הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 62, 2014-05-26 12:00

עדי קול: צהריים טובים, אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.

עדי קול: מכיוון שרוב האנשים שנמצאים כאן לא ביקרו בוועדה הזאת קודם, אני אפתח ואגיד שהוועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת בכנסת, יש לה את כל הסמכויות של ועדה רגילה - ועדת חוקה, ועדת העבודה והרווחה.

עדי קול: היא ועדה ככל הוועדות, רק ההבדל בינה לוועדות אחרות זה שהיא מתכנסת בעקבות פנייה של אדם או של ציבור של אזרחים שמבקשים להלין על תופעה מסוימת, על מקרה פרטי או מקרה שרלוונטי למספר אזרחים.

עדי קול: מתוקף היותנו הוועדה לפניות הציבור אנחנו תמיד מתחילים את הדיונים עם הפנייה של הציבור, עם הפנייה של האזרח שפנה.

עדי קול: כך אנחנו גם נתחיל את הדיון היום.

עדי קול: שני הגופים הרלוונטיים הם משרד התחבורה ומשרד האוצר שמאחר משום מה.

עדי קול: הוא אמר שהוא בדרך.

עדי קול: השאלה אם אתם רוצים להתחיל לפני שמורן מגיע.

עדי קול: אני יודעת שהטענות שאתם הולכים להשמיע לא נשמעו לראשונה, אני מקווה שלאחרונה.

<צפריר צור: שמי צפריר צור, אני גר בכפר מנחם, ישוב שקרוב לקרית מלאכי, בערך 7 דקות מקרית מלאכי.

<צפריר צור: אני חבר במטה המאבק להשלמת תחנת הרכבת.

<צפריר צור: אנחנו מלינים על כך שלפני כעשור הממשלה החליטה על הקמה של תחנת הרכבת כחלק מפרויקט הכפלת המסילה בין תל אביב לוד ובאר שבע.

<צפריר צור: 8 שנים בערך של עיכובים.

<צפריר צור: ב-2012 התחנה יצאה לדרך.

<צפריר צור: הוקמה רק חצי תחנה, כלומר רציפים, מעבר תת קרקעי.

<צפריר צור: הבנייה נעצרה בגלל וטו שהאוצר שם על המשך העברת התקציבים.

<צפריר צור: מאז נשארנו עם חצי תחנה שאנחנו לא יכולים להשתמש בה.

<צפריר צור: עדיין יש לנו את אותה בעיה שאנחנו לא יכולים להגיע למקומות העבודה שלנו במרכז בזמן סביר.

עדי קול: כיוון שזאת לא הפנייה הראשונה שלכם, האם אתה יכול לספר לנו על השתלשלות העניינים?

<צפריר צור: בהתחלה הגענו למסקנה שבממשלה שכחו שבנו חצי תחנה, לכן התחלנו לפנות לכל הגורמים שהיינו יכולים להגיע אליהם, בעיקר בתקשורת.

<צפריר צור: עשינו מסע החתמות על עצומה שחתמו עליה אלפי אנשים.

<צפריר צור: פנינו לגופי תקשורת, לתכניות אקטואליה.

<צפריר צור: בעקבות הלחץ שהצלחנו להפעיל נזכרו במשרד התחבורה שאכן הם שכחו לבנות חצי תחנה.

<צפריר צור: ברגע שהם נזכרו בזה הם החליטו לחדש את הבנייה.

<צפריר צור: מנכ"ל משרד התחבורה בכבודו ובעצמו הצטלם לתכנית בערוץ 10, לחדשות מוצ"ש, בה הוא הכריז שהתחנה נמצאה כדאית כלכלית, שבראש סדר העדיפויות עומדת התחנה הזאת, שמתכוונים להשלים את הבנייה עוד השנה.

<צפריר צור: אנחנו מבינים שעדיין לא סוף פסוק משום מה, למרות שמשרד התחבורה - -

עדי קול: מה קרה מאז?

עדי קול: האם מאז הופעתו בטלוויזיה היה איזה שהוא שינוי?

<צפריר צור: מאז לא היה שינוי, לפחות לא ברמה הציבורית.

<צפריר צור: אנחנו יודעים שבדיקת הכדאיות הכלכלית עוד לא הסתיימה במשרד התחבורה, אבל אנחנו גם יודעים, משיחות עם פקידי האוצר, שהאוצר לא שמח לבנות את התחנה.

<צפריר צור: הוא עדיין מתנגד בתוקף לכך שתהיה תחנה.

<מרדכי קריסטל: התושבים באזור שאותם אנחנו מייצגים, מצפים לתחנה הזאת כבר יותר מ-20 שנה.

<מרדכי קריסטל: הבעיה של התחנה שהיא לא צמודה לעיר, לכן אנשים חושבים שהיא לא נחוצה.

<מרדכי קריסטל: הרבה מאוד עומדים מאחורינו ומצפים לתחנה הזאת.

<מרדכי קריסטל: אני רואה פה גם אנשים מערים סביבנו – קרית מלאכי, גדרה, בני עייש.

<מרדכי קריסטל: לכולם קשה להגיע לרכבת.

<מרדכי קריסטל: אנשים עובדים בתל-אביב.

<מרדכי קריסטל: אין להם איך להגיע לרכבת.

<מרדכי קריסטל: מי שרוצה לתפוס את הרכבת צריך לפעמים לנסוע עד קרית גת, עד לרחובות או עד למודיעין.

<מרדכי קריסטל: זה פשוט בלתי אפשרי.

<מרדכי קריסטל: הזעקה הזאת לא מצליחה לחלחל כלפי מעלה.

<עליאן אלקרינאוי: אני בהחלט מברך על היוזמה כאן.

<עליאן אלקרינאוי: אני חושב שזה בהחלט מאוד חשוב.

<עליאן אלקרינאוי: כפי שידוע, אנחנו מדברים על הנגשת ההשכלה הגבוהה לכל הישובים, גם לפריפריה.

<עליאן אלקרינאוי: הרכבת כאן בעצם נעה על הציר הזה מתל-אביב לבאר שבע.

<עליאן אלקרינאוי: אנחנו בהחלט מדברים על פריפריה גיאוגרפית מבאר שבע עד לוד.

<עליאן אלקרינאוי: יש הרבה מאוד סטודנטים שמגיעים אלינו.

<עליאן אלקרינאוי: קרוב ל-1000 סטודנטים משתמשים ברכבת.

<עליאן אלקרינאוי: הרכבת בהחלט יכולה להנגיש את ההשכלה הגבוהה.

<עליאן אלקרינאוי: אנחנו מדברים בין היתר על הישובים הבדואים, כמו רהט, כסייפה.

<עליאן אלקרינאוי: הרבה מאוד סטודנטים שמשתמשים ברכבת הזאת מבקשים לפעמים ללכת הביתה קצת מוקדם, כי האוטובוסים כבר לא נשארים בשעה מאוחרת.

<עליאן אלקרינאוי: לפעמים הם מפסידים שיעורים והסגל האקדמי באים ומתלוננים אצלי.

<עליאן אלקרינאוי: אני חושב, כמי שעומד בראש מוסד אקדמי באזור, כאשר התפקיד של המוסד האקדמי הוא למנף בין היתר את האזור, שרכבת כאן יכולה לתת מינוף מצוין מבחינה כלכלית, חברתית וחינוכית לכל האזור ולהרבה מאוד סטודנטים שמתקשים מאוד להגיע אלינו בתחבורה הציבורית.

<עליאן אלקרינאוי: אנחנו גם אמרנו שאין לנו התנגדות להעמיד איזה שהוא שאטל בין המכללה לרכבת.

<עליאן אלקרינאוי: זה עניין של 3,4 דקות נסיעה.

