הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 38, 2014-05-20 11:00

מיכל רוזין: בוקר טוב לכולם.

מיכל רוזין: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה לכבוד ציון יום הבטיחות בכנסת.

מיכל רוזין: יום שמתקיים ביוזמת חבר הכנסת משה מזרחי שהוא גם חבר הועדה.

מיכל רוזין: אני בטוחה הוא יכנס גם לדיון בהמשך,הוא עובר מועדה לוועדה שדנה בנושאים האלה, טוב שכך.

מיכל רוזין: אין ספק שזה נושא חשוב ביותר.

מיכל רוזין: רק לפני שבוע, אם איני טועה, אדם איבד את חיו מנפילה מבניין.

מיכל רוזין: נדבר גם על זה בחלק של בטיחות בעבודה בבניין.

מיכל רוזין: נבקש לפתוח דווקא בנושא של בטיחות בחקלאות.

מיכל רוזין: התחלנו לדון בנושא בשבוע שעבר בעקבות בקשה של חבר הכנסת דב חנין על תמותת העובדים התאילנדים בחקלאות.

מיכל רוזין: בדיון התמקדנו יותר בנושא של התמותה ועל הסיבות לה, וכיצד מקיימים את הבדיקות הרפואיות והשירות הבריאותי הניתן לעובדים.

מיכל רוזין: הבטחתי גם לנציגים של המוסד לבטיחות וגיהות שנדון היום בהיבטים של הפיקוח על העבודה.

מיכל רוזין: לא נרצה להתייחס רק למקרי הקצה.

מיכל רוזין: נבקש להתייחס לעניין: כיצד מפקחים על בטיחות בעבודה, מהם הכללים וכיצד הם נשמרים.

מיכל רוזין: אבקש לשמוע גם על ההפרדה שנעשית או לא נעשית בעניין הפיקוח, באופן כללי על מערך האכיפה לגבי כלל העובדים ועובדים זרים באופן פרטני.

מיכל רוזין: לדעתי זו הסמכות של הועדה הזאת וחשוב שנבדוק מהו היחס.

מיכל רוזין: יש היבטים שהם היבטים ייחודיים ושונים: שפה ותנאי מחיה שכמובן הם קשורים, מובדלים ושונים כאשר מדובר באוכלוסיית הזרים בישראל.

מיכל רוזין: אין ספק שכאשר מדובר על בטיחות אנחנו לא נוכל להתייחס רק לשעות העבודה או על העבודה על הטרקטור או בשדה, צריך לדבר גם על תנאי המגורים ותנאי החיים באופן כללי.

מיכל רוזין: אבקש לפתוח עם המוסד לבטיחות וגיהות.

מיכל רוזין: בבקשה תציג את הנושא.

<יאיר גולדשמידט: הפעם, אני כן הגעתי.

מיכל רוזין: טוב מאוד כי אני הבטחתי לך, בישיבה עם השר, שאני אייחד דיון בנושא הזה, כמובן שנרצה לשמוע ממך ארוכות גם בנושא הזה וגם בנושא של הבניין כמובן.

<יאיר גולדשמידט: בנושא הבניין יגיעו אנשים אחרים.

<אלימלך לרנר: שלום.

<אלימלך לרנר: אני מדריך במוסד לבטיחות וגיהות בתחום הבטיחות בחקלאות.

<אלימלך לרנר: המוסד לבטיחות וגיהות הוא מוסד וולונטארי, הוא מוגדר כמלכ"ר (מוסד ללא כוונת רווח).

<אלימלך לרנר: הביקורים שלנו במשקים החקלאיים הם וולונטריים לחלוטין.

<אלימלך לרנר: כלומר, היה ובעל המשק אינו מעוניין אין לנו שום אפשרות להיכנס, אבל זה לא קורה.

<אלימלך לרנר: היום החקלאים שמחים ויוזמים את הביקורים שלנו, הם פונים אלינו שנבוא ונעזור להם.

<אלימלך לרנר: העזרה שלנו מתבטאת בכמה דרכים, אנחנו מגיעים למשק אם לסקר סיכונים ומראים לבעל המשק מה צריך לעשות, מה חסר ואיפה הפערים שלו.

<אלימלך לרנר: אנחנו מדריכים עובדים בשני פורמטים, האחד פורמט רגיל שבו יושבים מול עובדים ישראלים או זרים, כאשר זה עם עובדים זרים זה נעשה בעזרת מתורגמנים - - -

מיכל רוזין: שאתם מעסיקים?

<אלימלך לרנר: אנחנו לא מעסיקים.

<אלימלך לרנר: יש חלק שאנחנו מכירים יותר וחלק שאנחנו מכירים פחות.

<אלימלך לרנר: בדרך כלל בעל המשק או בית האריזה אליו אנחנו מגיעים להדריך הם אלה שמביאים את המתורגמנים.

<אלימלך לרנר: בעקבות עבודת השטח שלנו מעל עשר שנים אנחנו מכירים את החבר'ה האלה ויודעים מי טוב יותר ומי פחות טוב, וסומכים עליהם.

מיכל רוזין: אני לא מבינה.

מיכל רוזין: יש 22 אלף עובדים זרים בחקלאות.

מיכל רוזין: אתה מגיע למקום שיש בו בדרך כלל 40-50 עובדים?

<אלימלך לרנר: כן.

<אלימלך לרנר: אני אציג אחר כך מספרים - - -

מיכל רוזין: לא בכל מקום יש אחד שיכול לתרגם, במיוחד אם הגיעו חדשים.

מיכל רוזין: ההדרכה נעשית לפחות באנגלית?

<אלימלך לרנר: לא.

<אלימלך לרנר: ההדרכה נעשית בשפתם.

<אלימלך לרנר: אני מדבר בעברית ויש מתורגמן שמתרגם לתאילנדית במקרה הזה.

<אלימלך לרנר: בשנתיים האחרונות חידשנו, בניינו ניידת הדרכה.

<אלימלך לרנר: אנחנו מגיעים עם רכב.

<אלימלך לרנר: בסוף דבריי אני אראה לכם סרטון של רכב אחר.

<אלימלך לרנר: עם אותה תפיסה אנחנו מגיעים לחקלאי, זה יכול להיות רפתן שיש לו תאילנדי אחד או בית אריזה ובעל מטע שיש לו עשרות תאילנדים.

<אלימלך לרנר: מכניסים קבוצות של שלושה-ארבעה חבר'ה לתכנה שיש בה משחק טלוויזיה.

<אלימלך לרנר: לעובד מראים איזו סיטואציה מסוכנת, נותנים לו ארבע אופציות, הכול בשפתו.

<אלימלך לרנר: כרגע התכנה שיש לנו היא בשפות: תאילנדית, ערבית ועברית – אלו עיקר המועסקים בחקלאות.

<אלימלך לרנר: במגע העובד לוחץ את התשובה שנראית לו נכונה, הוא צדק הוא מקבל ניקוד, הוא טעה המערכת מזהה שהוא טעה והיא מתקנת אותו.

<אלימלך לרנר: בסוף ההרצאה הוא קיבל את כל המידע שהוא אמור לדעת.

<אלימלך לרנר: בנוסף לכך, יש לנו דפי מידע שאנחנו מחלקים לחבר'ה בשפתם: תאילנדית, עברית ואנגלית.

מיכל רוזין: אני אציין שבשבוע שעבר היו כאן מהשגרירות והם הופתעו לראות את החומרים, הם שמחו אבל הופתעו.

מיכל רוזין: הם לא ראו אותם בשטח.

<אלימלך לרנר: לא ראו אותם בשטח?

מיכל רוזין: חשוב להגביר את הפעילות.

<אלימלך לרנר: לצערי, עד לפני שנתיים מי שמימן את הפעילות שלנו הייתה "קרן מנוף" של המוסד לביטוח לאומי.

<אלימלך לרנר: היינו עשרה מדריכים בשטח, היום אנחנו שלושה מדריכים בשטח.

<אלימלך לרנר: התוצאות הם בהתאם.

<אלימלך לרנר: שלושה מדריכים על 22 אלף עובדים.

<אלימלך לרנר: זה לא 22 אלף עובדים, זה הרבה יותר כי זה 22 אלף עובדים זרים, איפה הישראלים, איפה המעסיקים?

<אלימלך לרנר: יש כאן ברושור שלנו שמתמצת את נושא הניידת.

<אלימלך לרנר: נתונים – בשנת 2013 הדרכנו 3,260 עובדים, מתוכם 1,200 תאילנדים.

<אלימלך לרנר: בנוסף יש לנו ערבים וכן הלאה.

<אלימלך לרנר: אנחנו בסך הכול עם שתי ניידות שיש לנו, נכון להיום.

<אלימלך לרנר: כמובן שהכול הוא נתון תקציבים - - -

מיכל רוזין: מבחינת פיזור גיאוגרפי, לאן אתם מצליחים להגיע?

<אלימלך לרנר: לכל הארץ.

<אלימלך לרנר: בגדול, יש לנו ניידת אחת שמכסה מחדרה צפונה ומזרחה עד הסוף, ניידת נוספת שמכסה מחדרה דרומה.

<אלימלך לרנר: זה מעט מדי ונשמח מאוד את תהייה אפשרות - - -

מיכל רוזין: מה עם משרד החקלאות, ניסתם לקבל תמיכה ממשרד החקלאות בעניין?

מיכל רוזין: אין תקציב תמיכות למשרד החקלאות?

<אלימלך לרנר: חבל, אנחנו לא מצליחים לקבל מהם דבר.

<אלימלך לרנר: הכול בכוחות עצמנו - - -

מיכל רוזין: טענתם, אני אומרת להגנתם למרות שהם בחרו לא להגיע לישיבה היום, הטענה שלהם שזה תחת משרד הכלכלה.

מיכל רוזין: מיד נשמע.

מיכל רוזין: כאמור, משרד החקלאות טען ש'זה בכלל לא תחת אחריותנו ולכן אין לנו יד ורגל בעניין'.

<אלימלך לרנר: עדיין הם יכולים לסייע.

מיכל רוזין: מיד נשמע איך הם יכולים לסייע.

מיכל רוזין: הובטח לי שתהייה אוזן קשבת, הנה אני אומרת את זה לפרוטוקול, הם אמרו שהם יעקבו אחרי הפרוטוקול ואם יהיו דברים שהשר יוכל להתערב הוא יעשה כן.

מיכל רוזין: אנחנו בהחלט נבחן את מילתו.

<אלימלך לרנר: כאן אנחנו רואים את הניידת עצמה, בשמאל זה הרכב איתו אנחנו מגיעים.

<אלימלך לרנר: היתרון הוא שזה קטן, אני יכול להגיע עד לחקלאי.

<אלימלך לרנר: לא פעם עלתה הטענה, אגב היא נכונה לכל נושא של הדרכה, אף פעם אין זמן להדרכה 'דווקא היום?

<אלימלך לרנר: אנחנו עמוסים'.

<אלימלך לרנר: תמיד אין זמן.

<אלימלך לרנר: היתרון שבניינו את הניידת הקטנה הזאת הוא היכולת להגיע עד למקום.

<אלימלך לרנר: אם יש לו 30 עובדים, אני לא לוקח את כולם.

<אלימלך לרנר: אני לוקח שניים-שלושה – זה יתרון גדול כדי להקל על החקלאי כן לקבל את ההדרכה.

