צריכים לגמור את זה בתוך שבוע.

<עפרה רוס: בסדר גמור.

<עפרה רוס: זה אפשרי בתוך 90 יום.

חיים כץ: הם מקבלים את זה.

חיים כץ: 90 יום.

<נעה בן שבת: מיום הדיון בבקשה.

חיים כץ: מה אתה אומר באוצר?

<גיא הרמתי: אני מבקש להבין האם ההסתייגות אומרת שאם בתוך 90 יום - - -

חיים כץ: אין הסתייגות.

חיים כץ: אם אנחנו מתקנים את זה, הוא מושך את ההסתייגות.

<גיא הרמתי: הנוסח שאליו אתם מתכוונים, האם הוא אומר שתהיה תשובה חיובית - - -

מיקי רוזנטל: לא רק בטיפול, הנושא הגיע לדיון.

מיקי רוזנטל: בחנו את הבקשה, כדי להשלים חסר המסמך זה וזה.

מיקי רוזנטל: אם אתם לא עושים את זה בתוך 90 יום, הבקשה נחשבת ככזאת שאושרה.

<גיא הרמתי: אני מבקש להתייחס כביכול לסנקציה הזאת שהיא לא סבירה בעינינו, בגלל שמחליטים פה מראש לקבל שהבן-אדם אכן - - -

מיקי רוזנטל: היא לא סבירה, כי מדובר באנשים שהם בגיל 80 או 90.

מיקי רוזנטל: הם לא יכולים לחכות לכם שנתיים ושלוש.

מיקי רוזנטל: אתם צריכים לטפל בזה במהירות ולהקדיש לזה את כוח-האדם הראוי.

שולי מועלם-רפאלי: היא אומרת שהיא יכולה ב-90 יום, למה אתה חוסם את זה?

חיים כץ: הוא גמר כלכלה, הוא עובד באוצר, הוא יודע יותר טוב מהם.

שולי מועלם-רפאלי: הוא רוצה בטובת ניצולי השואה כמו כולנו.

<גיא הרמתי: קודם כול, מדובר ב-90,000 איש עם פניות מכל הגוונים ומכל הסוגים.

<עפרה רוס: לא, אנחנו מדברים על 18,500 - - -

מיקי רוזנטל: היא הנותנת, עוד יותר גרוע.

<גיא הרמתי: הרשות פועלת לפי חוק, ואם החוק מחייב אותה לענות בתוך 90 יום, היא תענה בתוך 90 יום, בלי קשר לסנקציה.

חיים כץ: החוק מחייב אותה ב-30 יום, ואנחנו רוצים שזה יהיה רציני.

<גיא הרמתי: הרשות עובדת לפי חוק.

<גיא הרמתי: אם החוק מחייב אותה לעשות כן, היא תעשה כן.

<גיא הרמתי: אנחנו מבקשים שזה לא יהיה קשור להחלטה לגופו של עניין של ניצול השואה, האם הוא יקבל או לא יקבל, בגלל מועד התגובה של הרשות.

<גיא הרמתי: זה מה שאנחנו רוצים.

חיים כץ: תעלה את ההסתייגות.

חיים כץ: גם אם היא תיפול, נסדר לך עם האוצר היום שזה יעבור במליאה.

מיקי רוזנטל: הרי אתה מעלה את זה להצבעה.

מיקי רוזנטל: אני לא רוצה לנצח אותם עכשיו שהם יגישו הסתייגות הפוכה.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שתגיש את ההסתייגות, ואם היא תיפול, היא תעלה למליאה, והמטרה תהיה שזה ייגמר במליאה, שזה טובתך.

אילן גילאון: תעלה את ההסתייגות ותצביע נגדה?

חיים כץ: הוא יעלה את ההסתייגות, אני אצביע נגדה, ואני אלך לסכם שזה יתקבל.

מיקי רוזנטל: זה חייב להתקבל.

חיים כץ: זה חייב במליאה.

חיים כץ: בכל מצב, גם אם ההסתייגות עוברת פה עכשיו ובא האוצר ואומר: לא מקבל, הוא בא למליאה ומפיל את זה, זה הופך לנוסח הקבוע.