<עליאן אלקרינאוי: אני חושב שיש כאן הזדמנות יוצאת מן הכלל למנף את האזור כולו על ידי זה שמשלימים את מה שהתחלנו.

<עליאן אלקרינאוי: בהמשך למה שנאמר פה קודם לכן, הייתה לי פגישה עם משרד האוצר, עם משרד התחבורה.

<עליאן אלקרינאוי: אני לא ראיתי שיש איזה שהן התנגדויות.

<עליאן אלקרינאוי: ההיפך הגמור.

<עליאן אלקרינאוי: משרד התחבורה בעד, רואה חשיבות רבה לתחנה.

<עליאן אלקרינאוי: אני חושב שהנושא תקוע באיזה שהוא מקום במשרד האוצר.

<דוד גלעם: עבור קרית מלאכי תחנת הרכבת היא בעצם מנוף לעתיד מבחינת הנגישות שלה למרכז.

<דוד גלעם: אני באופן אישי יכול לומר לך ששר התחבורה, מופז, ביקר עם החשב המלווה של האוצר בקרית מלאכי ביום השני שהוא נכנס לתפקידו.

<דוד גלעם: הוא חיזק את החלטת שר התחבורה הקודם.

עדי קול: סליחה, אני פשוט מנסה לדרוש שהאוצר יהיה כאן, כי זאת חוצפה בעיני שהם לא נמצאים.

<דוד גלעם: שר התחבורה חיזק את החלטתו של מאיר שטרית שהיה לפניו בנוגע לכך שתחנת רכבת בקרית מלאכי זה עוגן למינוף העיר.

<עליאן אלקרינאוי: למינוף האזור כולו.

<דוד גלעם: והאזור כולו.

<דוד גלעם: חברים רבים באו ורכשו אדמות סביב ביתי בגבעה החדשה שבקרית מלאכי.

<דוד גלעם: לצערי הרב הם היום אפילו נוטשים.

<דוד גלעם: עבור קרית מלאכי הרכבת היא סם חיים.

<דוד גלעם: אני אתן לך דוגמה מהבית הפרטי שלי.

<דוד גלעם: יש לי שתי בנות, ברוך השם.

<דוד גלעם: אחת רואת חשבון, השנייה עורכת דין.

<דוד גלעם: שתיהן חיפשו מקום עבודה במרחב שלנו.

<דוד גלעם: המשרדים הגדולים נמצאים בתל אביב.

<דוד גלעם: בעיקר כשצעירים מחפשים את המקום הכי חזק ללמוד בו, לקבל סטאז'.

<דוד גלעם: בהתחלה תכננו שהם יגורו בקרית מלאכי ויעבדו בתל-אביב.

<דוד גלעם: היום, לצערי, אני חייב שהם יגורו בתל-אביב, כי אי אפשר להגיע מקרית מלאכי לתל-אביב בשעות הבוקר.

<דוד גלעם: זה שעתיים, שעתיים וחצי נסיעה לפחות, אם אתה רוצה להגיע ב-08:00 למשרד.

<דוד גלעם: עתיד קרית מלאכי בנגישות של הדור הבא, של הצעירים למרכז, אפילו לראות הצגה בתיאטרון, זאת הרכבת, כי כל נסיעה ברכב זה פשוט סיוט שאני לא צריך לספר לכם עליו.

<דוד גלעם: כולנו עומדים ברמזורים בכניסה לתל-אביב.

<דוד גלעם: זאת הבעיה שלנו.

<דוד גלעם: אני יכול לומר לך שתחושתי האישית, ואני אומר את זה בלי לפגוע - אני מבקש שאף אחד לא ייעלב - שלא חשוב מה נאמר כאן, הפקידים של האוצר יעשו מה שהם רוצים.

<דוד גלעם: הייתי עד לשיחה של שר התחבורה עם אנשי האוצר והצוות המקצועי שלו כשהתקבלה החלטה.

<דוד גלעם: הוא גם אמר להם שם: אני יודע שבסוף זה לא יקרה.

<דוד גלעם: הוא כאילו ניבא את העתיד.

<דוד גלעם: חלם זה כאן.

<דוד גלעם: חצי תחנה עומדת.

<דוד גלעם: אולי לא היינו בונים את מדינת ישראל אם היו בוחנים את הכל כלכלית.

<דוד גלעם: עבורנו ועבור הדור הבא הרכבת זה סם החיים של קרית מלאכי.

<דוד גלעם: אני מקווה שבאוצר מישהו יקשיב גם לרחשי הלב, לא רק - -

עדי קול: היה קשה להקשיב, כי הוא לא היה פה עד עכשיו.

עדי קול: לא מאחרים לישיבה שאתם המוקד שלה.

<מורן מזור: אני מתנצל, אבל ישבתי בישיבה עם שר התחבורה.

עדי קול: אז שולחים נציג אוצר אחר לדיון הזה.

עדי קול: אתם גורם מאוד מרכזי בדיון הזה.

עדי קול: אתה אמור להגיע ולשמוע את התושבים שעשו מאמץ והגיעו עד לפה.

<קריאה: אני ישבתי איתו.

<קריאה: הוא ייצג עמדה חשובה.

עדי קול: זה לא משנה.

עדי קול: לא חשבתי שהוא משחק בשום מקום.

עדי קול: עדיין האוצר צריך לשבת ולשמוע את התושבים כשהם מגיעים להתלונן.

<קריאה: את צודקת.

<דוד גלעם: לכל שפלת יהודה - קרית מלאכי בתוכה - תחנת הרכבת זו התחבורה המרכזית למרכז.

<דוד גלעם: תל-אביב היא מדינת ישראל.

<מיכל שבן קוצר: אני רוצה להעיר לגבי העשייה.

<מיכל שבן קוצר: יש פה תושבים שהתאחדו ומדברים.

<מיכל שבן קוצר: יש פה תושבים מהמרחב כולו.

<מיכל שבן קוצר: יש פה עשייה ברמה של ראשי המועצות.

<מיכל שבן קוצר: ראש המועצה של יואב, ד"ר מתי צרפתי- הרכבי, וגם ראשי מועצות נוספים פועלים כבר כמה שנים כדי לקדם את התחנה הזאת.

<מיכל שבן קוצר: אני יכולה להגיד על הרציפות השלטונית שנקטעת.

<מיכל שבן קוצר: מ-2004 יש החלטת ממשלה לבנות את התחנה הזאת.

<מיכל שבן קוצר: התחלפו מאז שרי אוצר, שרי תחבורה.

עדי קול: גם חברי כנסת.

<מיכל שבן קוצר: גם חברי כנסת.

<מיכל שבן קוצר: התפישה הפוליטית השתנתה.

<דוד גלעם: רק הפקידים באוצר לא התחלפו.

<מיכל שבן קוצר: לא הייתה אחידות בתפישה הפוליטית, אבל הייתה אחידות בקרב כל השרים מאז שנת 2004 בנוגע לכך שיש כדאיות וחשיבות לתחנה הזאת בכל רמה, גם ברמת הקידום הכלכלי של האזור וכדומה.

<מיכל שבן קוצר: אני יכולה להעיד שב-10 השנים האחרונות האוכלוסייה במועצה אזורית יואב כמעט הכפילה את עצמה לא מעט בזכות אותם פרסומים, אותן אמירות ואותו עידוד של המדינה של האנשים לבוא ולגור באזור הזה ובמרחב הזה.

<מיכל שבן קוצר: בזכות הנגשת המרכז והנגשת הפריפריה אפשר יהיה לעבוד ולגור.

<מיכל שבן קוצר: יש פה אנשים שיעידו שהם שמו את מיטב כספם ביישובים, בקיבוצים במועצה אזורית יואב, כי הם ידעו שהם יכולים להמשיך לעבוד.