<אלימלך לרנר: הם שמחים מאוד לכך.

<אלימלך לרנר: מצד שמאל למעלה רואים הדרכות פרונטאליות שלנו, בין אם זה הסמכה לעבודה בגובה וכנסים שנעשים באמצעות מתורגמנים.

מיכל רוזין: ככה בעמידה או שזו הדרכה על משהו?

<אלימלך לרנר: זה הקטע המעשי.

<אלימלך לרנר: אנחנו מקבלים את האולם עם מצגת מסודרת וכן הלאה.

מיכל רוזין: מה קורה במקרה שאתם הכנסתם שניים-שלושה לניידת ופתאום אחד העובדים מתחיל להתלונן על קשיים, מה אתם עושים עם זה?

<אלימלך לרנר: קשיים במה?

מיכל רוזין: בבטיחות, שהוא מרגיש לא בטוח או עולים דברים מתוך ההדרכה שניתן להבין שלא מקפידים איתם בדברים אלה.

<אלימלך לרנר: שתי רמות, האחת – ברמת הניידת אין לנו אפשרות, כי אני לא דובר תאילנדית.

<אלימלך לרנר: ברמה הזאת אין מה לעשות כי אין תקשורת בינינו.

<אלימלך לרנר: הניידת היא בלי מתורגמנים, התכנה היא בשפתו.

<אלימלך לרנר: בהדרכות הפרונטאליות יש מתורגמן, כשאני שומע את המצוקה שלו בהיבט של הבטיחות בעבודה, בלבד, לנו המוסד לבטיחות וגיהות אין שום - - -

מיכל רוזין: כמובן, אנחנו מדברים על חקלאות ובטיחות ויש כאן דברים.

מיכל רוזין: אני בקרתי עם "קו לעובד" במשק והדבר הראשון שאמר לי אחד התאילנדים, כמובן שהיינו עם מתורגמנית, 'אני ממש פוחד, אני לא מוגן מהדברה, לא נותנים לי שום אמצעי, אין לי שום דבר שאני יכול ללבוש עלי, אני כל היום עם חומרים סביבי'.

מיכל רוזין: הוא אמר לי את זה עוד לפני ששאלתי.

מיכל רוזין: כך התוודעתי לנושא.

<אלימלך לרנר: ראשית, אני מזמין אותך להצטרף לניידת שלנו ולראות את הפעילות שלנו ואיך היא נעשית.

<אלימלך לרנר: נעשה את זה בשמחה רבה.

<אלימלך לרנר: מעבר לכך, בהדרכות הפרונטאליות שלנו כשיושב מתורגמן ואני שומע את ההערות, אני יושב אחר כך עם בעל המשק ומדגיש בפניו איפה הנקודות שלדעתי הוא צריך לחזק ומה הוא צריך לעשות.

<אלימלך לרנר: אני מספר לו מה החוק דורש מעבר למה שצריך לבני אדם, אבל עד כאן.

<אלימלך לרנר: בנוגע לאכיפה יאיר גולדשמידט ידבר אחר כך.

מיכל רוזין: כמובן שאתם לא אכיפה.

מיכל רוזין: שאלתי האם אתם מעבירים את התלונות ליאיר?

<אלימלך לרנר: אנחנו יושבים עם בעל העסק ומדריכים אותו מה הוא צריך לעשות ונותנים לו את הכלים איך לבצע.

<יאיר גולדשמידט: אבל נשאלה שאלה חשובה, 'האם אתם מעבירים לנו את התלונה'.

<יאיר גולדשמידט: בדרך כלל לא, ותסביר למה.

<אלימלך לרנר: אנחנו לא מעבירים לפיקוח מסיבה אחת.

מיכל רוזין: רוצים לשמור על יחסים טובים עם המעסיקים כדי שיזמינו ויקבלו אתכם כי אתם עושים את זה בהתנדבות.

מיכל רוזין: עניתי את התשובה שלך?

<אלימלך לרנר: כן.

<אלימלך לרנר: אני רוצה לחדד את הנושא הזה כי הוא נושא מאוד חשוב וחשוב להבין מהי החשיבות.

<אלימלך לרנר: אני בשטח מעל עשר שנים, כשאני מגיע לחקלאי ומראה לו למשל עשרה ליקויים, שיאיר לא ישמע את מה שאני אומר כעת, אני מראה לו X סיכונים.

<אלימלך לרנר: כשאני יוצא החוצה אני אומר לעצמי 'אלי, אם הוא יעשה שלושה, הרווחנו'.

<אלימלך לרנר: בביקור הבא שלי הוא עושה שלושה.

<אלימלך לרנר: אני משמש עבורו אוטוריטה מקצועית והוא יודע שבסוף הביקור שלי לא יגיע הקנס או השוט.

<אלימלך לרנר: השילוב שהוא לא פעם הוא השילוב המנצח, הוא שאחרי שהפיקוח היה ודורש את מה שהוא דורש, הם פונים אלי ואנחנו עוזרים להם.

<אלימלך לרנר: זה בסדר השוטר הטוב והשוטר הרע.

<אלימלך לרנר: חשוב מאוד לשמור על היחס הזה.

<אלימלך לרנר: מניסיון, לדעתי כמעט ולא פונים לפיקוח 'בואו לעזור לי' כי הם חוששים, מאיתנו הם לא חוששים וכדאי לשמור על היחס הזה.

<אלימלך לרנר: אנחנו שומרים על זה בקנאות.

מיכל רוזין: אני רוצה לתת לך דוגמה מהעולם שלי, אני הייתי מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית.

מיכל רוזין: זה נושא רגיש לא פחות ואם לא יותר.

מיכל רוזין: מרכזי הסיוע עושים כ-11 אלף סדנאות בשנה בנושא בבתי ספר.

מיכל רוזין: אחת הסיבות והחששות הגדולים של בתי הספר להכניס סדנה כזאת, כי תוך כדי סדנה או לאחר סדנה מתעוררים סיפורים.

מיכל רוזין: כלומר, אותו ילד, אותה נערה פתאום יש להם כתובת למרות שמוסרים להם 'לא פה הבמה להתלונן, יש לכם כתובת אחרת' ונותנים להם את קווי החירום ואומרים להם תתקשרו.

מיכל רוזין: מיד אחרי הסדנאות נגישים למדריכים, כי איתם הם יצרו את הקשר האישי, אותם הם רואים פנים מול פנים והם ומתלוננים.

מיכל רוזין: ברגע זה, מנהל בית הספר, המורה או מישהו אחר נזעקים 'אוי אוי אוי, באנו לעשות מניעה ואתם פתאום מאירים לנו כאן תלונה וזה יוצר לנו בלגן וכדומה'.

מיכל רוזין: אני מבינה את הקושי, אני מבינה את זה, אבל שוב השאלה, אני לא מדברת על כך שאתה תעביר דוח ליקויים ליאיר, זה תפקידו וכנראה אתה לא אמור לעשות את תפקידו, אני שואלת מה קורה כאשר נכנס אליך לניידת עובד ואומר 'אני במצוקה, אני מרגיש לא מוגן, אני חושש'.

מיכל רוזין: למשל כמו הדוגמה של העובד שפנה אלי.

<אלימלך לרנר: אני יושב עם המעביד ומבהיר מה אומר החוק ואיך הוא צריך לעזור לאותו עובד לשמור על הבטיחות שלו.

<אלימלך לרנר: הוא מקבל ממני את כל המידע.

<אלימלך לרנר: אבל עד הרמה הזאת.

מיכל רוזין: מה ההכשרה של המדריכים?

<אלימלך לרנר: קודם כל ממונה בטיחות בעבודה והכשרה ענפית לתחום ספציפי, למשל תחום החקלאות.

<שרון בן גל: בהקשר זה אני אוכל לומר משהו?

<שרון בן גל: אני מנהלת תחום בכיר חקירות ואכיפה,.

<שרון בן גל: נציגה של מינהל הבטיחות.

<שרון בן גל: אנחנו עובדים גם עם גורמים נוספים הממונים על הבטיחות שמקבלים את ההכשרה מטעמנו.

<שרון בן גל: הם משמשים זרוע ארוכה שלנו בשטח.

<שרון בן גל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל למרות שלא כתוב באף מקום שממונה הבטיחות צריך לדווח לנו במקרים כאלה ואחרים.

<שרון בן גל: ברגע שאנחנו מגיעים לשטח אנחנו יודעים שזה דבר רגיש ובוודאי לא מגלים את המקור.

<שרון בן גל: אנחנו באים לפתור את הבעיה ולא לחשוף את מקור המידע.

<שרון בן גל: בחוק כתוב שהמוסד לבטיחות וגיהות צריך לעזור לפיקוח על העבודה.

<שרון בן גל: בעצם מוטל עליהם לתת לנו את המידע.

<שרון בן גל: שנים אנחנו מבקשים את המידע הזה ולאו דווקא מידע על אדם פלוני או אלמוני.

<שרון בן גל: למשל על ישוב מסוים שכדי שעם המעט כוח אדם שיש לנו נגיע למקום.

<שרון בן גל: הם כן צריכים.

מיכל רוזין: מכווני מטרה.

<שרון בן גל: מאחר ואין לנו את המידע של המוסד לבטיחות וגיהות אנחנו עורכים מבצעים.

<שרון בן גל: אנחנו מגיעים פעם לדרום ופעם לצפון.

<שרון בן גל: אם היינו משלבים את הכוחות בוודאי שהיינו עושים יותר ממה שאנחנו עושים.

<שרון בן גל: במקום להגיע לשטח ולבזבז שלושה ימים עדיף לשלוח מפקח למקומות מסומנים ביום אחד ולעשות את האכיפה.

<אלימלך לרנר: ואז בביקור הבא שלי כשארצה להיכנס לא יתנו לי להיכנס והפסדנו.

מיכל רוזין: ראשית הוא גוף וולונטארי וזה יוצר לו בעיה.

מיכל רוזין: כמו שהוא אמר הוא ארגון וולונטארי ולא חייבים להכניס אותו, אולי זו בעיה שצריכים לפתור בחוק.

מיכל רוזין: אבל מה שאת אומרת, את אומרת 'אין לי מספיק כוח אדם, תספקו לי כוח אדם'.

מיכל רוזין: גם זה קצת בעיה.

מיכל רוזין: אני מבינה שאת זה את אומרת ואין ספק, לכן גם אני נזעקתי ומיד חשבתי מה קורה כאשר הם שומעים תלונות.

מיכל רוזין: מצד שני - - -

<שרון בן גל: אנחנו מקבלים הרבה מידע מתלונות ציבור, אף פעם אנחנו לא מגלים את המקור.

<שרון בן גל: תמיד, על כל תלונת ציבור אנחנו מגיעים לשטח.

<שרון בן גל: כלומר, יש הרבה מידע מבחוץ.

מיכל רוזין: אבל אם יומיים אחרי שהוא עשה הדרכה אתם תגיעו המעסיק יבין שהוא הסגיר אותו.

<שרון בן גל: בטח שלא נגיע אחרי יומיים, אבל לפחות נוכל לרכז מידע.

<שרון בן גל: כלומר כשנגיע למקום מסוים נדע על מה לשים את הדגש.