חיים כץ: אני רוצה להיות נחמד אליהם ולא לכופף אותם.

חיים כץ: אותו דבר.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

חיים כץ: כן, אדוני.

חיים כץ: אני שמח לקבל את ניסיונך.

משה גפני: הרי הוא הסכים - - -

חיים כץ: הוא לא הסכים לכלום, הוא הסכים להעלות מ-30 ל-90 - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוא הסכים ושלא תהיה סנקציה.

מיקי רוזנטל: הוא לא הסכים שאם הם לא עונים - - -

חיים כץ: יש לנו 30 יום, הוא הסכים שזה יהיה 90.

חיים כץ: עם זאת, הוא לא נותן לך כלום, אז שיישאר 30.

משה גפני: לא 90?

חיים כץ: בטח.

חיים כץ: היום זה 30.

חיים כץ: עכשיו אני מוכן בשביל לקבל את זה, שיהיה 90.

מיקי רוזנטל: אחרי 90 הפנייה הזאת מאושרת.

חיים כץ: אחרת לא עשינו כלום.

חיים כץ: זה יהיה 90.

חיים כץ: ההסתייגות כוללת 90 יום.

<נעה בן שבת: אנחנו מצביעים על ההסתייגות – 90 יום והחלטה.

משה גפני: ומאושר.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של מיקי רוזנטל.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

יפעת קריב: דקה, שנייה.

יפעת קריב: תדייקי את הנוסח של ההסתייגות שאנחנו מצביעים עליה.

<נעה בן שבת: אני אסביר.

<נעה בן שבת: ההסתייגות מציעה שבסעיף 13 - - -

יפעת קריב: בואו נראה שאנחנו מסכימים על מה אנחנו מצביעים בחוק שלא יהיה בלגן פוליטי מיותר.

<נעה בן שבת: סעיף 13 הוא הוראת המעבר, מוצע להוסיף בו סעיף קטן (ד1), והוא אומר ש"הוגשה בקשה לתגמול מוגדל לפי הכנסה או לתגמול לפי הכנסה על ידי מי שמתקיימות בו הוראות סעיף קטן (ד), ולא נתנה הרשות המוסמכת את החלטתה בבקשה בתוך 90 ימים מיום הדיון בה, יראו את הבקשה כאילו התקבלה והוכרה הנכות בדרגה שהתבקשה".

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה מנגנון שאומר שאותם 18,500 יועברו עכשיו אוטומטית לחוק נכי רדיפות הנאצים, הם מגיעים לדרגה הבסיסית.

<נעה בן שבת: אם הם ירצו לקבל תגמול מוגדל לפי הכנסה או לפי אחוזי נכות מוגדלים, הם יצטרכו להגיש בקשה נפרדת לכך.

<נעה בן שבת: אם הם יגישו את הבקשה הזאת ולא ניתנה שום החלטה בעניינם, בתוך 90 ימים מיום הדיון בבקשה, לא דנו בהם ולא ענו להם - -

חיים כץ: יכירו להם - - -

מיקי רוזנטל: יכירו להם באחוזי הנכות שהם תבעו.

<נעה בן שבת: - - לא אמרו להם שחסר להם מסמך, לא אמרו להם שהם מקבלים או לא מקבלים, אז יראו את הבקשה כאילו שהיא התקבלה.

<עפרה רוס: מה שהייתי רוצה, ברשותך, הייתי רוצה שיהיה ברור כאן

<עפרה רוס: שאנחנו מדברים כאשר יש לו את כל המסמכים.

<עפרה רוס: אם אין את כל המסמכים - - -

מיקי רוזנטל: השאלה שלנו היא אחרת, כמה אנשים יהיו שיבדקו שאלה כל המסמכים ואחרי שלוש שנים יגידו שאלה כל המסמכים.

מיקי רוזנטל: די.

מיקי רוזנטל: כולנו מבינים את העניין.

<עפרה רוס: - - - תשובה מיידית.