<מיכל שבן קוצר: היום הם נאלצים להכפיל את הזמן שבו הם נוסעים לעבודה.

<מיכל שבן קוצר: ראשי המועצות מקיימים הרבה מאוד פגישות בכל רמה, גם ברמה פוליטית, גם ברמה מקצועית.

<מיכל שבן קוצר: באחת הפגישות האחרונות שבה ראשת המועצה נכחה עם שר האוצר דאז שטייניץ, הוא אמר לאנשי המקצוע של המשרד שהיו באותה פגישה: התחנה הזאת חשובה.

<מיכל שבן קוצר: אני מבקש למצוא את התקציב להמשיך את הבנייה שלה.

<מיכל שבן קוצר: זאת הייתה האמירה.

<מיכל שבן קוצר: התחלפה הממשלה והבנו שבעצם הכל נעצר.

<מיכל שבן קוצר: אנחנו רוצים לומר שאין כמו התחנה הזאת כדי להמשיך ולפתח את האזור.

<מיכל שבן קוצר: האזור שלנו הוא אחד האזורים שנמצאים באזור פיתוח מאוד גדול - גם סטודנטים, גם ערים, גם מועצות.

<מיכל שבן קוצר: עבורנו הישיבה הזאת לא פחות חשובה כדי לקדם את הנושא הזה.

<נדב כהן: בטח עוד מעט האוצר ידבר על הטיעונים הכלכליים המנומקים למה זה כדאי או לא כדאי.

<נדב כהן: לפני שמדברים על הטיעונים אם זה כדאי לא כדאי, אני רוצה להזכיר שיש 75 אלף תושבים באזור, יש מכללה עם 4000 אנשים.

<נדב כהן: אין שום מקרה במדינת ישראל שבו בנו חצי תחנה.

<נדב כהן: אם לא בונים חצי מטוס f16 , חצי אוטו או חצי צוללת, גם לא בונים חצי תחנה.

<נדב כהן: זה לא שאנחנו יכולים לנסוע הלוך ולא לחזור.

עדי קול: לעמוד על רגל אחת.

<סימה קצביץ: רק לקפוץ מהרכבת באמצע, כי היא עוברת שם.

<נדב כהן: אני חושב שזו ממשלה, זו כנסת שחרתה על דגלה את הורדת יוקר המחיה, הנגשה של הפריפריה, ממשלה חברתית.

<נדב כהן: יש עוד 32 מיליון, לדברי משרד האוצר, להשלים את בניית התחנה.

<נדב כהן: אני חושב שבכלל אין שאלה וצריך להשלים את זה.

<נדב כהן: 10 שנים אנשים מגיעים לאזור בגלל שהם רואים שהתחנה נבנית.

<נדב כהן: מעבר לטיעונים הכלכליים, שגם להם יש לנו תשובות, אני חושב שצריך לבנות ולהשלים את התחנה הזאת.

<נדב כהן: זה גם משהו שיכול לקרות בקדנציה זאת, לא עוד 10 שנים.

תמר זנדברג: אני רק רוצה להוסיף משהו במובן התחבורתי.

תמר זנדברג: שמענו על המובן הכלכלי, על המובן של הפריפריה וכו'.

תמר זנדברג: אני באה עכשיו מדיון בקומה אחת למטה בוועדה לביקורת המדינה בנושא הרכבת לאילת.

תמר זנדברג: ממשלת ישראל קיבלה החלטה להשקיע כ-50 מיליארד שקל ברכבת לאילת, שהעלות לנוסע בה – - זה קו חדש לחלוטין.

תמר זנדברג: אין שם מסילה, אין שם תחנות, אין שם נוסעים.

תמר זנדברג: גם מטענים לא ברור שיש שם, כי אין חיבור יבשתי.

תמר זנדברג: עדיין יש החלטת ממשלה שעומדים עליה השרים וכו' להשקיע 50 מיליארד.

תמר זנדברג: אני לא יודעת על פני כמה שנים.

תמר זנדברג: עוד נראה לאיזה סכום זה יגיע.

תמר זנדברג: תחשבו מה אפשר היה לעשות בתחבורה בת קיימא באוטובוסים, בפיתוח ועידוד תחבורה קיימת במקומות אחרים בארץ.

תמר זנדברג: המקרה הזה הוא מקרה קלאסי.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי המסילה כבר שם, התחנה אפילו שם.

<קריאה: חצי העבודה שם.

תמר זנדברג: הרכבת שם, הרציפים שם.

תמר זנדברג: הרכבת נוסעת שם.

תמר זנדברג: אפילו התחנה כבר כמעט שם.

<קריאה: והתושבים שם.

תמר זנדברג: והתושבים כמובן שם.

תמר זנדברג: הנוסעים שם.

תמר זנדברג: הכל שם.

<קריאה: גדלו.

תמר זנדברג: זה מסוג הדברים שחסר הצ'ופצ'יק, חסר החיבור הסופי האחרון להכניס תקע לשקע.

תמר זנדברג: כל כך הרבה אנשים יוכלו ליהנות בסכום קטן שיכול לתת תועלת תחבורתית, חברתית, כלכלית, מה שלא תרצו, עצומה.

תמר זנדברג: עזבו את ה-50 מיליארד, בואו נתחיל לקחת את המיליונים הקטנים שנמצאים מתחת לפנס כאן וכאן וכאן.

תמר זנדברג: במה שאנחנו דנים זה כאן אחד קטן שבאמת יכול לתת תועלת הרבה יותר טובה.

תמר זנדברג: אני מניחה שזה אזור שכרגע מתבסס רובו על רכב פרטי.

תמר זנדברג: ההוספה של רכבת במקום הזה, החיבור הקטן הזה יכולים לתת תועלת כל כך גדולה של חיבור פריפריה למרכז, של שירות.

תמר זנדברג: זה אזור לא כזה פריפריאלי.

<קריאה: והנגשת ההשכלה הגבוהה.

תמר זנדברג: כמובן שלהשכלה הגבוהה שמגיעים מכל רחבי הארץ.

תמר זנדברג: אולי נשמע אם יש איזו סיבה נגד.

<קריאה: בקיצור, חלם זה כאן.

תמר זנדברג: באמת כדאי שאנחנו נתרכז בהסרת חסמים, איך אפשר לתת את הרגל המסיימת הזאת ולעשות את הדבר הזה.

עדי קול: לפני שניתן לצד השני להשיב, אתם מדברים כולכם בשפת האוצר.

עדי קול: אני חושבת שזה נהדר שאתם כל כך בקיאים בתהליכים, אבל עדיין יכול להיות שאנחנו מקלים על משרד התחבורה.

עדי קול: אני מצטערת לומר, משרד התחבורה בחר, קיים והחליט את ההחלטה.

עדי קול: שר התחבורה עמד בתקשורת ואמר: זאת החלטה שאנחנו עומדים מאחוריה, אנחנו נעשה אותה.

עדי קול: את החלוקה התקציבית בסופו של דבר בתוך תקציב משרד התחבורה משרד התחבורה צריך לעשות.

<קריאה: צריך.

עדי קול: זה אולי הדיון העשירי שאני מנהלת בוועדה לפניות הציבור רק בשנה האחרונה שבו משרד התחבורה אומר: אין שום בעיה, אנחנו נעשה, אבל לכו לאוצר ותביאו את הכסף.

עדי קול: אם משרד התחבורה בא ואומר: זאת תחנה חשובה, בנינו אותה, השקענו בה 26 מיליון שקל, למה אנחנו חוזרים עכשיו לאוצר ואומרים, תביאו עכשיו עוד כסף?

עדי קול: תמר דיברה על 50 מיליארד.