<שרון בן גל: יש אלפי נושאים בתחום הבטיחות ויש שטחים בלתי ניתנים לפיקוח.

<שרון בן גל: כלומר אם כבר מגיעים ואם מדווחים לנו על מקרים חמורים של תאונה מידית.

<שרון בן גל: אנחנו לא מדברים אם קיבלו הדרכה או לא, כאן מדובר על חיי אדם.

<שרון בן גל: למשל ברגע שמשתמשים בחומרים מסוכנים שאסור לעשות בהם שימוש, בוודאי שאנחנו צריכים - - -

מיכל רוזין: בהחלט.

מיכל רוזין: בבקשה אלימלך לרנר נסיים את המצגת.

<אלימלך לרנר: אלו דוגמאות מחומרים שאנחנו מחלקים ומדביקים בנוגע לחומרי הדברה, אלו דוגמאות קטנות על ציוד אישי שנדרש מהעובד, החומרים מופצים בכל השפות לעוסקים בחקלאות.

<אלימלך לרנר: יש לנו בנושא הדברה - - -

מיכל רוזין: איפה אתם שמים את שלטי הבטיחות?

<אלימלך לרנר: במקומות העבודה.

<אלימלך לרנר: אני מגיע למחסן חומרי הדברה ואני רואה שיש לו חומרי הדברה, אני נותן לו את הפרסומים ומבקש ממנו 'תדביק את זה פה'.

<אלימלך לרנר: אני רואה שהוא נמצא בעבודה בגובה אז אני נותן לו את השילוט המתאים – זה עוד מידע.

<אלימלך לרנר: בביקור הבא אני רואה - - -

מיכל רוזין: אתם מנהלים פיקוח, רישום, מעקב של הדברים?

<אלימלך לרנר: אני מוציא לו פרוטוקול עם מה שמצאתי וממליץ לו לשפר.

<אלימלך לרנר: בביקור הבא, אם הוא לא שיפר, אני מזכיר לו 'כדאי לך לשפר את זה ואת זה'.

<אלימלך לרנר: שוב ביכולת שיש לנו כי אנחנו לא אוכפים, וטוב שכך.

<אלימלך לרנר: נושא נוסף, הזמנו עשינו דיסק עם כל הוראות הבטיחות לחברות כוח אדם שאמורות להכשיר את העובדים עוד בתאילנד ולהעביר להם מידע ראשוני עוד טרם הגיעם לעבודה: מה הם חוקי הבטיחות, מה צריך לעשות וכן הלאה.

<אלימלך לרנר: אני אבקש לסיים את דברי בסרטון קצר של ניידת ההדרכה שלנו, לא של החקלאות, היא אחרת והיא של התעשייה, כדי שתקבלו מושג על מה מדובר.

<אלימלך לרנר: הקרנת סרטון המוסד לבטיחות וגיהות פיתח במימון "קרן מנוף" שבמוסד לביטוח לאומי ניידת הדרכה.

<אלימלך לרנר: במקום לשלוח את עובדי המפעל או אתר הבנייה לקורס בטיחות ובכך להפסיד יום עבודה שלם, יכול מנהל העבודה להזמין את ניידת ההדרכה.

<אלימלך לרנר: פיתוח ישראלי ייחודי למדינת ישראל.

<אלימלך לרנר: ניידת ההדרכה פותחה על ידי המוסד לבטיחות וגיהות במטרה להביא את ההדרכה למקום העבודה ולהעביר אותה בצורה שונה ומהנה.

<אלימלך לרנר: כזאת שתיחקק בראשו של העובד.

<אלימלך לרנר: הניידת מורכבת כמערכת מולטימדיה ממוחשבת להדרכה יחידנית המשוכללת מסוגה בעולם.

<אלימלך לרנר: ההדרכה מתבצעת באמצעות מחשב ומסך מגע.

<אלימלך לרנר: בניידת יש תאי תצוגה והתנסות וציוד מגן.

<אלימלך לרנר: משך ההדרכה כשעה, תשעה עובדים בכל סבב וניתן - - -

<אלימלך לרנר: בחקלאות שלושה עובדים.

<אלימלך לרנר: הקרנת סרט העובדים אינם עוזבים את מקום עבודתם, הם נעדרים לשעה בלבד ובשעה זו הם יקבלו מידע בנושא בטיחות במקום העבודה שלהם.

<אלימלך לרנר: ההדרכה מותאמת לתחום הפעילות של המפעל או אתר הבנייה.

<אלימלך לרנר: ההדרכה היא חווייתית ונלמדת באווירה נעימה דרך משחק אינטראקטיבי - - -

<אלימלך לרנר: כשמדובר בעובדים ישראלים, אני מצליח להראות להם - - -

מיכל רוזין: וסרטי ההדרכה?

<אלימלך לרנר: זה תלוי בנושאים.

<אלימלך לרנר: זה מודולארי ואני יכול להתאים.

<אלימלך לרנר: הקרנת סרט הלומדות נבנו בצורה מודולארית המאפשרת הוספה או השמטת תכנים בעתיד.

<אלימלך לרנר: שיטת ההדרכה מעניקה ללומד חווית משחק ולמידה אפקטיבית.

<אלימלך לרנר: המערכת אינה מחייבת הכנות מקדימות ומשך ההדרכה קצר במיוחד, אך יחד עם זאת אפקטיבי עבור העובד - - -

מיכל רוזין: נכנס חבר הכנסת משה מזרחי.

מיכל רוזין: אנחנו רואים סרטון של המוסד לבטיחות וגיהות כיצד הם עוברים עם הניידת במקומות עבודה.

מיכל רוזין: עובדים נכנסים לניידת ועושים הדרכה בחקלאות ובניין.

מיכל רוזין: לומדה עם משחקים אינטראקטיביים מול מסכים בה לומדים על בטיחות בעבודה.

מיכל רוזין: הקרנת סרטון הלומדות מלמדות על סכנות בסביבת העבודה בתחום התעשייה ובתחום הבנייה.

מיכל רוזין: מפעיל הניידת יכול לבחור נושאים מתוך 71 אירועי בטיחות שונים הכוללים בלומדה ולהתאימה באופן אינדיבידואלי.

מיכל רוזין: ההדרכה קיימת במספר שפות: עברית, ערבית, תאילנדית, סינית וטורקית.

<אלימלך לרנר: בחקלאות זה בתאילנדית עברית וערבית.

<אלימלך לרנר: הקרנת סרטון אפשר להוסיף שפות נוספות להדרכה הקיימת.

משה מזרחי: מי מראה להם את זה?

<אלימלך לרנר: אנחנו מדריכי הבטיחות שמגיעים עם הניידת לשטח עצמו.

<אלימלך לרנר: כרגע מדובר על חקלאות, מגיעים עד למשק החקלאי.

<אלימלך לרנר: הקרנת סרטון העובד מקבל מידע חיוני המאפשר לו להגן על עצמו ולהימנע מתאונה במקום העבודה, ואילו המעסיק מקבל מקום עבודה בטוח, עובדים המודעים לנושא הבטיחות וחסכון כלכלי חשוב.

<אלימלך לרנר: ההדרכה באמצעות הניידת ניתנת ללא תשלום.

מיכל רוזין: סרטון יפה מאוד.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אבקש מחבר הכנסת משה מזרחי, כפי שציינתי בתחילת הישיבה הוא זה שיזם את יום הבטיחות בכנסת, אנחנו דנים בשתי ישיבות נפרדות, האחת בנושא הבטיחות לעובדים זרים בחקלאות והשנייה בטיחות לעובדים זרים בבניין.

מיכל רוזין: ישיבה זו מיוחדת לתחום החקלאות ולאחר מכן נעבור לנושא הבניין.

מיכל רוזין: כמובן כפי שנאמר כאן, מדובר בחיים, בטיחות בחיים ועל סכנת חיים – נבקש לשמוע ממך חבר הכנסת, חבר הועדה מר משה מזרחי בבקשה.

משה מזרחי: תודה.

משה מזרחי: איחרתי להגיע כי אני מסתובב בכמה ועדות כאן העוסקות בנושא, לומדים ועוסקים בוועדת העבודה בבניין שזו סוגיה מאוד משמעותית.

משה מזרחי: כמובן שחלקם של העובדים זרים והפלשתינאים הוא דומיננטי בסוגיה זו.

משה מזרחי: באופן טבעי מדובר בכוח אדם שהתייחסות אליו לפעמים קצת מפוקפקת, כמו שאת מכירה בוועדה שלך.

מיכל רוזין: נשתמש במילה 'מקלה'.

משה מזרחי: כן, אני מניח שזה מייצר איזו אופציה של התרופפות כי לא בדיוק מתייחסים אליהם כפי שראוי להתייחס, גם בהיבטים אחרים וכדומה.

משה מזרחי: אני אייצג דרך של רשלנות כלפי הדרך בה נותנים להם לתפקד וכדומה.

משה מזרחי: אבקש לציין את היום הזה שנולד בעקבות, אגב לא ידעתי שזה קיים, את המוסד לבטיחות וגיהות כולם מכירים.

משה מזרחי: אני לא בטוח שכולם מבינים את המילה 'גיהות'.

משה מזרחי: זה מוסד שנוסד בשנת 1954 כמוסד סטטוטורי.

משה מזרחי: הוא לא כפוף למוסד הכלכלה.

מיכל רוזין: הפעילות שלו וולונטרית.

משה מזרחי: משנת 1954 כבר חשבו על גורמי הסיכון ומאז חלפו כמה שנים.

משה מזרחי: נפתחה חזית אדירה ונשארנו תקועים עם איזה חוק שנראה קצת אנכרוניסטי היום.

משה מזרחי: כל הכבוד למנכ"ל החדש והנמרץ של המוסד שהחליט גם להגיע הנה.

משה מזרחי: אף פעם זה לא עלה, תמיד זה עלה בהקשרים של אסונות או בהקשרים של בעיה כזו או אחרת.

משה מזרחי: לציין את הנושא שמשמעותו בעיקר מניעה שיש בו תועלת כלכלית אדירה.

משה מזרחי: הנזקים עצומים, מדובר על כ-60 הרוגים בשנה שהם כ- 2,000 נכים קבועים.

משה מזרחי: בשנה יש כ- 73 אלף נפגעים.

משה מזרחי: עיקר ההרוגים, למיטב זכרוני, מחצית הם מענף הבנייה ומחצית הם עובדים זרים או עובדים פלשתינאים.

משה מזרחי: אני לא יודע אם הנתונים האלה כבר עלו כאן.

משה מזרחי: בכל העולם מציינים את היום הזה ב-28 לאפריל, מאחר וזה נופל על מועד לא טוב מציינים אותו היום.

מיכל רוזין: אני מניחה שהנתונים שציינת הם נתוני המוסד לביטוח לאומי.

מיכל רוזין: יש פער בין הנתונים של משרד הכלכלה לבין הנתונים האלה.

מיכל רוזין: יש פער מה יודע משרד הכלכלה לעומת מה שמגיע למוסד לביטוח לאומי.

<יאיר גולדשמידט: תאונות מוות זה מהנתונים שלנו.

מיכל רוזין: מוות בוודאי, השאלה לגבי נפגעים ונכים.

מיכל רוזין: לדעתי חלק מזה זה המוסד לביטוח לאומי.

משה מזרחי: מהמוסד לביטוח לאומי כמובן.