חיים כץ: סליחה, גברתי.

יפעת קריב: ברור לכם שאתם מקשים עליהם, כי עכשיו ישבו אנשים בני כמובן 80 ומעלה ו-90 ויגישו מלא ניירת.

מיקי רוזנטל: הם בכל מקרה יעשו את זה.

מיקי רוזנטל: מה זה שייך?

שולי מועלם-רפאלי: הם עושים את זה בכל מקרה.

יפעת קריב: שתדעו מה אתם עושים.

מיקי רוזנטל: אנחנו לא עושים.

מיקי רוזנטל: זה מה שהחוק אומר.

מיקי רוזנטל: הם צריכים לתבוע את האחוזים הנוספים שלהם.

רינה פרנקל: הם צריכים להגיש.

יפעת קריב: לא, החוק אומר שמי שצריך להכיר בו, לא צריך להגיש תביעה.

<קריאות: - - -

שולי מועלם-רפאלי: בואי נאפשר לפחות לחלק מהם לקבל יותר.

שולי מועלם-רפאלי: חבל שזה יהיה כל-כך נמוך.

חיים כץ: גברתי, את יכולה להצביע בעד, את יכולה - - -

יפעת קריב: שאלתי רק כדי - - -

מיקי רוזנטל: במקרה הזה כוונתה היתה טובה.

מיקי רוזנטל: זה לא היה פוליטי, זה היה ענייני לגמרי.

מיקי רוזנטל: אפשר להצביע?

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות של מיקי, ירים את ידו.

חיים כץ: מי בעד ההסתייגות?

חיים כץ: בעד – 1

חיים כץ: ההצעה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל לא נתקבלה ותעלה למליאה כהסתייגות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: שישה נגד.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: ההסתייגות לא נתקבלה.

חיים כץ: תעלה אותה למליאה, תכתוב לי אותה עכשיו למשא-ומתן.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

<נעה בן שבת: יש הסתייגות חלופית של חבר הכנסת רוזנטל.

<נעה בן שבת: חבר הכנסת רוזנטל אמר:

<נעה בן שבת: אני רוצה או את זה או שאני רוצה - - -

חיים כץ: הוא משך את זה.

<נעה בן שבת: רגע.

<נעה בן שבת: הוא לא משך.

חיים כץ: תמשוך את השנייה.

<נעה בן שבת: אולי זה יותר טוב לו.

<נעה בן שבת: הוא רוצה שהתקציב השנתי של הרשות המוסמכת יהיה בתוכנית נפרדת ושתקציב הרשות המוסמכת יגדל בכל אחת מהשנים 2014 ו-2015 באיזה שיעור לעומת התקציב בשנה הקודמת.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: כל הרעיון היה להוסיף להם פקידים שיטפלו מהר בבעיות.

חיים כץ: יש לך את זה ב-90 יום.

מיקי רוזנטל: אין לי בעיה.

מיקי רוזנטל: אני מסיר את ההסתייגות השנייה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו עוברים להסתייגויות של אילן גילאון.

<נעה בן שבת: קראנו את ההסתייגויות של אילן גילאון.

אילן גילאון: אם אתה הולך איתי על הסידור אתו, אני מסכים שתצביע נגד.

חיים כץ: איזה סידור?

אילן גילאון: התחייבת לסדר את ההסתייגות.

חיים כץ: לא התחייבתי שאני אסדר, התחייבתי שאני אנסה.

אילן גילאון: אגב, ההסתייגות הזאת פותרת את הבעיה שחברת הכנסת יפעת קריב העלית, לא צריך ניירת, לא צריך כלום – שני נתונים בלבד: איפה נולדת ומתי.

<וילמה מאור: לא, מדובר באחוזי נכות.

<נעה בן שבת: אם תתקבל ההסתייגות של חבר הכנסת גילאון שכל האנשים ששהו תחת משטר או תחת מדינה שהיתה נתונה למרות וכו' וכו' – ההגדרה מאוד רחבה – אבל עדיין הם יצטרכו להגיש אחוזי נכות.