תמר זנדברג: כן.

עדי קול: בטוח זה יעלה יותר, כי עוד לא היה פרויקט אחד של בניית רכבת או בנייה אחרת שלא גילינו פתאום שהערכה התקציבית שלנו הייתה לא נכונה.

עדי קול: אני חושבת שלפני שאנחנו עוברים הלאה ואומרים לאוצר, תביאו עוד כסף, משרד התחבורה קיבל החלטה, עמד מאחוריה בתקשורת, ביצע חצי מהתחנה.

עדי קול: מה קרה?

עדי קול: איפה אתם?

<עמית בלוגובסקי: איפה אנחנו?

<עמית בלוגובסקי: אנחנו מתכוונים לעמוד מאחורי האמירה הזאת.

<עמית בלוגובסקי: התחנה הזאת תושלם.

עדי קול: מעולה, בוא נסיים את הדיון.

עדי קול: מתי?

עדי קול: רק תגיד מתי ואנחנו נוכל להגיד, תודה ולשמוח על המוגמר.

<עמית בלוגובסקי: תראי, התחנה הזאת הייתה אמורה לקום במסגרת תכנית הפיתוח הקודמת של הרכבת.

<עמית בלוגובסקי: הרכבת פועלת - -

עדי קול: מתי יצאה לדרך תכנית הפיתוח הקודמת?

<עמית בלוגובסקי: תכנית הפיתוח הקודמת יצאה ב-2008.

עדי קול: אני רק מזכירה לכם שהיום אנחנו ב-2014.

<עמית בלוגובסקי: בסדר גמור.

<עמית בלוגובסקי: במסגרת ההכפלה של הקו מתל אביב לבאר שבע, מלוד לבאר שבע.

<עמית בלוגובסקי: הפרויקט הזה טיפה התייקר, לכן היה צריך להוריד - -

עדי קול: אני אתן לך קצת רקע למה שאנחנו מתעסקים פה.

עדי קול: אנחנו מתעסקים פה המון בוועדה לפניות הציבור במשהו שטיפה התייקר.

עדי קול: אתה יכול להסביר את זה, לא רק לעבור על זה ככה?

עדי קול: מה זה אומר "טיפה התייקר"?

<עמית בלוגובסקי: אין לי ספק.

עדי קול: חשבנו שיעלה x ועלה x בריבוע?

<עמית בלוגובסקי: חשבנו שיעלה x.

<עמית בלוגובסקי: אני לא יודע לפרט כמה עלה.

עדי קול: אז מי יודע?

עדי קול: אתה במשרד התחבורה אחראי על התקציבים.

עדי קול: אתה לא יודע?

עדי קול: מה הייתה הערכה התקציבית של התחנה הזאת?

<עמית בלוגובסקי: הערכה התקציבית של התחנה הזאת הייתה בסביבות ה-60 מיליון שקל.

<עמית בלוגובסקי: עד עכשיו בוצעו 26 מיליון שקל לרציפים.

עדי קול: הבנתי שצריך עוד 32.

עדי קול: זה אומר שאנחנו עדיין במסגרת התקציב.

עדי קול: זה אומר שהייתם אמורים לתקצב את זה בתכנית הקודמת.

<עמית בלוגובסקי: לא.

עדי קול: זה איזה שהוא חשבון פשוט.

<עמית בלוגובסקי: בשביל לממן התייקרויות וחלקים אחרים של הפרויקט הוחלט לבנות בשלב הראשון רק את החלקים התשתיתיים של התחנה.

עדי קול: בלי סיסמאות.

עדי קול: יש פה ציבור.

עדי קול: הוא רוצה לשמוע תשובות.

עדי קול: מה זה אומר "התייקרויות בחלקים אחרים"?

עדי קול: האם ההתייקרות לא הייתה בכפר מנחם?

עדי קול: האם אנחנו משלמים על התייקרויות במקום אחר?

עדי קול: האם בנינו 10 מילימטר במקום לא נכון בתחנה לירושלים?

עדי קול: אני רוצה לדעת.

<עמית בלוגובסקי: ההתייקרות לא הייתה בכפר מנחם.

<עמית בלוגובסקי: אני לא יודע להגיד איפה בדיוק הייתה ההתייקרות.

<עמית בלוגובסקי: כשבונים פרויקט גדול בסגנון הכפלת קו הרכבת, לא תמיד הסכום שחושבים שהוא יעלה זה הסכום שהוא עולה בפועל.

<עמית בלוגובסקי: אני לא יודע להגיד - -

עדי קול: לכן אני מניחה שמשאירים שוליים, כמו כל חברה פרטית שמתכננת פעילות תקציבית.

עדי קול: היא אומרת: תמיד זה עולה יותר, בוא נשאיר עוד.

<עמית בלוגובסקי: נכון.

<עמית בלוגובסקי: לפעמים זה עולה אפילו יותר ממה שהשאירו בצד.

<עמית בלוגובסקי: אני לא יודע להגיד ממה נבעו ההתייקרויות, לאיפה זה עלה.

<עמית בלוגובסקי: מה שאני יודע להגיד שהוחלט, על מנת לממן את ההתייקרויות האלו, לשנות את התכניות של כפר מנחם ולבנות אותן בשני שלבים.

<עמית בלוגובסקי: בשלב הראשון לבנות את התשתיות התחתיות, את המסילות ואת הרציפים, בשלב השני לבנות בתכנית הפיתוח החדשה את שאר המסילה.

עדי קול: מתי הוחלט לעשות את הצעד הזה?

<עמית בלוגובסקי: אני לא יודע מתי הוחלט.

עדי קול: למה מגיע לפה נציג של משרד התחבורה שלא יודע לענות על השאלות?

עדי קול: האם כשהוחלטה ההחלטה הזאת היה איזה שהוא דיאלוג עם התושבים, עם ראשי הערים, עם ראשי המועצות באזור?

עדי קול: האם באתם ואמרתם: תשמעו, אתם מחכים, בנינו, אבל אנחנו מצטערים, לא נמשיך?

<קריאה: לא.

<קריאה: הפתעה מוחלטת בשבילנו.

<קריאה: כשהדחפורים הסתלקו מהשטח היינו פשוט בתדהמה.

תמר זנדברג: מתי זה קרה?

<קריאה: ב-2012.

תמר זנדברג: ב-2012 הופסקו העבודות?

<קריאה: כן.

עדי קול: אתה יכול להסביר לי איך עושים דבר כזה ולא מדברים עם הציבור?

עדי קול: כשאתם אומרים לציבור: אנחנו בונים תחנה, אז אנשים עוברים לגור שם, אנשים נערכים כלכלית, אנשים מתכננים, סטודנטים נרשמים לאוניברסיטה.

עדי קול: מה הם אמורים לעשות כשאתם מחליטים?

<עמית בלוגובסקי: תכנית הפיתוח החדשה של הרכבת הייתה אמורה לצאת לדרך ב-2013.

<עמית בלוגובסקי: המשך הקמת התחנה מתוקצב בתוך תכנית הפיתוח החדשה.

תמר זנדברג: יש איזה סטטוס כרגע?

תמר זנדברג: זה נמצא בדיונים?

<עמית בלוגובסקי: אנחנו כרגע נמצאים בדיונים עם הרכבת על תכנית הפיתוח החדשה.

<עמית בלוגובסקי: התחנה הזאת עברה בדיקת כדאיות.

<עמית בלוגובסקי: לדעתנו היא גם תחנה חשובה, היא עברה בדיקת כדאיות, היא כלכלית.

<ולדמיר סימון: אנחנו העברנו נתונים.

תמר זנדברג: זה מעבר לתכנית הפיתוח החדשה, שאני מבינה שהיא תכנית פיתוח כוללת יותר.