משה מזרחי: העלויות הן נזק ישיר.

משה מזרחי: הסכומים הם מהמוסד לביטוח לאומי וצריך לשלם סדר גודל של 4 מיליארד שקל בעקיף.

משה מזרחי: אני לא יודע מאיפה הנתון הזה, אני נשען על מה שנאמר מבעלי המקצוע, מדובר על כ- 10 מיליארד.

משה מזרחי: אני מאוד מודה לך שבחרת להתייחס מנקודת מבטה של הוועדה לנושא.

משה מזרחי: היום בשעה 12:00 יש את הכינוס ואתם מוזמנים לקחת בו חלק.

משה מזרחי: ליום הזה שתי מטרות, האחת להאיר את הנושא, אף פעם לא הביאו את זה לכנסת וזו הפעם הראשונה שמקיימים את היום הזה.

משה מזרחי: אני מקווה שהוא יהפוך ליום קבוע בכנסת.

משה מזרחי: תודה רבה על ההתגייסות.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: בבקשה יאיר גולדשמידט.

מיכל רוזין: בכמה ישיבות ביקשנו ממך להתאפק, הפעם הבמה שלך ונשמח לשמוע מה נעשה מבחינת בטיחות בענף החקלאות.

מיכל רוזין: אני בטוחה שתתייחס גם לממשקים עם המשרדים השונים, גם עם משרד החקלאות שאמרת שיש מה לבקש ולדרוש מהם לעשות בנושא, כמובן עם רשות ההגירה, המוסד לבטיחות וגיהות.

<יאיר גולדשמידט: אני מקווה שלא אפסח על משהו.

<יאיר גולדשמידט: אני מרכז בכיר של תחום הבטיחות והבריאות עובדים בחקלאות במינהל הבטיחות.

<יאיר גולדשמידט: לישיבה הקודמת לא הגעתי, אבל אבקש לומר שאני זה שהעלה את הנושא של המוסד לבטיחות ובקשתי שיהיה נציג שלהם בכל נושא ההדרכה.

<יאיר גולדשמידט: חשוב מאוד שיראו שיש הדרכות לעובדים זרים בחקלאות.

<יאיר גולדשמידט: הפיקוח שלנו נעשה באופן ישיר על ידי מפקחי עבודה שהוכשרו לפיקוח וגם בשיטות אחרות שאדבר עליהם והן במעורבות עם משרדים אחרים.

<יאיר גולדשמידט: מפקחים בחקלאות, נקרא להם אגרונומים, לא בהכרח הם אגרונומים, אחד זה אני שמרכז את הנושא, השני בצפון.

<יאיר גולדשמידט: למעשה כל שאר המפקחים הם מפקחי תעשייה שהוכשרו גם לחקלאות.

<יאיר גולדשמידט: הם מפקחי עבודה תעשייה וחקלאות.

<יאיר גולדשמידט: בפועל במשך השנים בערך 21 מתוך מפקחי התעשייה מפקחים גם בחקלאות, לכל אחד חלקו לפי המבצע או לפי האזור שבו נערכים המבצעים.

<יאיר גולדשמידט: ביקורי פיקוח ישירים נעשים גם במסגרת מבצעים, גם במסגרת של ביקורים שגרתיים וגם בעקבות תלונות שמגיעות בעיקר מ"קו לעובד", ולעיתים מגורמים אחרים – בשנה אנחנו מגיעים לכ-350-400 ביקורים.

<יאיר גולדשמידט: לדעתי זה מעט מדי, אבל זה מה שאנחנו יכולים לפי סדרי העדיפויות של מינהל הבטיחות שצריך גם לבקר בכל ענפי התעשייה והבנייה וכדומה.

מיכל רוזין: האם רוב הביקורים, עם יד הלב, האם מפאת היקף כוח האדם רוב הביקורים שנעשים באמת נעשים בעקבות תלונות או שיש גם ביקורים שהם שוטפים?

<יאיר גולדשמידט: תלונות הן בערך כ- 15 בשנה מקסימום.

<יאיר גולדשמידט: שוב, 15 תלונות שמגיעות אלינו מ"קו לעובד".

<יאיר גולדשמידט: אני אפילו מעודד אותם להעביר תלונות שקשורות למינהל אכיפה והסדר.

<יאיר גולדשמידט: אני אומר להפנות לי אישית ולא למפקחים בשטח.

<יאיר גולדשמידט: אני אומר שחקלאי שלא שומר ולא מקפיד על תנאי העבודה, בטח גם בנושא הבטיחות הוא לא כל כך בסדר עם העובדים שלו.

<יאיר גולדשמידט: אני מעודד אותם להעביר תלונות.

<יאיר גולדשמידט: עיקר הביקורים הם ביקורים יזומים, מבצעיים ולפעמים בהתאם למצב בשטח.

<יאיר גולדשמידט: למשל כשהייתה שפעת עופות ניסנו לרכז מאמץ בתחום הזה.

מיכל רוזין: מה אתם מגלים בביקורים?

<יאיר גולדשמידט: שוב צריך להזכיר, אנחנו לא מבדילים בין עובדים זרים לבין עובדים ישראלים ואפילו למעסיקים עצמם.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו מסתכלים על בטיחות העובדים.

<יאיר גולדשמידט: נכון שבחקלאות אנחנו רואים שרוב העובדים שצריך להשגיח עליהם יותר הם עובדים זרים.

<יאיר גולדשמידט: למפקחי העבודה יש הרבה סמכויות.

<יאיר גולדשמידט: צריך לזכור שהביקורים בחקלאות הם הכי מסובכים מכל סוגי הביקורים האחרים.

<יאיר גולדשמידט: הפיקוח בחקלאות הוא יותר מסובך מהפיקוח בבנייה ואפילו יותר מסובך מהתעשייה.

<יאיר גולדשמידט: לא בגלל הרקע המקצועי, אלא דווקא בגלל הנושא של הריחוק הגיאוגרפי: העדר שפה, אתה מגיע בעצם לבית של החקלאי – אומנם יש לך את הסמכות, אבל אתה מגיע למשק שלו, לבית שלו, אתה נכנס לטריטוריה שלו, צריך לתאם את זה.

<יאיר גולדשמידט: יש קשיים בשפה - - -

מיכל רוזין: כשאתה מגיע למפעל אתה נכנס ללא תיאום?

<יאיר גולדשמידט: כן, אני לא חייב לתאם.

מיכל רוזין: למה כשאתה מגיע למשק אתה צריך לתאם?

<יאיר גולדשמידט: מפעל הוא בדרך כלל באזור תעשייה, אין לך בעיה כזאת וזה גם לא בסוף העולם, בדרך כלל הם במקומות שאתה מגיע אליהם.

משה מזרחי: לך קשה להגיע, זה לא שקשה להיכנס.

<יאיר גולדשמידט: קשה להגיע וגם בהרבה פעמים לא קל להיכנס.

מיכל רוזין: לא קל להיכנס, באיזה מובן?

מיכל רוזין: חוסמים לכם את הדרך, מונעים מכם?

מיכל רוזין: השדות הרי פתוחים.

<יאיר גולדשמידט: בכל מיני דרכים, זה התחמקויות, זה קורה הרבה.

<יאיר גולדשמידט: בדרך כלל הרבה מהחקלאים לא רוצים שיגיעו אליהם.

מיכל רוזין: אני מבינה שלא להיכנס אליו לבית הפרטי, אבל לשדה או למגורי העובדים אתה יכול.

<יאיר גולדשמידט: מגורי התאילנדים זה די מחוץ לתחום שלי.

<יאיר גולדשמידט: זה של מינהל הסדר ואכיפה ותנאי העבודה.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו עושים את הביקורים האלה.

<יאיר גולדשמידט: חשוב לדעת לדבר, הרקע שלי, אני בוגר הפקולטה לחקלאות ואני גם בן קיבוץ, אני מכיר את המנטאליות של החקלאים, אני מכיר את השפה שלהם זה באמת משהו שהוא שונה מתעשייה ובנייה וצריך להכיר את זה.

<יאיר גולדשמידט: זה לא קל, אבל אנחנו עורכים את הביקורים האלה.

<יאיר גולדשמידט: אם אנחנו רואים שצריך לרכז מאמץ עושים גם מבצעים ומגייסים מאזורים אחרים, מגייסים גם מהמטה אנשים.

<יאיר גולדשמידט: כבר עשינו מבצעים כאלה.

<יאיר גולדשמידט: בעקבות ביקורי הפיקוח, בהתאם לסמכויות שלנו, אנחנו מוצאים מכתבי התראה.

<יאיר גולדשמידט: בדרך כלל האכיפה בביקורים הראשונים היא לא עם פטיש על הראש – אנחנו רוצים להסביר ואנחנו נותנים הזדמנות לחקלאי.

<יאיר גולדשמידט: לאחר מכן אם לא בוצעו הדברים יש צווי בטיחות, צווי שיטור.

<יאיר גולדשמידט: הממוצע השנתי של צווים כאלה הוא בערך בשנה 40.

<יאיר גולדשמידט: צו בטיחות יכול לומר 'אל תעבוד עם כלי מסוים עד שתתקן או תשפר את הדבר תוך שבועיים' וכדומה.

מיכל רוזין: יש מעקב, יש בדיקה?

<יאיר גולדשמידט: כן, גם זה קשה קשה.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו חוזרים - - -

מיכל רוזין: לאחר שאתה מוציא התראה אתה חוזר לבדוק?

<יאיר גולדשמידט: אנחנו מגיעים ובעיקר בנושא של תלונות.

<יאיר גולדשמידט: הקשר לא חייב להיות באמצעות חזרה, אתה יכול לבדוק בטלפון, אתה יכול לבקש הוכחות, 'קנית ציוד מגן אישי תוכיח' – או שהוא מתקשר אליך ואומר 'ביצעתי את כל הדברים'.

<יאיר גולדשמידט: זה קיים.

מיכל רוזין: מהן הסנקציות אם לא מבצעים?

<יאיר גולדשמידט: הסנקציות, צו שיפור שלא מבוצע.

<יאיר גולדשמידט: שרון בן גל היא האחראית על נושא האכיפה והחקירות.

<יאיר גולדשמידט: זה עובר לשרון לחקירות.

<יאיר גולדשמידט: מעבר לביקורי הפיקוח יש לי אישית וגם לאחרים קשרים אישיים עם משרדים אחרים ועל ידי זה ממנפים את פעילות הבטיחות.

<יאיר גולדשמידט: זה בוועדות בין-משרדיות כמו משרד החקלאות ששותפים בהן גם נציגי משרדים אחרים.

<יאיר גולדשמידט: מדברים שפ למשל על חומרי הדברה ומוציאים חומרים מסוכנים יותר, כמו זרחנים אורגנים שהייתה רביזיה וגם המון חומרים יצאו משימוש בכלל, בין אם זה בנוגע לחומרים ממשפחה של קרבמטים שנעשית בהם רביזיה.

<יאיר גולדשמידט: הרבה חומרים מסוכנים יוצאים.

מיכל רוזין: כשאתה והפקח השני מגיעים לשטח, אתם מוסמכים לבדוק את החומרים האלה?

מיכל רוזין: לבדוק באילו חומרים משתמשים ומה נמצא בשטח?