אילן גילאון: זה כנראה יותר מדי כדי להתקבל.

<גיא הרמתי: אפשר להגיד התייחסות תקציבית לעלות של ההסתייגויות?

<נעה בן שבת: חשוב לברר מה העלות התקציבית של ההסתייגות.

<גיא הרמתי: ההסתייגות של חבר הכנסת גילאון שמרחיבה לכל המדינות בלי יוצאי מרוקו היא 1.25 מיליארד שקלים.

<גיא הרמתי: התוספת של יוצאי מרוקו זה 660 מיליון שקלים.

<נעה בן שבת: 660 מיליון?

חיים כץ: היא תקציבית.

חיים כץ: מה זה משנה אם זה 1.25 מיליארד או מיליארד.

חיים כץ: זה לא מעניין.

<נעה בן שבת: ההסתייגות של חבר הכנסת גפני לגבי מדינות - - -

<גיא הרמתי: 24 מיליון.

חיים כץ: גם תקציבית.

<גיא הרמתי: זה אמרתי, המרחיב ביותר.

<גיא הרמתי: המרחיב ביותר זה 1.25 מיליארד, ללא מרוקו.

<גיא הרמתי: כולל מרוקו זה עוד 660 מיליון.

<נעה בן שבת: לחבר הכנסת רוזנטל היתה הסתייגות רק להוסיף את מדינות צפון אפריקה.

<גיא הרמתי: ב-1.25 מיליארד כלול צפון אפריקה ללא מרוקו.

חיים כץ: נעה, אנחנו דנים בהסתייגות של אין גילאון.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: כל ההסתייגויות האלה הן תקציביות?

חיים כץ: כולן תקציביות.

חיים כץ: כולן מעל 5.8 מיליון שקלים.

<נעה בן שבת: למעט ההסתייגות האחרונה של חבר הכנסת רוזנטל לגבי 90 הימים - -

חיים כץ: היא לא תקציבית.

<נעה בן שבת: - - והמדדים.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות של אילן גילאון.

יפעת קריב: היא לא תקציבית, אבל אם הם יוכרו אוטומטית, היא תהפוך להיות תקציבית.

חיים כץ: יפעת קריב, אם האוצר לא אומר את זה, בטח את לא צריכה להגיד את זה.

חיים כץ: תקשיבי, כשאנחנו מדברים פה, כולנו רוצים לעזור וכולם פוגעים.

יפעת קריב: מותר לי לדבר?

חיים כץ: מותר, אבל את רוצה לעזור ואת פוגעת בהם.

רינה פרנקל: על מדינות נוספות לא דנים בכלל?

אילן גילאון: אני מעלה מי זכאי.

אילן גילאון: יכול להיות שכאן מחזקים, ואני מאוד בעד, את אלה שכבר מקבלים ומשאירים כל-כך הרבה בחוץ.

אילן גילאון: לנו יש עוד הסתייגות בנושא של כפייה.

חיים כץ: זה היה ברביזיה.

<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה לעשות פה סדר.

<נעה בן שבת: אני חייבת להבין.

<נעה בן שבת: ההסתייגות הראשונה נוגעת לעובדי כפייה.

<נעה בן שבת: הערכתם היא שיש - - -

<גיא הרמתי: 100.

<נעה בן שבת: 100 מיליון?

<גיא הרמתי: אם הנוסח אומר שבתוך שלושה חודשים היא תקבל תשובה חיובית, גם זו תקציבית.

<גיא הרמתי: אני לא יודע להעריך כמה.

<נעה בן שבת: למה זה תקציבי?

<גיא הרמתי: בוודאי - - -

חיים כץ: ההסתייגות נפלה, מה זה משנה?

חיים כץ: את עושה דיונים בתוך דיונים.

חיים כץ: ההסתייגות נפלה, הצבענו עליה.

חיים כץ: מה אכפת לך אם היא תקציבית?

<נעה בן שבת: אם היא תקציבית, צריך לציין את זה.

חיים כץ: היא תקציבית.

חיים כץ: היא מעל 5.8 מיליון.