תמר זנדברג: אתה אומר שהתחנה הספציפית הזאת עברה בדיקת כדאיות.

תמר זנדברג: יש איזה שהוא לו"ז במשרד התחבורה?

עדי קול: בוא נדייק.

עדי קול: אני רוצה להבין, כי קיבלתי תשובות מכם.

עדי קול: לפי התשובות שקיבלתי לא היה ברור שהיא עברה את בדיקת הכדאיות.

עדי קול: איזו בדיקת כדאיות היא עברה?

עדי קול: מה היו התוצאות?

עדי קול: האם ומתי התכנית הזאת נכנסה לתכנית הפיתוח הבאה?

<ולדמיר סימון: בהתאם לבקשה של משרד האוצר ביצענו בדיקת כדאיות להשלמת תחנת הרכבת בכפר מנחם.

עדי קול: מתי התחלתם?

עדי קול: מתי היא הסתיימה?

<ולדמיר סימון: התחלנו את העבודה לפני כ-3 חודשים.

<ולדמיר סימון: בימים האחרונים העבודה הזאת הושלמה.

עדי קול: אפשר לדעת בעקבות מה היא התחילה, כי הפסקתם ב-2012?

עדי קול: מה קרה?

<ולדמיר סימון: אפילו היום בערב, וזה לא מתואם עם הוועדה, יש דיון בראשותי, כולל נציגים של האוצר, נציגים של חברת הרכבת, אגפים נוספים של המשרד, בו יוצגו ממצאים של בדיקת הכדאיות הכלכלית.

<ולדמיר סימון: בדיקת הכדאיות הכלכלית של תחנת הרכבת מתבצעת בהתאם לנוהל לבחינת פרויקטים תחבורתיים, נוהל שהוכן ביחד עם משרד האוצר.

<ולדמיר סימון: אנחנו פועלים בהתאם לנוהל הזה כבר שנים רבות.

תמר זנדברג: נוהל פרט?

<ולדמיר סימון: נוהל פרט.

<ולדמיר סימון: כרגע בתוקף נוהל 2012, נוהל הכי חדשני.

<ולדמיר סימון: זכינו לשבחים וזכינו להוקרה גם ארצית וגם בוועדה הבינלאומית.

<ולדמיר סימון: מי שביצע את העבודה היה אחד ממשרדי הייעוץ הטובים ביותר שיש.

תמר זנדברג: נוהל פרט עבר?

<ולדמיר סימון: מבחינתנו הפרויקט הוא כלכלי למשק.

<ולדמיר סימון: כשאני מדבר על כלכלי למשק אני מתייחס - -

עדי קול: אנחנו רק צריכים תשובה בכן ולא.

עדי קול: זה עבר נוהל פרט?

<ולדמיר סימון: כן.

<עליאן אלקרינאוי: אנחנו גם העברנו להם נתונים על הסטודנטים שהשתמשו.

<ולדמיר סימון: אני מסכים עם נשיא המכללה.

<ולדמיר סימון: אנחנו נפגשנו.

<ולדמיר סימון: אנחנו קיבלנו נתונים חלקיים לגבי המכללה, לא באופן מלא.

<ולדמיר סימון: אנחנו בהחלט יודעים שיש כ-1000 תלמידי חוץ שמגיעים ברכב פרטי ובתחבורה ציבורית אחרת, לאו דווקא ברכבת, למכללה.

<ולדמיר סימון: מה שעמיתי למשרד, עמית, אמר לפני דקה הוא נכון.

<ולדמיר סימון: הפרויקט הוא כלכלי.

עדי קול: רק שאני אבין איך זה עובד.

עדי קול: תכנית שעברה כדאיות כלכלית נכנסת אוטומטית לתוך התכנית החדשה שאמורה לצאת, או שעכשיו עוד פעם זה ייכנס ויגידו, רגע, יש לנו עוד כל מיני תחנות שאנחנו בונים, אם יתייקר משהו אחד, אם ירד משהו אחר - -?

<עמית בולשובסקי: לא כל מה שעובר כדאיות כלכלית נכנס אוטומטית לתוך תכנית הפיתוח.

<עמית בולשובסקי: תכנית הפיתוח צריכה להיות מאושרת על ידנו ועל ידי משרד האוצר.

<עמית בולשובסקי: חשוב להגיד שמשרד התחבורה רואה חשיבות בבנייה התחנה הזאת.

<עמית בולשובסקי: הוא חושב שהיא תחנה חשובה ברשת, יש לה הרבה תועלות לכל התושבים בסביבה, למכללה וכו'.

<עמית בולשובסקי: שר התחבורה עומד על זה שהתחנה הזאת תיכנס לתכנית הפיתוח.

עדי קול: האם היו תחנות בעבר ששר התחבורה עמד עליהן שייכנסו והן לא נכנסו?

<עמית בולשובסקי: אני לא מכיר.

עדי קול: מה יכול בעיניך להכשיל את הקמת התחנה הזאת?

תמר זנדברג: מה שאמרת עכשיו שונה במקצת ממה שאמרת לפני 5 דקות.

תמר זנדברג: אמרת שהיא נכנסה לתכנית הפיתוח.

תמר זנדברג: עכשיו אתה אומר שהשר עומד על כך שהיא תיכנס.

<עמית בולשובסקי: לא אמרתי שהיא נכנסה, כי תכנית הפיתוח עדיין לא סגורה.

<עמית בולשובסקי: אמרתי שמבחינתנו היא תיכנס לתכנית הפיתוח, שהשר עומד על זה שהיא תיכנס לתכנית הפיתוח.

<עמית בולשובסקי: תכנית הפיתוח עוד לא סגורה.

עדי קול: מתי היא תיסגר?

<עמית בולשובסקי: היא תיסגר בחודשים הקרובים.

עדי קול: מה זה אומר חודשים קרובים?

עדי קול: אני אזכיר לך שתפקידה של הכנסת הוא לפקח על עבודת הממשלה ולכן היא צריכה לדעת מתי עבודת הממשלה אמורה להיעשות כדי שהיא תוכל לפקח עליה.

<עמית בולשובסקי: אין לי ספק.

<עמית בולשובסקי: אני מקווה שעד סוף השנה.

עדי קול: אנחנו עוד לא ביוני.

עדי קול: זה אומר עוד חצי שנה לפחות.

עדי קול: אתם אומרים שעד אז תיסגר.

עדי קול: מאיזו שנה אנשים מחכים?

<קריאה: מ-2004.

עדי קול: אולי עד סוף 2014 אנחנו נדע - -

<אייל פיטוסי: ב-2004 לא הייתה תחנה.

<אייל פיטוסי: ליוויתי את הפרויקט של הכפלת לוד באר שבע משנת 2007.

עדי קול: אני חייבת להגיד לך שזה לא משנה כל כך בעיני אם זה 2007 או 2004, אם מחכים 10 שנים או 7 שנים.

<אייל פיטוסי: זה כן חשוב.

<אייל פיטוסי: בניית המסילה מלוד לבאר שבע הצריכה השבתות תנועה שהציבור ניזוק מהן הרבה, לכן הרכבת מתוך ראייה לעתיד השקיעה וביצעה את המעבר התת קרקעי והרציפים בתחנת כפר מנחם.

<אייל פיטוסי: זה לא שבנו חצי תחנה.

עדי קול: אני מבינה שאמרו:

עדי קול: אנחנו עושים בפעם אחת את ההשבתה הזאת, כדי לא לעשות כאלה בעתיד, אבל השאלה שלי היא אחרת.

עדי קול: השאלה שלי היא אם התושבים ידעו שמדובר רק בצד אחד, או שלתושבים אמרו: אנחנו בונים תחנת רכבת.

<דוד גלעם: אמרו שבונים תחנה.