<יאיר גולדשמידט: כן.

<יאיר גולדשמידט: שוב - - -

מיכל רוזין: יש לך יכולת לבדוק את הדבר במקום או שאתה צריך להזעיק את המשרד לאיכות הסביבה?

<יאיר גולדשמידט: משרד החקלאות בדרך כלל, כי מדובר על "חוק התווית" גם את המשרד להגנת הסביבה בהיבטים - - -

מיכל רוזין: כמה פקחים יש למשרד החקלאות לנושא של ההדברה למשל?

<יאיר גולדשמידט: לצערי אין להם.

מיכל רוזין: זה מה שהם אמרו, הם אמרו 'אין לנו בכלל יכולת לפקח'.

מיכל רוזין: מה זה עוזר שיש להם ועדה בין-משרדית?

<יאיר גולדשמידט: הם מפקחים על שאריות של חומרי הדברה, ואני בתוצרת.

<יאיר גולדשמידט: אבקש לומר עוד כמה דברים שאולי לא עלו כאן בנושא בטיחות בכלל.

<יאיר גולדשמידט: אני כן כתבתי ואני לא יודע כמה קראו אותם.

<יאיר גולדשמידט: יש להבדיל, למשל בקיבוצים ובתאגידים שתופיים,

<יאיר גולדשמידט: ברובם יש ממונה בטיחות ומצבם יותר טוב.

<יאיר גולדשמידט: מפקח יכול להיכנס לשם יותר בקלות.

<יאיר גולדשמידט: אם חלילה גם שם יש והיו אסונות, שם המצב יותר טוב, למפקח יש לשליטה יותר טובה, אפשר להיכנס ויותר קל.

מיכל רוזין: שמענו את זה גם ביחס לעובדים.

מיכל רוזין: בישיבות שמענו שבמקומות האלה שומרים על כללי העבודה מכיוון שזה מקום מסודר.

<יאיר גולדשמידט: לצערי, רק משם וממפעלי חקלאות מסודרים מגיעים דיווחים על תאונות עבודה.

<יאיר גולדשמידט: ממושבים, ממושבות לא מגיעים בכלל דיווחים על תאונות עבודה.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו יודעים שמקבלי פגיעה בעבודה מהמוסד לביטוח לאומי הם כ-200 איש בשנה.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו מקבלים דיווחים של כ- 200-300 תאונות בחקלאות שכולל חתך קטן - - -

מיכל רוזין: כמה אתם מקבלים בשנה?

<יאיר גולדשמידט: בערך 300 – כולל תאונות עבודה קלות.

<יאיר גולדשמידט: אם מגיעות אלינו תאונות אלו הן תאונות שמדווחות על ידי ממונה בטיחות או מפעלי אריזה של תוצרי חקלאות מסודרים.

מיכל רוזין: המוסד לביטוח לאומי לא צריך לדווח לך?

מיכל רוזין: הוא לא בודק איתך אם אתה מכיר את המקרה?

<יאיר גולדשמידט: אין ממשק.

<שרון בן גל: התחלנו עכשיו.

<שרון בן גל: לאחרונה אנחנו עובדים יחד ורק בתאונות קשות.

<שרון בן גל: אני נפגשתי עם נציגי המוסד לביטוח לאומי.

<שרון בן גל: עובדים יחד ונעזרים בדוחות ובידע המקצועי שלנו.

<שרון בן גל: במקרים שלא קיבלנו דיווח אנחנו בודקים מולם אם הם כן קיבלו דיווח ואם הם קיבלו את זה כמקרה תאונת עבודה או מקרה אחר.

<שרון בן גל: לאחרונה עובדים יחד עם המוסד לביטוח לאומי ויחד עם המשטרה ועם הפרקליטות.

<שרון בן גל: לאט לאט אנחנו מנסים לעבוד אחרת ויחד.

<שרון בן גל: אנחנו מצפים לעבוד גם עם המוסד לבטיחות וגיהות כדי שנוכל לשלב כוחות.

<שרון בן גל: לאף אחד אין מספיק כוח אדם, יחד בטח שנוכל לעשות עבודה טובה יותר.

מיכל רוזין: אני מנסה להבין משהו.

מיכל רוזין: בכל דיון של הועדה אני נדהמת בכל פעם מחדש.

מיכל רוזין: המוסד לבטיחות וגיהות כמו שאמר חבר הכנסת משה מזרחי קיים משנת 1954, אני שואלת האם בעצם המוסד הזה לא אמור ליצור את החיבור בין כל הרשויות.

מיכל רוזין: אני מבינה שהפעילות שלכם וולונטארית ואין לכם סמכויות אכיפה וסמכויות פיקוח, לפחות רשות כמוכם צריכה ליצור את הממשקים בין כולם.

מיכל רוזין: יש וועדות בין-משרדיות שיושבות, אתם מספרים עליהם.

מיכל רוזין: אני לא מבינה איפה הנתק.

מיכל רוזין: אני לא מבינה למה בסופו של דבר אין חיבור.

מיכל רוזין: בכל פעם מחדש אני נדהמת מהדבר הזה.

מיכל רוזין: מדברים על יציבות שלטון ואחד מהדברים החשובים הוא שמשרדי הממשלה ידברו האחד עם השני, שהמידע יעבור, שוב עם הגנה על זכויות הפרט ובפרטיות.

מיכל רוזין: שתהייה עבודה משותפת, איגום כוחות.

<שרון בן גל: אנחנו מאוד רוצים לעבוד יחד ומשתדלים לעבוד יחד עם כל מי שרוצה לעבוד איתנו.

מיכל רוזין: אבל מה בפועל, מי עובד עם מי ומי לא?

<שרון בן גל: אנחנו גם יוזמים.

<שרון בן גל: למשל ביוזמתנו הוקמה ועדה ציבורית, "ועדת אדם" שכבר בימים אלה - - -

מיכל רוזין: אגב היא בכלל לא מתייחסת לנושא של עובדים זרים.

<שרון בן גל: אנחנו מתייחסים לעובדים כאל עובדים, אנחנו לא מבדילים בין עובדים זרים לבין עובדים ישראלים.

<שרון בן גל: כלומר, מבחינתנו יש להם את אותם תנאים ואותן זכויות.

<שרון בן גל: אנחנו רוצים לבדוק שאכן הם מקבלים את אותן זכויות כמו העובדים הישראלים.

<שרון בן גל: "ועדת אדם" באה לקחת את כל ההקצבות ולנסות לבנות מערכת שתיתן פתרונות, כלומר לקחת גם את המוסד לבטיחות וגם את המינהל לבטיחות וגם גופים אחרים, את האוניברסיטה ומערכת החינוך כדי לעבוד ולתת פתרונות לכל הבעיות.

<שרון בן גל: לנסות לעבוד בשיתוף.

<שרון בן גל: נכון להיום אנחנו משתדלים, אני בטוחה שגם המוסד שאיתו אנחנו עובדים יחד ומקיימים קורסים בשיתוף ובונים תכניות חדשות – עדיין זה לא מספיק.

<שרון בן גל: כנראה שנצטרך לקחת את כל כוח האדם ולראות איך נוכל למקסם את - - -

מיכל רוזין: למקסם.

מיכל רוזין: אני מבינה שיש קושי ואין מספיק תקינה.

מיכל רוזין: אגב, "ועדת אדם", אומנם בהמלצות לא הוא מתייחס באופן שונה, אבל כן אומר שני דברים חשובים בנוגע לעובדים זרים.

מיכל רוזין: האחד, שקודם כל סביר להניח שהנתונים הנמוכים יחסית שמגיעים לביטוח לאומי ושיעור מקבלי דמי פגיעה מהמועסקים בקרב העובדים הזרים הוא נמוך יותר, זה נובע לא מכך שהם נפגעים פחות אלא שיש תת-דיווח של האוכלוסייה.

מיכל רוזין: אין ספק שזה ברור, אבל העובדה שהוא אומר את זה אחרי בדיקה זה חשוב.

מיכל רוזין: הדבר השני עליו הוא מדבר, זה באמת הקושי בהדרכה בגלל עניין השפה והקושי בפיקוח על אותם עובדים זרים.

מיכל רוזין: הוא מתייחס לזה, אבל בעצם בהמלצות הוא לא אומר שום דבר.

מיכל רוזין: יש הבדל, אין מה לעשות כי יש הבדל.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים להתייחס באופן שונה, אנחנו צריכים לבדוק האם באמת מקפידים קלה כחמורה גם בעניין עובדים זרים.

מיכל רוזין: יתרה מכך, דווקא במקום שמדובר באוכלוסיות יותר מוחלשות, אוכלוסיות, אני לא רוצה להשתמש במילים יותר בוטות של חבר הכנסת משה מזרחי שאמר את דברו כמו תמיד באופן מאוד כנה.

מיכל רוזין: אני אומרת שוב, יתכן שאולי רשלנות, אבל בהחלט יש פה איזו הקלה שאנחנו עושים לעצמנו כי הם לא דוברי השפה, כי הם לא מתלוננים באותה מידה, כי הם לא פונים למוסד לביטוח לאומי באותה מידה.

מיכל רוזין: השאלה איך אנחנו מתגברים על זה.

מיכל רוזין: אחת התשובות היא פשוט לשתף פעולה.

מיכל רוזין: יאיר, אני אשמח מאוד לשמוע בעניין משרד החקלאות.

מיכל רוזין: היה לי דיון מאוד ארוך עם היועץ של שר החקלאות, הוא רוצה להבין איפה הוא יכול לסייע.

מיכל רוזין: בוא ניתן לו המלצות איך לסייע.

<יאיר גולדשמידט: אני מיד אתייחס לזה בהמשך.

<יאיר גולדשמידט: דיברתי על עניין הפיקוח בגדול.

<יאיר גולדשמידט: אני אבקש לדבר על פעולות נוספות כמו למשל פיקוח במקור.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו יוצאים ליבואנים ומשווקים של ציוד חקלאי ובודקים אצלם אם הוא בטוח עוד לפני שהוא מגיע לחקלאי.

<יאיר גולדשמידט: דיברתי על ועדות בין-משרדיות, תקני בטיחות דרך מכון התקנים הישראלי – תקני בטיחות לגבי ציוד מגן אישי וכל התקנים האלה, לא ניכנס לזה.

<יאיר גולדשמידט: סולמות למשל בחקלאות, בתי צמיחה, בירור תלונות ופניות ציבור דיברנו.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו עושים הרצאות, ימי עיון ותערוכות ומעורבים בכל פעילות שקשורה.

<יאיר גולדשמידט: לגבי העתיד, מה שאומר כעת גם קשור למשרד החקלאות, אנחנו מדברים על חקיקה לעובדים בחומרי הדברה, זה הוזכר על ידי דוקטור קושניר, נדמה לי שבשבוע שעבר הוא ואמר שאת אפילו מתנדבת לעזור, אני אשמח כי אני בעיקר הוא זה שלוקח על עצמו את זה.

מיכל רוזין: זה מול משרד החקלאות או מול המשרד לאיכות הסביבה?

<יאיר גולדשמידט: גם מול משרד החקלאות – בהצעה זה יחייב הדרכה לכל העובדים כולל העובדים הזרים כתנאי לעבודה שלהם בחומרי הדברה.

<יאיר גולדשמידט: זה אחד הדברים המרכזים בהצעה זו.