<נעה בן שבת: פה אתה מדבר על 100 מיליון שקל - - -

חיים כץ: כל ההסתייגויות האלה תקציביות, כולן.

<נעה בן שבת: אולי אפשר להצביע על ההסתייגות הזאת של הנרדף, על ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ, סיעת חד"ש וסיעת העבודה וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

<נעה בן שבת: זו ההסתייגות של הכנסת עובדי כפייה.

חיים כץ: נצביע על ההסתייגות הזאת.

חיים כץ: מי נגד, ירים את ידו.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – 2

חיים כץ: ההצעה של קבוצת סיעת מרצ, סיעת חד"ש וסיעת העבודה וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לא נתקבלה ותעלה למליאה כהסתייגות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: ארבעה נגד.

חיים כץ: נגד אחד.

חיים כץ: ההסתייגות נפלה.

נסים זאב: שניים.

חיים כץ: סליחה, לא ראיתי אותך.

<נעה בן שבת: ההסתייגות החלופית של קבוצת מרצ ושל קבוצת חד"ש מדברת על ההרחבה הגדולה של "שהה בארץ עוינת" בלי רשימת המדינות עוינות.

<נעה בן שבת: היא אמרת 1.25 מיליארד.

אילן גילאון: ועוד מרוקו.

שולי מועלם-רפאלי: ועוד מרוקו – 660 מיליון שקלים.

<נעה בן שבת: ההסתייגות הזאת, אפשר להצביע עליה.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות הזאת, ירים את ידו.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – 2

חיים כץ: ההצעה של קבוצת סיעת מרצ וסיעת חד"ש לא נתקבלה ותעלה למליאה כהסתייגות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: ארבעה נגד.

חיים כץ: שניים בעד.

חיים כץ: ההסתייגות לא נתקבלה.

<נעה בן שבת: עכשיו אפשר לנוסח הסעיף, סעיף 3.

<נעה בן שבת: סעיף 3 אומר כך: "בסעיף 3 לחוק העיקרי – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "תגמולים והטבות לנרדפים"; (2) בסעיף קטן (א) – (א) במקום הרישה יבוא "בסעיף זה, "נרדף" – אזרח ישראלי שהוא תושב ישראל, שמתקיים לגביו אחד מאלה:"; (ב) במקום פסקה (2) יבוא: "(2) "הוא מקבל קצבה חודשית לפי ההסכם עם גרמניה"; (ג) פסקאות (3) ו-(4) יימחקו"; (3) במקום סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב)(1) נרדף שאילולא התקיים בו האמור בפסקת משנה (א) או (ב) שלהלן היה זכאי לקבל תגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, יהיה זכאי לתגמולים ולהטבות כאילו היה נכה הזכאי לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, ובלבד שאינו מקבל קצבה בשל רדיפות הנאצים והוא לא קיבל קצבה כאמור בעד התקופה או חלקה שתחילתה במועד הקובע: (א) הוא עלה לישראל ביום כ"ב בתשרי התשי"ד (1 באוקטובר 1953) או לאחריו, או ביום כ"ט באדר ב' התשי"ז (1 באפריל 1957) לא היה או לא נשאר לאחריו אזרח ותושב ישראל; (ב) ההסכם בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה מיום כ' באלול התשי"ב (10 בספטמבר 1952) ומכתב מס' 1א שבו, לא שללו את זכותו לתבוע בשל נכותו את הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

<נעה בן שבת: (2) כל ההוראות לפי חוק נכי רדיפות הנאצים החלות בעניינו של מי שמבקש לקבל תגמולים לפי החוק האמור יחולו גם בעניינו של נרדף המבקש לקבל תגמולים לפי הוראות פסקה (1), וכל ההוראות לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ולפי כל חוק אחר החלות בעניינו של מי שהוכר כזכאי לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים יחולו גם בעניינו של נרדף שהוכר כזכאי לתגמולים לפי הוראות פסקה (1) כאילו היה נכה הזכאי לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים.