עדי קול: האם אמרו להם: אנחנו עושים את זה עכשיו ומתי שהוא נחליט, או שאמרו להם: הנה, אנחנו בונים לכם תחנה?

<אייל פיטוסי: היינו בתיאום עם הארגונים ועם מהנדס המועצה מתי צרפתי.

<אייל פיטוסי: הודענו להם מה אנחנו מבצעים בשלב ראשון, מה אנחנו מבצעים בשלב שני.

עדי קול: אתם ידעתם שמדובר בשלב אחד?

<צפריר צור: ממש לא.

<אייל פיטוסי: הם לא נציגים של המועצה.

<צפריר צור: יש לנו מכתבים שנמצאים במועצה.

עדי קול: אבל הם תושבי האזור.

<דוד גלעם: אני יכול לומר לך ששמעתי את שר התחבורה מופז אומר שהתחנה תיבנה כמכלול.

<צפריר צור: אני מצטער שלא הבאתי את זה לפה, אבל יש לנו מכתבים שנמצאים בקלסר במועצה מהרכבת וממשרד התחבורה שמעידים שאכן ייבנה שלב א' ומיד אחריו יתחיל שלב ב'.

<קריאה: אנחנו מדברים על שני שלבים.

עדי קול: יש שני שלבים, אם לדייק.

<קריאה: 12.

עדי קול: הוא לא אמר.

עדי קול: הוא אמר מיד אחרי - -

<אייל פיטוסי: לא אמרתי באיזה שלב.

עדי קול: הוא אמר מיד אחריו.

עדי קול: ההגדרה של מיד יכולה להיות עוד חודש, עוד שנה או עוד 10 שנים.

<אייל פיטוסי: אני רוצה להגיד משהו לגבי הנושא של הכדאיות הכלכלית.

<אייל פיטוסי: התחנה הייתה כדאית כלכלית מלכתחילה, אבל ב-2012 הוחלט על ידי משרד התחבורה לבצע עוד תחנה על הקו הזה במזכרת בתיה.

<אייל פיטוסי: אז הכל השתנה.

<אייל פיטוסי: היחסים משתנים והחלוקה לתחנות משתנית, לכן ביצעו כדאיות כלכלית נוספת כדי לבחון - -

עדי קול: זאת תשובה הרבה יותר טובה מהתשובה הקודמת.

עדי קול: כששמעתי את משרד התחבורה היה נראה שרנדומלית החליטו ב-2012 לעצור.

עדי קול: עכשיו זה נשמע שיש תחנה אחרת.

עדי קול: יכול להיות שזה באמת לא כלכלי.

עדי קול: אני שמחה לשמוע שעושים את הבדיקה הנוספת.

<אייל פיטוסי: נכון.

עדי קול: לא בגלל שהתייקרו - -

<אייל פיטוסי: על רקע של מזכרת בתיה.

<אייל פיטוסי: על בסיס זה קיבלו את ההחלטות.

עדי קול: האם אתם אומרים שבדיקת הכדאיות הכלכלית שנעשית עכשיו אחרי התחנה במזכרת בתיה עדיין אומרת שהתחנה הזאת כלכלית?

<אייל פיטוסי: נכון.

עדי קול: האם אתה יכול להגיד היום פה לתושבים שתוך חצי שנה תתחיל תכנית הפיתוח השנייה, שאתם תיכנסו לתכנית הפיתוח וש-x חודשים, שנים אחר כך תהיה ועדה?

תמר זנדברג: סתם כדי לסבר את האוזן, מה קרה עם הרכבת של מזכרת בתיה?

תמר זנדברג: פתאום היו המון תושבים באזור?

תמר זנדברג: איך קרה שתחנה הייתה בתכנון בתכנית פיתוח אחת ופתאום עקפה אותה תחנה אחרת שהפכה אולי את התחנה הקודמת ללא כדאית?

<אייל פיטוסי: אף תחנה לא עקפה שום תחנה.

<אייל פיטוסי: בתכנון הראשוני קיימות מספר תחנות שהן לא לביצוע מידי.

<אייל פיטוסי: כשיצאה רכבת ישראל לביצוע זה היה בשנת 2004.

<אייל פיטוסי: אז לא חשבו על כפר מנחם, על מזכרת בתיה, על קרית מלאכי.

<אייל פיטוסי: אנחנו נמצאים יותר מעשור אחרי.

<אייל פיטוסי: הנתונים משתנים.

עדי קול: מבחינה גיאוגרפית אני לא מכירה את האזור.

עדי קול: מזכרת בתיה זאת תחנה שהוקמה - -?

<קריאה: היא לא הוקמה.

עדי קול: אמרת שהוקמה.

<אייל פיטוסי: לא אמרתי שהוקמה.

תמר זנדברג: גם אני הבנתי את זה כך.

עדי קול: שתינו שמענו שהיא הוקמה.

<אייל פיטוסי: אמרתי שהוחלט להקים את תחנת מזכרת בתיה.

עדי קול: יש לכם פה תחנה אחרת שכבר חצי ממנה הוקמה.

תמר זנדברג: מזכרת בתיה נמצאת בתכנית הפיתוח?

<אייל פיטוסי: בתכנית הבאה.

עדי קול: היא כבר נכנסה?

<אייל פיטוסי: לא.

עדי קול: אני לא חושבת שיש לנו פה בעיית הבנה.

עדי קול: אתם פשוט אומרים דברים לא מדויקים.

עדי קול: שמענו שהוקמה במזכרת בתיה ולכן - -

<אייל פיטוסי: לא אמרתי.

עדי קול: זה מה שהוא אמר.

עדי קול: ישבה פה בצד מישהי ואמרה שלא הוקמה התחנה במזכרת בתיה.

עדי קול: אתה אמרת שהיא הוקמה.

תמר זנדברג: גם אני הבנתי שהיא הוקמה.

עדי קול: אמרת שהוקמה במזכרת בתיה, לכן זה פגע בכדאיות.

עדי קול: עכשיו תסבירו לנו.

<עמית בולשובסקי: תחנת מזכרת בתיה עוד לא הוקמה.

<עמית בולשובסקי: הוחלט על הקמתה.

<עמית בולשובסקי: שתי התחנות, גם תחנת מזכרת בתיה וגם ההשלמה של תחנת כפר מנחם, שתיהן נמצאות בתוך רשימת הפרויקטים שאנחנו מבקשים בתור תכנית הפיתוח הבאה של הרכבת.

<עמית בולשובסקי: רשימת הפרויקטים עוד לא סגורה סופית.

<עמית בולשובסקי: היא צריכה לקבל את אישורנו ואת אישור האוצר.

<עמית בולשובסקי: אם זה היה תלוי בנו באופן בלעדי, התחנה הזאת הייתה נכנסת.

<עמית בולשובסקי: אני גם אגיד שהשר שלנו עומד על זה שהתחנה תיכנס.

עדי קול: אמרנו גם שהוא גר באזור.

<קריאה: נכון.

<קריאה: גם הרמטכ"ל.

עדי קול: הם בטוח לא נוסעים ברכבת.

<עמית בולשובסקי: הוא עומד על כך שהתחנה תיכנס.

<עמית בולשובסקי: אם אנחנו לא נצליח לסגור את זה בדרג שלנו עם מורן, הוא כנראה יסגור את זה בדרג שלו.

תמר זנדברג: כמו שיש סל תרופות, כך יש סל תחנות שהם צריכים לריב ביניהם איזו תיכנס.

<נדב כהן: אם בדיקת כדאיות כלכלית בוצעה בזמנו כשהפרויקט עלה 60 מיליון שקל, כנראה שבוודאי ובוודאי הפרויקט כדאי.