<יאיר גולדשמידט: בנוסף אנחנו שותפים לפעילות וולונטארית.

<יאיר גולדשמידט: למשל, כעת אנחנו עוסקים בנוהלי הדרכה ובטיחות בעקבות האסון שהיה במדגה.

<יאיר גולדשמידט: כמו כן יכולה להיות עבודה בגובה או בדברים דומים.

<יאיר גולדשמידט: עדיין לא החלטנו עדיין, אבל יש פרויקט של מפעלים קטנים ואולי תשמעו על זה, אני ביקשתי לעשות את זה גם בחקלאות.

<יאיר גולדשמידט: גם זה וולונטארי – נכנסים אולי ל- 1,000 משקים חקלאיים בדומה למוסד, אבל הפעם דווקא מול המעסיקים ועושים ניהול סיכונים וכל הפעולות האלה – יתכן שזה יהיה בשנה הבאה או בשנה לאחר מכן.

<יאיר גולדשמידט: הייתי מבקש להכשיר את המפקחים שלנו יותר לתחום, ואולי שיהיו מפקחים רק בחקלאות בעוד מחוזות.

<יאיר גולדשמידט: שירותי התרגום, אנחנו גם נעשה מאמץ לבדוק עד כמה שאפשר, כמו ש"קו לעובד" ממליץ ולמרות שזה מאוד מאוד קשה - - -

מיכל רוזין: כלומר, אתה מגיע למשק בלי מתורגמן.

<יאיר גולדשמידט: בדרך כלל אנחנו מגיעים בלי.

<יאיר גולדשמידט: היו מבצעים שכן הגענו עם מתורגמן.

<יאיר גולדשמידט: אני חייב לומר שהתועלת שאני ראיתי מזה לא הייתה גדולה.

מיכל רוזין: למה?

<יאיר גולדשמידט: כי אתה אוסף את העובדים, המתרגם מדבר איתם וכולם מרוצים, אתם כנראה מגיעים למתלוננים ואנחנו לא, אנחנו לא מגיעים למתלוננים.

<יאיר גולדשמידט: כשהגענו עם מתורגמן כולם היו מרוצים - - -

מיכל רוזין: השאלה עם בעל המשק נמצא במקום או לא נמצא.

<אלימלך לרנר: אנחנו מגיעים למקום העבודה, ל"קו לעובד" לא פעם מגיעים אליו לחדר וכאן ההבדל.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו עוד נשמע.

<יאיר גולדשמידט: שוב, אני אומר שטוב שיש "קו לעובד", טוב שמתלוננים וטוב - - -

מיכל רוזין: אני שמחה שאתה אומר את זה.

<יאיר גולדשמידט: למה?

<יאיר גולדשמידט: המשרד אפילו - - -

מיכל רוזין: יש משרדים שיושבים ומתלוננים על כך שיש תלונות.

מיכל רוזין: אני חושבת שטוב שיש "קו לעובד".

מיכל רוזין: אתם יודעים מה?

מיכל רוזין: – יותר טוב היה אם לא היה קו לעובד" והתלונות היו מגיעות למשרד הכלכלה ולרשות ההגירה, למקום אחד שמרכז.

מיכל רוזין: טוב שיש "קו לעובד" כי אחרת לא היינו יודעים על הבעיות.

מיכל רוזין: <קריאה:> הדברים שאתה אומר הם לא כל כך נכונים.

<יאיר גולדשמידט: קיבלתי את כל הנתונים ממך ומנועה ומצד שני אני אומר שיש הרבה חקלאים שכן נותנים את כל הזכויות, לא הכול רגע.

<יאיר גולדשמידט: אני מוכרח להגיד כדי שלא ישמע כאילו כולם - - -

מיכל רוזין: כמובן, אנחנו יודעים שתמיד כשמצביעים על הבעיות יש אנשים שדואגים גם לבטיחות וגם לזכויות עובדים – אנחנו מדגישים גם את זה – אין כאן רעים וטובים וגם המטרה של "קו לעובד" זה להאיר את הנקודות, לשפר ולתקן כדי שהדברים יהיו כראוי.

מיכל רוזין: יש לי שתי שאלות אליך.

מיכל רוזין: האחת, נושא של נהיגה.

מיכל רוזין: אני ארחיב, עליה בועדת הפנים, האם כן לתת להם לנהוג או לא לתת להם לנהוג, - - -

<יאיר גולדשמידט: לגבי הפעלת טרקטורים.

מיכל רוזין: כן.

מיכל רוזין: הפעלת טרקטור.

מיכל רוזין: אישית גם אני פגשתי בסיור עם "קו לעובד" כאלה שנהגו על טרקטור ללא רישיון - - -

<יאיר גולדשמידט: זה אחד הדברים שאנחנו מפקחים עליהם.

מיכל רוזין: אני מבקשת לשמוע אם שמעת על העניין הזה.

מיכל רוזין: אחד העובדים אמר לי שאיך שהוא הגיע נתנו לו את המפתחות ואמרו לו 'סע' – הוא לא ידע איך לנהוג על לטרקטור.

מיכל רוזין: אני רוצה לומר לך כשבן דודי עשה את זה כשהיית בערך בת 14, נכנסתי לתעלה במושב.

מיכל רוזין: ירדתי לתעלה של מטע האבוקדו כי כשאתה לא יודע לנהוג אתה לא יודע לנהוג, אולי כמה פעמים אחרי זה הייתי מצליחה.

מיכל רוזין: אין ספק שזה בעייתי.

מיכל רוזין: הרי זה לא נגמר כשהם בשדות עם הטרקטור, מהשדות עוברים לכבישים בתוך המושב ואולי גם החוצה.

<יאיר גולדשמידט: זה נושא חמור מאוד.

<יאיר גולדשמידט: לפחות בערבה הוצאנו כמה צווים.

מיכל רוזין: אתה מפקח על זה ולא משרד התחבורה, או שאתה צריך להעביר את התלונה למשרד התחבורה?

<יאיר גולדשמידט: אנחנו מפקחים עם על זה.

<יאיר גולדשמידט: זה מופיע בתקנות בטיחות במכונות חקלאיות וטרקטורים, יש כמה תקנות בעניין.

<יאיר גולדשמידט: זה בהחלט נמצא גם בתקנות שלנו.

מיכל רוזין: שיש תקנות נהיגה על טרקטור.

מיכל רוזין: הרי לי אין רישיון על טרקטור.

<יאיר גולדשמידט: נכון, אסור להפעיל או למסור לאדם בלי רישיון.

<שרון בן גל: יש הבדל בין הפעלת טרקטור בשדה לבין הפעלת טרקטור בכביש.

מיכל רוזין: אני לא רואה הבדל.

<שרון בן גל: מבחינת החוק.

<שרון בן גל: זה למשטרה.

<שרון בן גל: אם אדם שאין לו רישיון מפעיל טרקטור - - -

מיכל רוזין: הבנתי את החוק, אני אומרת שאין הבדל בפועל מאחר והוא לא יורד מהטרקטור כשהוא סיים את העבודה בשדה והולך ברגל ואז בא המעסיק ולוקח את הטרקטור.

מיכל רוזין: הוא נוסע עם הטרקטור למושב ומשם למגורים.

<שרון בן גל: החוק מתייחס אחרת.

מיכל רוזין: לכן אני שואלת מה אתם עושים כאשר אתם יודעים והאם קיבלתם תלונות כאלה, או אם בכלל נתקלתם במקרים כאלה?

מיכל רוזין: אתה אומר שכן.

<יאיר גולדשמידט: נתקלנו.

<יאיר גולדשמידט: בזמנו הוצאנו צו לצמיתות שאסור להפעיל טרקטור ללא רישיון נהיגה.

<יאיר גולדשמידט: בודקים את זה ובדרך כלל הוא מביא אישור שהוא עבר קורס.

<יאיר גולדשמידט: אני מבקש לומר כאן וגם לקרוא, נציג החקלאים במדור הבטיחות בהתאחדות חקלאי ישראל, אריה קרנדיש, פרש לגמלאות.

<יאיר גולדשמידט: אני לא יודע על מישהו שמחליף אותו.

<יאיר גולדשמידט: אני חושב שצריך לשאול את אבשלום (אבו) וילן, העניין הזה מאוד חשוב.

<יאיר גולדשמידט: זה אחד הנושאים שהוא טיפל בהם.

מיכל רוזין: אבשלום וילן לא הגיע בשל סיבות מוצדקות, יש להם כנס של כל איגוד החקלאים.

מיכל רוזין: חבר הכנסת אבשלום וילן מגיע לכל ישיבה כאן.

מיכל רוזין: הוא בהחלט משתף פעולה והוא מקפיד על הדברים.

<יאיר גולדשמידט: זה נושא שבהחלט צריך לבדוק שיהיה נציג לחקלאים בכל נושאי הבטיחות, כמו שהיה אריה עד לפרישתו.

מיכל רוזין: איפה יהיה נציג?

<יאיר גולדשמידט: שבכל המוסדות בנושא הבטיחות שיהיה נציג של החקלאים.

מיכל רוזין: והיום אין?

<יאיר גולדשמידט: הוא פרש.

<יאיר גולדשמידט: אני לא יודע אם מישהו מונה במקומו, נכון לעכשיו.

<יאיר גולדשמידט: זה עניין של שבועיים.

<יאיר גולדשמידט: אני עוד אפגש עם אבשלום וילן בעניין.

<יאיר גולדשמידט: זה מאוד חשוב.

<יאיר גולדשמידט: אחד הדברים שהוא טיפל בהם באופן מאוד אינטנסיבי היה בעניין בתי ספר לנהיגה על טרקטורים ומדריכים לנהיגה על טרקטורים.

מיכל רוזין: אני אשמח שדווח לי.

מיכל רוזין: אנחנו נבדוק עם אבשלום וילן את הנושא.

מיכל רוזין: "קו לעובד", אמנון בבקשה.

<אלימלך לרנר: ברשותך כמה מילים על נהיגה.

<אלימלך לרנר: יש כאן אולי בעיה עם משרד התחבורה.

<אלימלך לרנר: לתאילנדים רישיון הנהיגה הוא לחצי שנה.

<אלימלך לרנר: זה מאלץ את החקלאי לרוץ כל חצי שנה עם התאילנדי שלו.

<אלימלך לרנר: יכול להיות שאם היו מאפשרים להם רישיון נהיגה לכל התקופה שהוא נמצא כאן, לחקלאי היה יותר קל לעמוד בחוק ולא לטרטר אותו כל חצי שנה.

מיכל רוזין: ראשית זה שנה ולא חצי שנה.

<אלימלך לרנר: מהידע שלי זה חצי שנה.

<אסף כהן: לישראלים זה שנה.

<אסף כהן: להם חצי שנה.

מיכל רוזין: יכול להיות שאני טועה, אני הייתי בדיון בוועדת פנים ונלחמתי על הנושא הזה, נקבע שם שכל מי שמגיע לארץ כתייר, גם עובד זר נחשב לצורך העניין הזה תייר, מקבל יכולת לנהוג כשנה ואחרי שנה הוא יכול לעבור טסט ישראלי.

מיכל רוזין: שוב, בתנאים מסוימים, אם זה לצורך עבודה הוא יוכל לנהוג.