<נעה בן שבת: (3) כל זכות או הטבה הניתנת לנכה הזכאי לתגמולים לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, מכוח כל דין או הסדר או על ידי גוף ציבורי לפי הסכם או נוהג, תינתן, על פי אותם הסדרים ותנאים, גם לנרדף שהוכר כזכאי לתגמולים לפי הוראות פסקה (1); לעניין זה, "גוף ציבורי" – הממשלה, וכן גוף מתוקצב או גוף נתמך כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985.

<נעה בן שבת: (ג) מי שהוכר לפי סעיף זה כזכאי לתגמולים ולהטבות והוא מקבל קצבה חודשית לפי ההסכם עם גרמניה או קצבה שקבע שר האוצר כאמור בפסקה (3) להגדרה "קצבה בשל רדיפות הנאצים", או שקיבל קצבה כאמור בעד התקופה או חלקה שתחילתה במועד הקובע, ישולמו לו התגמולים האמורים בניכוי סכום השווה לסכום הקצבה האמורה; לעניין סעיף קטן זה תחושב קצבה המשולמת במטבע זר לפי השער היציג של אותו מטבע הידוע ב-1 בחודש הקלנדרי שבעדו שולמה הקצבה, ואם הקצבה משולמת מראש בעד תקופה של יותר מחודש – לפי השער היציג של אותו מטבע הידוע ב-1 בחודש הקלנדרי הראשון באותה תקופה.

<נעה בן שבת: "

חיים כץ: זה סעיף 3.

חיים כץ: אל תסבירי מחדש.

חיים כץ: כבר הסברת.

חיים כץ: מי בעד סעיף 3, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד סעיף 3 – פה אחד

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים, והם שישה במספר, אתה מחליף את - - -

משה גפני: אני מחליף את ליצמן.

חיים כץ: - - - אישרו את הסעיף הזה, סעיף 3.

<נעה בן שבת: עכשיו, אדוני, אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 5 ולהסתייגות על סעיף 5א.

חיים כץ: עכשיו אנחנו מחדשים את הדיון על הרביזיה.

<נעה בן שבת: צריך להצביע קודם על הרביזיה.

<נעה בן שבת: הרביזיה התייחסה גם להחלטה על אישור סעיף 5 וגם התיקון לסעיף 5א.

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: מי בעד אישור הרביזיה, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד הרביזיה – פה אחד

חיים כץ: כל חברי הכנסת אישרו את הרביזיה ואנחנו מתחילים את הדיון.

חיים כץ: בא האוצר ואמר: נעשה הפוך.

חיים כץ: תעלה את ההסתייגות שלך, שההסתייגות תיפול, תעלה אותה למליאה, ואם תסדר עם האוצר, ההסתייגות תעבור.

חיים כץ: אני מקבל את זה.

חיים כץ: אנחנו צריכים לעשות סדר.

חיים כץ: על ההסתייגות שלי אני חייב להצביע בעד, אז אתה תצביע נגדי ואתה תצביע נגדי.

חיים כץ: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: מי נגד ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד – 1

חיים כץ: ההצעה של חבר הכנסת חיים כץ לא נתקבלה ותעלה למליאה כהסתייגות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

חיים כץ: בעד "פה אחד", נגד חמישה.

חיים כץ: ההסתייגות הזאת לא נתקבלה ונעלה אותה למליאה.

<נעה בן שבת: עכשיו תצביע על התיקון לסעיף 5א, סעיף 6 פה.

חיים כץ: נצביע על כל סעיף 5א.

חיים כץ: מי בעד, ירים את ידו.

חיים כץ: בעד סעיף 5א – פה אחד

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עכשיו כל הצעת החוק התקבלה.

<נעה בן שבת: אפשר להצביע על הצעת החוק.

חיים כץ: עכשיו אנחנו מצביעים על הצעת החוק כהכנה לקריאה השנייה - - -

<נעה בן שבת: אדוני, יש לי רק הערה אחת.

חיים כץ: קטנה או גדולה?

<נעה בן שבת: קטנה מאוד.