<נדב כהן: יש עכשיו בחירה של לקבור 26 מיליון, 30 מיליון, כמה שהושקע בתחנה, ולהשקיע עוד 30 או משהו אחר.

עדי קול: אנחנו קוברים הרבה מיליונים.

<נדב כהן: בוודאי שיש כדאיות כלכלית היום, אלא אם כן היו התייקרויות של 100% - -

עדי קול: אתם אומרים בוודאי.

עדי קול: לפני שאתם קובעים את הקביעות אנחנו ניתן למורן את ההזדמנות להגיד.

עדי קול: מורן, כל מי שנמצא כאן קרא את המכתב שבו נאמרו דברים שונים ממה ששמענו.

עדי קול: ערן נאמן ממשרד התחבורה אומר: בדקנו, זה כדאי כלכלית, אנחנו רוצים ללכת על זה.

עדי קול: במכתב שלך כתוב שהבדיקה הכלכלית - -תסביר לנו.

<מורן מזור: בסוף בדיקת כדאיות כלכלית יוצא מספר, יוצאת תוצאה.

<מורן מזור: התוצאה היא אמנם גבולית מלמעלה, אבל עדיין גבולית.

<מורן מזור: כל סטייה בעלויות - -

עדי קול: לא צריך רק לעבור, צריך להצטיין?

<מורן מזור: לא צריך להצטיין.

<מורן מזור: אנחנו עכשיו חוזרים לדיון בנושא הרכבת לאילת.

<מורן מזור: כמו כל פרויקט, גם הרכבת לאילת עתידה – אני בטוח – לחרוג מתקציבה.

<מורן מזור: לצערנו, פרויקטים ברכבת ישראל ובחברת נתיבי ישראל חורגים מהתקציב שלהם, לכן אנחנו עושים איזו שהיא בדיקת רגישות.

<מורן מזור: בבדיקת הרגישות הזאת אנחנו בודקים מה קורה במידה והעלות עולה, במידה והביקושים יורדים או במידה ומשנים איזה שהוא פרמטר אחר.

<מורן מזור: בודקים מה קורה לבדיקת הכדאיות, האם הפרויקט נשאר כדאי, כן או לא.

<מורן מזור: זה כדי להעמיד את הדברים על דיוקם.

עדי קול: באיזו סיטואציה מידת הדרישה של הציבור תרד?

עדי קול: זה אזור שהולך להתפתח, יהיו יותר תושבים.

<מורן מזור: אני חייב להגיד שבדרך כלל מייחסים פחות חשיבות לירידת ביקושים, מייחסים יותר חשיבות ל - -

עדי קול: אין לכם השפעה על היכולות לבצע פרויקטים במחיר שבו הם תומחרו מראש?

<מורן מזור: משרד התחבורה וגם משרד האוצר לא מבצעים בעצמם את הפרויקטים.

<מורן מזור: מי שמבצע בדרך כלל אלו חברות התשתיות.

עדי קול: נכון, השאלה אם - -

<מורן מזור: חברות התשתית במהלך השנים משתפרות.

<מורן מזור: זה עדיין טעון שיפור משמעותי.

<מורן מזור: אני אגיד רגע מילה על התחנה במזכרת בתיה.

עדי קול: אתה יכול להגיד לי כדי שאנחנו כאן נבין את התהליך?

עדי קול: בעיני, ואני חייבת להגיד לכם, השקיפות היא הכי חשובה.

עדי קול: התושבים לא מעורבים בתהליכים, לא יודעים מה קורה ומתי מתחלף, לכן הזעם הזה.

עדי קול: אני מאוד מעריכה את ההתארגנות שלכם ואת הקול שלכם, אתם תושבים חזקים.

עדי קול: הרבה מהאנשים שמגיעים לוועדה לפניות הציבור הם אנשים שבקושי יש להם קול.

עדי קול: לכם יש קול.

עדי קול: אני מעריכה את זה מאוד.

עדי קול: אני חושבת שטוב שאתם מתגייסים וצועקים, אבל הקושי זה שלא יודעים מה המצב.

עדי קול: אנחנו מקבלים תשובות כאלו של "עכשיו", "אולי", "בדיקת רגישות כזאת או אחרת".

עדי קול: אני רוצה לדעת.

עדי קול: הולכת להיות תכנית פיתוח.

עדי קול: כמה תחנות אמורות להיות בה?

עדי קול: עם מי היא מתחרה?

עדי קול: מה נכנס ומה לא נכנס?

עדי קול: מי מחליט?

עדי קול: במה זה תלוי?

<מורן מזור: מבחינתנו אין בעיה להיות שקוף.

<מורן מזור: אנחנו משתדלים לעשות את התהליכים כמה שיותר שקופים בכל מה שקשור לתכנית הפיתוח.

<מורן מזור: התחולה של תכנית הפיתוח טרם נקבעה.

<מורן מזור: גם המסגרת שלה טרם נקבעה.

<מורן מזור: זה אומר שאל"ף, צריך להיות דיון על מה המסגרת של תכנית הפיתוח, ובי"ת, צריך להתקיים דיון על התחולה שתיכנס לתוך התכנית.

<מורן מזור: על התקציב שיוקצה לתכנית הבאה יתחרו פרויקטים, כמו תחנה כזאת או אחרת.

<נדב כהן: יש עוד חצאי תחנות שמתחרות?

<מורן מזור: תחנה כזאת או אחרת.

<מורן מזור: חלקן כדאיות יותר, חלקן כדאיות פחות.

<מורן מזור: או פרויקטים שהם אפילו חשובים ברמת כלל הרשת של רכבת ישראל, כמו להחליף את האיתות של רכבת ישראל שיכול להפוך את הנסיעה --

<נדב כהן: יש מקרים של חצאי תחנות בארץ?

<מורן מזור: כרגע לא ידוע לי על עוד מקרה של חצי תחנה שמקווה להפוך לתחנה.

עדי קול: אנחנו שמחים שיש רק אחת כזאת, אבל השאלה אם זה שיקול.

עדי קול: בעיני - אני בטוחה שאני מייצגת גם את העמדה של תמר – זה שיקול מאוד משמעותי ה-26 מיליון שקלים שכבר הושקעו.

עדי קול: להגיד שעכשיו לא כדאי - -

<מורן מזור: בסוף אנחנו אנשים מקצועיים, לא אנשים פוליטיים.

<מורן מזור: יש כל מיני שיקולים ממגוון שיקולים, כאשר כל השיקולים הם לגיטימיים, גם השיקולים הפוליטיים.

<מורן מזור: אנחנו בסוף אנשים מקצועיים, גם אני וגם הדרג שיושב מולכם בצד השני במשרד התחבורה.

<מורן מזור: אנחנו מנסים לעשות את עבודתנו, לראות מה נכון לעשות מבחינה מקצועית.

<מורן מזור: מבחינה מקצועית חשוב לבדוק את הדברים, לבדוק אם צריך תחנה כזאת או אחרת או להקים פרויקט אחר.

עדי קול: אתה עושה את זה בהתעלמות מוחלטת מההשקעה הקודמת שהייתה?

<מורן מזור: לא.

<מורן מזור: הכלים הכי טובים שיש לנו כרגע, וזה כלים מצוינים בקנה מידה עולמי, אלו בדיקות הכדאיות על נוהל פרט.

<מורן מזור: בדיקת כדאיות נוהל פרט לא מתעלמת מזה שהשקענו כבר 26 או 30 מיליון שקלים.

<מורן מזור: לדעתי זה 30, לא 26.

<מורן מזור: אם היא הייתה מתעלמת מזה, היא הייתה מוסיפה לעלות של התחנה עוד 30 מיליון שקלים.

<מורן מזור: זה היה הופך את הקערה על פיה ולא היה כדאי בכלל להקים את התחנה.