<אסף כהן: אני מדריך כמו אלימלך במוסד לבטיחות.

<אסף כהן: את מערבת בין שני דברים שונים.

<אסף כהן: מבחינה חוקית אדם שמגיע לארץ וחי פה צריך להסדיר את עניין רישיונו תוך שנה.

<אסף כהן: עובד זר שעושה טסט ומשיג לעצמו רישיון לרכב מקבל במדינת ישראל רישיון לחצי שנה.

<אסף כהן: כל חצי שנה הוא צריך להגיע למשרד התחבורה כדי לחדש אותו.

<אסף כהן: אלו שני דברים שונים לגמרי.

<אסף כהן: עובד זר מוציא רישיון במשרד התחבורה לטרקטור, גם לאוטו זה כך.

<אסף כהן: כל רישיון שיוצא הוא תקף לחצי שנה, אחרי חצי שנה הוא יצטרך להגיע עם המעסיק ולחדש אותו.

<אסף כהן: יש לזה גם עלות כלכלית.

מיכל רוזין: זה אבסורד שאין בו שום היגיון.

מיכל רוזין: היה לנו ויכוח לגבי מבקשי המקלט, אבל כשמדובר בעובדים זרים שיודעים עד מתי האשרה שלהם, כמה זמן הם פה – אין סיבה לעשות את זה.

<אלימלך לרנר: טריגר לחקלאי לוותר על הנושא הזה, לצערנו.

מיכל רוזין: עצוב מאוד שהמדינה גורמת לכך שהם ירמו אותה.

מיכל רוזין: בבקשה אמנון, אנחנו רוצים לשמוע, לא שמענו מספיק.

מיכל רוזין: אולי תדבר על ההדברה ואז אני אתן ליאיר להגיב על העניין.

<אמנון הלברסברג: תודה.

<אמנון הלברסברג: אני מרכז ב"קו לעובד".

<אמנון הלברסברג: את הפניות של עובדי ענף החקלאות.

<אמנון הלברסברג: בעיקרון רוב הבעיות שנתקלים בהן ב"קו לעובד" הן על עובדים שמשתמשים בחומרי הדברה ללא מיגון.

<אמנון הלברסברג: מגיעים אלינו עובדים שמתלוננים על קשיים בנשימה, גירודים בעור ועל תופעות שלא נגמרות.

<אמנון הלברסברג: בעצם הם מדווחים שהמיגון היחידי שהם משתמשים בו הוא מסכת בד שמספק להם המעסיק או שהם מספקים לעצמם.

<אמנון הלברסברג: בין היתר, העובדים לא עוברים הדרכה בתחום של שימוש בחומרי הדרכה.

<אמנון הלברסברג: רוב ההדרכות הן מפה לאוזן בין העובדים – דבר שמשפיע גם על התוצרת שאנחנו קונים, יכול להיות שזה מרוסס יותר מדי או דברים כאלה.

<אמנון הלברסברג: התופעה הנוספת היא האכיפה המוגבלת שבעצם לא יוצרת התראה למעסיקים.

<אמנון הלברסברג: יאיר אמר, הוא מגיע, מנפיק סוג של דוח, המעסיק צריך לשנות את דרכיו ואם הוא לא עושה את זה הוא מטיל עליו איזו סנקציה שהיא לא כלכלית.

מיכל רוזין: איזו סנקציה?

<שרון בן גל: סנקציה כלכלית או תיק פלילי.

<שרון בן גל: אין לנו אופציה אחרת.

<אמנון הלברסברג: אמרת קודם שהוצאת צו.

<שרון בן גל: תחילה צו ואחר כך תיק פלילי.

מיכל רוזין: אנחנו הרי רוצים לסייע שישמרו על הבטיחות, אנחנו לא מחפשים לקנוס.

מיכל רוזין: לא זאת המטרה.

<יאיר גולדשמידט: אם הייתי יכול לקנוס כמו שוטר זה היה מצוין, אבל היום אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

<אמנון הלברסברג: בנוסף לכך הבעיה שיש לנו היא שאין תרגום בבדיקות האכיפה.

<אמנון הלברסברג: אתה קובע עם החקלאי וכשאין תרגום בעצם העובד לא משמש צד בבדיקה של המיגון.

<אמנון הלברסברג: אתה שלחת לי מספר תלונות.

<אמנון הלברסברג: לדוגמה תלונה אחת מכפר ורבורג - - -

<יאיר גולדשמידט: אתה מדבר כאן על דבר נדיר שעד היום לא היה, אתם שלחתם תלונות, אנחנו בדקנו אותן ואחר כך אתם הלכתם לעשות את הבדיקה.

<יאיר גולדשמידט: זה בסדר.

<אמנון הלברסברג: נכון, אני רק מעלה את הקושי הזה.

<אמנון הלברסברג: כלומר, ברגע שלא מדברים עם העובד, אתה אומר שהוא עובד בבית אריזה והעובד אומר שהוא משתמש בחומרי הדברה ללא אמצעי מיגון מלבד מסכת בד.

<אמנון הלברסברג: בעיננו יש מספר פתרונות מאוד פשוטים לעניין זה.

<אמנון הלברסברג: ראשית, אישור התקנות החדשות.

<אמנון הלברסברג: יש תקנות שיאיר כתב יחד עם הקליניקה לצדק סביבתי באוניברסיטת תל אביב ו"קו לעובד" – תקנות נהדרות.

<יאיר גולדשמידט: עדיין אין תקנות.

<יאיר גולדשמידט: הם באמת עזרו לי.

מיכל רוזין: איפה זה תקוע?

מיכל רוזין: תן לי לעזור לך.

<יאיר גולדשמידט: זה תקוע עדיין אצלנו, זה עדיין לא הגיע למוצר שלם.

<יאיר גולדשמידט: זה אצלנו במינהל.

<יאיר גולדשמידט: בהתחלה רצינו להפריד תקנות ואחר כך החלטנו לאחד.

<יאיר גולדשמידט: ישנן תקנות לעובדים בחומרי הדברה ותקנות לעובדים עם חומרי הדברה שהם קרבמטים, זרחנים אורגניים.

<יאיר גולדשמידט: כעת החלטנו לאחד אותן.

<יאיר גולדשמידט: זה לוקח זמן.

מיכל רוזין: לתקנות במדינת ישראל לוקח כשנתיים במינימום כדי להגיע לוועדות בכנסת.

מיכל רוזין: לצערי הרב.

<שרון בן גל: לנו יש שלושה-ארבעה אנשים שמתעסקים בין יתר הדברים עם עוד 20-30 תקנות.

<שרון בן גל: תיקון תקנות, השלמה, תקנות חדשות.

מיכל רוזין: אגלה לכם פטנט איך מקדמים תקנות.

מיכל רוזין: מגישים הצעת חוק.

<יאיר גולדשמידט: נעזר בה.

מיכל רוזין: אמנון, יש לך משימה.

מיכל רוזין: כשאתה הולך הביתה כתוב הצעת חוק.

<אמנון הלברסברג: עלי.

מיכל רוזין: אני מדברת ברצינות.

מיכל רוזין: זה הדבר היחידי שמזרז, כי המשרד הממשלתי לא רוצה שזה יעבור בהצעת חוק ולכן הוא מעדיף, כמובן ומן הראוי, שזה יעבור בתקנות.

מיכל רוזין: הדברים לא זזים והמשק מופקר.

מיכל רוזין: זה לא רק בנושא הזה אלא בכל אחת מהוועדות שאני נמצאת - - - <קריאה:> זה לאישור משרד הכלכלה.

<יאיר גולדשמידט: התקנות הן באמת משהו מאוד גדול.

<יאיר גולדשמידט: חוץ מהתקנה שמחייבת הדרכה אתה צריך מוסדות להדרכה, אתה צריך לאשר תנאים למוסדות הדרכה, אתה צריך תכנית הדרכה.

<יאיר גולדשמידט: זה באמת לא פשוט.

<אברהם גולדמן: אי אפשר לכתוב תקנה שתחתיה אין דבר.

מיכל רוזין: לרגע לא אמרנו שאנחנו רוצים להקל את העבודה או שיעשו את זה באופן שטחי.

מיכל רוזין: אנחנו מבקשים שהדברים יקרו.

מיכל רוזין: אני גם לא באה בטענות אליכם, אני מבינה שבין יתר הדברים אתם צריכים גם לעבוד על זה.

מיכל רוזין: לצערי הרב, הדברים לוקחים יותר מדי זמן.

<שרון בן גל: יש נושאים שאי אפשר להגביל בתקנה.

<שרון בן גל: צריך לעשות את זה רק בחוק.

<שרון בן גל: כעת אנחנו עובדים על שינוי חוק כדי שיאפשר לנו להוציא תקנות מתחת לחוק.

מיכל רוזין: יש לכם כבר תזכיר חוק כזה?

<שרון בן גל: יש לנו תזכיר חוק.

מיכל רוזין: אני אשמח שתעבירי אותו לוועדה.

<אמנון הלברסברג: בנוגע לתקנות, חשוב לציין שהתקנות כרגע הן משנת 1964 ואין בהן שום התייחסות לעובדים זרים וקשיי שפה ולכך שלעובדים בעצם אין גישה לקבל הדרכה מלבד הניידות.

מיכל רוזין: מה השתנה מאז 1964?

<יאיר גולדשמידט: תלוי על מה הוא מדבר.

<יאיר גולדשמידט: התקנות הן לגמרי מיושנות.

<יאיר גולדשמידט: גם למבקר המדינה היה לו מה לומר על הסיור הזה.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו מקדמים את זה גם בעזרתו וגם בעזרת "קו לעובד" ואחרים.

מיכל רוזין: אנחנו לא נוותר על העניין הזה ואני מקווה שבקדנציה שלי זה יקרה.

מיכל רוזין: אני לפחות אפעל שכך יהיה.

<אמנון הלברסברג: עוד פתרונות.

<אמנון הלברסברג: להגיע לעוד מתורגמנים לביקורי שטח.

<אמנון הלברסברג: לאפשר הגעה ללא תיאום עם המעסיק אלא בתיאום עם העובד ולשמוע את הצד של העובד.

<אמנון הלברסברג: בעצם העובד הוא זה שמתלונן ולא "קו לעובד" ולא כל גוף אחר.

<אמנון הלברסברג: הרחבת הסמכויות של מינהל הבטיחות והבריאות במשרד הכלכלה - להנפיק דוחות בצורה יותר פשוטה וליצור התראה יותר משמעותית.

<אמנון הלברסברג: <קריאה:> קנס מינהלי או משהו?

<שרון בן גל: עיצום כספי.

<שרון בן גל: גם עיצום כספי זה לא דבר כל כך פשוט.

<שרון בן גל: אני אבקש לומר כמה דברים.

<שרון בן גל: ראשית ענף החקלאות הוא ענף שמביא הכי פחות תאונות עבודה - -

מיכל רוזין: מדווחות.

מיכל רוזין: לעומת זאת יש לנו 22 תאילנדים שמתו בשנים האחרונות.

מיכל רוזין: השאלה מה מדווח ומה אתם מגדירים תחת תאונות עבודה.

<שרון בן גל: תאונות קשות ותאונות מוות יש מעט לעומת ענפים אחרים.

<שרון בן גל: הענף שמביא הכי הרבה תאונות קשות ומקרי מוות הוא ענף הבנייה – בלי ספק.