<נעה בן שבת: יש פה הפניה מסוימת לתיקון שאמור להיעשות בוועדת הקליטה.

<נעה בן שבת: הוא מפנה לסכום שייקבע שם, בתיקון המוצע שם.

<נעה בן שבת: אם ההצעה לא תעבור, נמצא דרך להגיד את הסכום או לקבוע בתקנות.

חיים כץ: הוא יעבור.

חיים כץ: סביר להניח שוועדת הקליטה - - -

משה גפני: על ההסתייגויות שלי הצביעו?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: גם אתה הצבעת.

משה גפני: אני לא הצבעתי.

חיים כץ: אנחנו על הצעת החוק כפי שנקראה, עם כל ההסתייגויות שהתקבלו – משרד החינוך, לאן אתה הולך?

<שי סומך: אני צריך להיות בוועדת העלייה.

משה גפני: אין לך מה להיות שם הם סגרו את הישיבה.

משה גפני: אין לך מה להיות שם.

משה גפני: אני הולך לדבר על זה.

חיים כץ: אנחנו נצביע על כל הצעת החוק בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אנחנו מאמינים שאם נבקש היום פטור מחובת הנחה, אני מאמין שישאירו אותי ערב והצעת החוק תעלה הערב במליאה.

משה גפני: האם אישרו פטור מחובת הנחה?

חיים כץ: עוד לא אישרו.

חיים כץ: יבקשו.

חיים כץ: עוד לא עברה.

חיים כץ: אני מקווה שהיא תעבור היום במליאה.

משה גפני: בעזרת השם.

משה גפני: נו, תצביע כבר.

חיים כץ: בעזרת השם.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שנקראה עם כל ההסתייגות, ירים את ידו.

חיים כץ: נסים זאב מחליף את יעקב מרגי וגפני מחליף את ליצמן.

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: הוועדה אישרה את זה כהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.

משה גפני: לא, לא.

חיים כץ: סליחה, לא נעולה.

חיים כץ: רבנו, מר גפני, בבקשה.

משה גפני: אני רוצה להודות לך.

חיים כץ: תודה לי מחר.

משה גפני: לא, אני רוצה להודות לך.

חיים כץ: תודה לי מחר.

חיים כץ: יש בך הכרת הטוב ותודה לי מחר.

חיים כץ: דבר.

שולי מועלם-רפאלי: יושב-ראש הוועדה תאפשר לחבר הכנסת גפני לדבר.

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על החוק הזה.

משה גפני: הוא חוק חשוב מאוד.

משה גפני: אני מודה לך על העניין הזה.

משה גפני: ביקשתי מהיועצת המשפטית להגיש את ההסתייגויות שלי, להגיש את זה למליאה, אולי אני אצליח להגיע להסכמות.

משה גפני: אני לא אצליח להגיע להסכמות, יצביעו נגדה.

משה גפני: אבל הדבר האלמנטרי שאפשרת לכל חברי הכנסת שרצו להגיש הסתייגויות, להגיש הסתייגויות, כולל רביזיה.

משה גפני: לא הבינה אותי היועצת המשפטית.

משה גפני: ראיתי על הפנים שלה שהיא לא מבינה מה אני רוצה ושאני אלך לוועדת הקליטה, שם החוק.

משה גפני: הלכתי לוועדת הקליטה לראשונה.

משה גפני: 25 שנה אני בכנסת, לראשונה יושב-ראש הוועדה לא נתן לי את הרביזיה.

משה גפני: אמרתי לו: אני לא מצביע, לא שום דבר, רק תביא את זה למליאה.

משה גפני: הצביע נגד הרביזיה.

משה גפני: לראשונה בתולדות הכנסת שיושב-ראש ועדה לא אפשר להביא - - -

חיים כץ: אתה מחפש את האור אצלי, לא איפה שנפל לך המטבע.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, אמרתי לך.

נסים זאב: צריך להבין שהוא עדיין בשלבי קליטה.

נסים זאב: ..

חיים כץ: אמרת מה שאמרת.

שולי מועלם-רפאלי: יישר כוח.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.