<שרון בן גל: תעשייה מסוכנת יותר מאשר החקלאות.

<שרון בן גל: בביקורים שערכנו, עשינו מבצעים ארציים, כל המפקחים השתתפו במבצעים אלה, ראינו את הנכונות של החקלאים כן לעשות בטיחות.

<שרון בן גל: ברגע שהם יודעים מה צריך לעשות הם עושים.

<שרון בן גל: הם לא ברמה של קבלני בנייה שאנחנו נלחמים מולם לבצע מה שכן נדרש בחוק.

<שרון בן גל: אנחנו בהחלט רואים נכונות בביצוע דרישות החוק.

<שרון בן גל: לא בהכרח הטלנו קנסות או כתבי אישום כי ראינו שאנשים כן רוצים לעשות.

<שרון בן גל: הגענו בפעם הראשונה וראינו וכשחזרנו שנית לאותו מקום ראינו שהמקום השתפר פלאים.

<שרון בן גל: צריך לציין גם את העניין הזה.

<שרון בן גל: בנוסף למוסד לבטיחות וגיהות, שמבצע את הפעילות שלו בשטח יש לנו גם גופים אחרים.

<שרון בן גל: יאיר ציין את ממוני הבטיחות.

<שרון בן גל: לנו יש כ-2,000-3,000 ממוני בטיחות בשטח ויש גם הרבה פרילנסרים שלא בהכרח מונו כממוני בטיחות בשטח, אבל הם כן מגיעים כיועצים.

מיכל רוזין: מאיפה 2,000-3,000?

מיכל רוזין: אני הבנתי שיש כ-400 מפקחים בכל הארץ - - -

<שרון בן גל: ממוני בטיחות שאנחנו הכשרנו אותה ואנחנו קבענו את הכללים.

מיכל רוזין: אתם מכשירים אותם - - - <קריאה:> רק בחקלאות?

<יאיר גולדשמידט: בחקלאות.

<יאיר גולדשמידט: כולל בקיבוצים ומפעלים.

<שרון בן גל: בקיבוצים ובמפעלים וגם יש הרבה שמשמשים כיועצים בשטח.

<שרון בן גל: בהחלט כשמישהו רוצה לדעת יש מספיק ידע בשטח.

<שרון בן גל: ההדרכה בהחלט טובה, אבל היא לא מספיקה.

<שרון בן גל: אנחנו אומרים שעדיף למנוע את התאונה מאשר ללמד את האדם לאחר התאונה.

<שרון בן גל: עצם ההדרכה לא פותרת את המיכון החקלאי הלא טוב כמו טרקטורים לא תקינים שנכנסים לארץ.

<שרון בן גל: ישנן עוד הרבה פעילויות שיש לעשות מעבר להדרכת העובדים.

<שרון בן גל: אם אנחנו היינו מכניסים למשל טרקטורים תקניים שהיו עומדים בכל התקנים, מן הסתם האנשים לא היו נפגעים.

<שרון בן גל: כלומר, בכלל לא היה צורך להדריך את האנשים איך לעבוד.

<שרון בן גל: יש עוד הרבה לעשות.

<שרון בן גל: אנחנו משתדלים לעשות הן בכוחות שלנו והן בכוחות חיצוניים.

<שרון בן גל: יש לנו פרויקט "פרויקט מפעלים קטנים" – כיום מבצעים במפעלים קטנים פעילות דומה לפעילות של המוסד לבטיחות ולגיהות.

<שרון בן גל: אנחנו רוצים להוציא בשנה הבאה מכרז גם לתחום החקלאות.

<שרון בן גל: שיכנסו גם לתחום החקלאות וגם למקומות שאנחנו לא מגיעים.

<שרון בן גל: באותם מקומות הגופים החיצוניים יעשו את הפעילות ההדרכה בשטח.

<שרון בן גל: בחודש הבא תכנס לתוקף תקנה "ניהול סיכונים" – התקנות האלה יחולו על כל מקומות העבודה מעל 50 עובדים.

מיכל רוזין: מהן מחדשות?

מיכל רוזין: לפני שאת עונה לי.

מיכל רוזין: יאיר תאמר לי בכל זאת לגבי משרד החקלאות שאומר 'אין לנו סמכות'.

מיכל רוזין: מה אנחנו כן יכולים לדרוש ממשרד החקלאות?

מיכל רוזין: אגב, הוא רוצה שנטיל עליו אחריות.

<יאיר גולדשמידט: אחד הדברים זה שירות הדרכה ומקצוע.

<יאיר גולדשמידט: יש הרבה מדריכים בשטח, שאותם מדריכים יעברו לפחות קורס של נאמני בטיחות, שידעו את כל נושא הבטיחות בחקלאות וכשהם מגיעים - - -

מיכל רוזין: של מה המדריכים שיש להם?

<יאיר גולדשמידט: אני חושב שיש להם סדר גודל של כמאה מדריכים מקצועיים.

<יאיר גולדשמידט: 'שירותי הדרכה מקצוע', שהם יעברו לפחות הכשרה כנאמני בטיחות.

<יאיר גולדשמידט: מילה שלהם, אם הם רואים טרקטור לא מוגן או חומר הדברה שאסור להשתמש בו, שהם יוכלו להעיר את ההערה – החקלאי ישמע גם להם.

<יאיר גולדשמידט: זה אחד הנושאים.

<יאיר גולדשמידט: אגב יש לי עזרה במשרד החקלאות בנושא של מיכון.

<יאיר גולדשמידט: אנחנו משתפים פעולה יפה מאוד.

<יאיר גולדשמידט: היה כאן גם נציג שלהם, שלמה היה כאן ואנחנו משתפים פעולה גם בנושא של חומרי הדברה, דיברנו יחד על כך.

<יאיר גולדשמידט: לדעתי אחד הדברים הוא למנף את הנושא של הבטיחות גם למדריכים של משרד החקלאות.

מיכל רוזין: ברשות

מיכל רוזין: כם אני אבקש לסגור את הישיבה בנושא ענף החקלאות ולפתוח את הישיבה בנושא הבניין.

מיכל רוזין: אני מבקשת לומר לכם תודה, ראשית על ההשתתפות ולנסות לסכם את הדברים.

מיכל רוזין: לדעתי חשוב לומר: לא סתם אנחנו עומדים על כך בכל וועדה שבסופו של דבר במקומות המאורגנים יש יותר הקפדה על חוקי העבודה ועל בטיחות העובדים.

מיכל רוזין: אין לי ספק שגם שם יש מה לעשות.

מיכל רוזין: כמובן שמדובר על החקלאי הבודד ועל משקים פרטיים אנחנו בעצם מדברים שיש יותר אפשרות, נאמר את זה בצורה עדינה, אפשרות להתרופפות ההקפדה גם על חוקי העבודה וכמובן גם על בטיחות.

מיכל רוזין: אני גם לא רוצה להגיד ולהצביע על אותם החקלאים באצבע מאשימה ולומר שהם לא בסדר או שהם אנשים רעים, או לעשות הבדל בין קיבוצים ומושבים וכדומה.

מיכל רוזין: אני חושבת שהחקלאי הבודד, ואמרנו את זה לא פעם כאן בישיבה, עומד בנטל עצום ולכן גם הבנתי את העניין להיכנס אליו הביתה כי הוא מרגיש שאתה נכנס לו לעסק הבודד, והוא לא מתייחס לזה כעסק, זה הבית שלו ואלו החיים שלו.

מיכל רוזין: יש כאן באמת קושי של החקלאים שהמדינה לא תומכת ולא מעודדת אותם ןלכן הם באמת במצוקה.

מיכל רוזין: האצבע המאשימה היא לא לחקלאי הבודד אלא לשיטה ולמשרדי הממשלה.

מיכל רוזין: אין ספק שיש כאן תת-דיווח בחקלאות – אין לי ספק שיש תת-דיווח מאותם עובדים כשהם חולים.

מיכל רוזין: כאשר אותו עובד תאילנדי מספר לי שהוא מרגיש לא טוב, הוא לא ידוע אם זה קשור לחומרי הדברה, אבל הוא יודע שכל יום כשהוא מדביר על הטרקטור והוא בכלל לא מוגן לכן הוא לא מרגיש טוב, הוא גם מפחד לפנות לשירותי בריאות.

מיכל רוזין: הרבה פעמים גם אין לו שירותי בריאות נגישים.

מיכל רוזין: הוא פוחד לפנות שמא הוא יפסיד את עבודתו.

מיכל רוזין: לדעתי כאן המקום שלנו להתערב ולתת את הכלים לחקלאי, כמו שאומרים מקל והגזר, הרחבת הסמכויות של המפקחים לקנסות מינהלים.

מיכל רוזין: אני אפנה למשרד החקלאות עם ההמלצה בנוגע למדריכים המקצועיים שנמצאים בשטח, שיעברו קורס הכשרה כנאמני בטיחות – כפי שאמרתי, לדעתי יש לנו אוזן קשובה במשרד החקלאות והם יעשו זאת.

מיכל רוזין: תקנות בנושא ההדברה – אנחנו נגיש הצעת חוק בנושא ונקדם את העניין.

מיכל רוזין: אני אשמח לסייע בפתיחת דלתות או בחיבור עם משרדי ממשלה.

מיכל רוזין: נהיגה ומשרד התחבורה – אני אפנה בנושא הזה למשרד התחבורה.

מיכל רוזין: היה על כך דיון עם המשטרה ומשרד התחבורה, דיון נוקב במשרד הפנים.

מיכל רוזין: באמת עמדנו על כל הנושא.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר שהתמונה לא הוצגה כך.

מיכל רוזין: אנחנו נבדוק את העניין של חצי שנה.

מיכל רוזין: זה פשוט הזמנה לרמות.

מיכל רוזין: אין סיבה שכל חצי שנה צריך לחדש רישיון, בטח ובטח כאשר יודעים על אותם עובדים כמה זמן הם נמצאים, אצל הם נמצאים והאם ההיתר שלהם עדיין בתוקף או לא.

מיכל רוזין: הממשק עם הביטוח לאומי – הוא מאוד מאוד חשוב.

מיכל רוזין: כמו שנאמר חשוב שהם יקבלו מידע מכם ומידע מ"קו לעובד".

מיכל רוזין: חשוב לקבל מידע מהמוסד לביטוח לאומי.

מיכל רוזין: אם למוסד לביטוח לאומי ידוע על כל כך הרבה נפגעים, נפצעים, נכים, הרוגים ואתם לא יודעים, אז יתכן כשאתם באים לחקלאי שהמוסד לביטוח לאומי מטפל בתלונה של אחד מעובדיו, לא תדעו מכך ואולי העובד נפטר, עזב, חולה או חזר לארצו ויש תלונה פתוחה או שהיא טופלה, אתם אפילו לא יודעים ולא יכולים לדעת אם החקלאי תיקן את הליקוי כשאתם אצלו לביקורת.

מיכל רוזין: תודה רבה לכם.

מיכל רוזין: יום טוב למי שעסק בחקלאות.

מיכל רוזין: תודה יאיר, תודה רבה לך אלימלך לרנר.

<אלימלך לרנר: אם תחליטי להצטרף לסיור בניידת, בשמחה רבה.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: הישיבה נעולה.