<מורן מזור: הסיטואציה היום, כפי שהסביר האיש הנחמד מהרכבת, היא שהקימו את התחנה בגלל שהייתה אמורה לקום תחנה במסגרת הפרויקט.

<מורן מזור: לא הקימו את התחנה בגלל החריגה בתקציב.

<מורן מזור: הרכבת לא עמדה בתקציב שלה.

<מורן מזור: לא רצו להפוך את הדברים על פיהם ולומר שבחיים לא תקום תחנת רכבת.

<מורן מזור: גם לא רצו לעצור את תנועת הרכבות במידה וכן ירצו להקים תחנת רכבת.

<מורן מזור: בנקודת הזמן הנוכחית שעושים את בדיקת הכדאיות הכלכלית היא יוצאת גבולית.

<מורן מזור: יכול להיות שבעוד כמה שנים - -

עדי קול: אני יכולה להגיד לך מה אני שומעת?

עדי קול: אני מניחה שאתם שואלים את אותה שאלה.

עדי קול: אני שומעת ממך שזה לא יקרה.

<מורן מזור: לא, אני לא אומר שזה לא יקרה.

עדי קול: ככה זה נשמע.

עדי קול: אתה אומר שהיא גבולית, אולי עוד כמה שנים, אולי אם תלדו הרבה ילדים.

<מורן מזור: אני שם את הדיון במקום ששאלתם אותי.

<מורן מזור: אם אתם שואלים אותי אם אנחנו עושים בחינה מקצועית, אז התשובה היא שכן.

<מורן מזור: זו הבחינה המקצועית.

<מורן מזור: הבחינה המקצועית הזאת מביאה לידי ביטוי ערכים כלכליים, תחבורתיים לתוך הבדיקה הזאת בצורה הכי טובה שיודעים לעשות.

<מורן מזור: נוהל הפרט הזה הוא דוגמה בכל העולם.

<נדב כהן: אין שום מקרה כזה בארץ שבנו חצי תחנה, שהבטיחו ל-75 אלף תושבים שבונים - -

<מורן מזור: זה שיקול אחר.

עדי קול: פה אני מקבלת את השיקול שלו.

עדי קול: כשהוא עושה היום שיקול כדאיות הוא בודק עלות תועלת, נכון?

עדי קול: העלות תועלת שהוא מסתכל עליה היא 30 מיליון, לא 60 מיליון.

עדי קול: הוא מפנים בתוכה את העלות שהוא שילם.

עדי קול: ביחס לזה הוא בודק את העלות תועלת של התחנה הזאת של מזכרת בתיה.

עדי קול: אני מבינה.

<נדב כהן: למה לא בודקים את הרכבת לירושלים עוד פעם באמצע הפרויקט?

תמר זנדברג: את יודעת מה אני שמעתי?

תמר זנדברג: אני שמעתי משהו אחר ממה שאת שמעת.

תמר זנדברג: אני שמעתי שצריך פה החלטה ערכית, פוליטית של שר, של שרים או של ממשלה.

תמר זנדברג: את יודעת, זה גבולי.

תמר זנדברג: אני באה תחת הרושם של הרכבת לאילת.

תמר זנדברג: 50 מיליארד למשהו כל כך מופרך, לא גבולי אפילו.

תמר זנדברג: הרף פה זה קצת מעל, קצת מלמטה.

תמר זנדברג: התחנה התחילה בבנייתה, האזור צריך, יש מכללה, יש אזור גיאוגרפי.

תמר זנדברג: צריך פשוט מאוד לקבל החלטה.

תמר זנדברג: צריך לקבל החלטות ולרוץ על זה.

עדי קול: אני שמעתי את אותו דבר שתמר שמעה, אני רק חושבת שאפשר, לפני שמגיעים להחלטה פוליטית, לקבל החלטה שיש סיכוי מאוד מאוד טוב שגם מקצועית היא החלטה נכונה.

תמר זנדברג: הוא אומר שזה גבולי מלמטה, הוא אומר גבולי מלמעלה.

תמר זנדברג: קראנו את זה במכתב שלך.

תמר זנדברג: זה מה שהבנו.

עדי קול: הוא אמר גבולי מלמעלה.

עדי קול: יש פה תחנה שהוקמה בחלקה, הובטח לתושבים, התושבים מנהלים מאבק לגיטימי.

עדי קול: אין ספק שיש פה אינטרס מאוד ברור.

עדי קול: עכשיו אנחנו אומרים, נשמע שההחלטה הזאת היא החלטה שעוברת את גדר הסביר המקצועי.

עדי קול: אתם אומרים: נכון, אם לא נצליח כאן, נעבור הלאה.

עדי קול: אני רוצה לדעת מתי תהיה ההחלטה.

עדי קול: אני צריכה לדעת את זה בחודשים , כי יש פה קבוצה שמנהלת מאבק.

עדי קול: אנחנו גם רוצים להמשיך הלאה.

עדי קול: מתי תהיה החלטה מה העמדה המקצועית, כדי שנוכל את המאבק להעביר לדרגים הפוליטיים אם נצטרך?

עדי קול: אני חושבת שראוי שההחלטה הזאת תעבור מקצועית, עוד לפני שאנחנו עוברים לדרגים הפוליטיים.

<מורן מזור: אני מניח שבשבועות הקרובים תסתיים סופית בדיקת הכדאיות ויהיה לנו דוח סופי.

עדי קול: אבל הם אומרים שהיא הסתיימה.

<קריאה: אתמול.

<מורן מזור: יש בסוף איזה שהוא תהליך מסודר שבו אנחנו עומדים.

<מורן מזור: כשמדובר בכספי ציבור בהרבה מיליונים, לעיתים אפילו במיליארדים, התהליכים צריכים להישאר מסודרים.

<מורן מזור: אנחנו דבקים בזה.

<מורן מזור: אנחנו מחכים לדוח הסופי.

<מורן מזור: נחמד לנו עם מצגות שאומרות לנו איפה פחות או יותר אנחנו עומדים.

<מורן מזור: את המצגת הזאת ראינו, אבל אנחנו גם רוצים לראות דוח סופי.

<מורן מזור: אני מניח שבשבועות הקרובים נקבל דוח סופי, נדע לומר איפה אנחנו עומדים מבחינת בדיקת הכדאיות.

<מורן מזור: אז נקבל החלטה אם זה יכול להיכלל במסגרת התכנית הבאה או לא.

<מורן מזור: אני לא יודע אם תתקבל החלטה לגבי ההכנה לפני כן.

<מורן מזור: כלל תחולת תכנית הפיתוח אמורה להיות מסוכמת בחודשים הקרובים.

עדי קול: אני חשבתי 1 או 2, פתאום קיבלתי 6.

<מורן מזור: אני רוצה להיות יותר אופטימי מהחבר.

<מורן מזור: אני מקווה שזה יקרה יותר מהר.

<סימה קצביץ: הגענו לכאן כדי לשמוע קולות מאוד ברורים.

<סימה קצביץ: את מה שאתם אומרים עכשיו אנחנו יודעים.

<סימה קצביץ: היו לנו את התשובות האלו קודם.

<סימה קצביץ: הייתה לנו את התשובה שבדיקה אחת כדאית, בדיקה אחת היא גבולית.

<מורן מזור: זאת אותה בדיקה.

<סימה קצביץ: אני מבולבלת.

<סימה קצביץ: יש פה עיוות שנוצר פעם אחת מעצם בניית חצי תחנה, פעם שנייה מעצם הבדיקות בעיני המתבונן.

<סימה קצביץ: אולי כדאי שאנחנו נסתכל על הבדיקה.

<סימה קצביץ: אני בטוחה שנגיע לתוצאות אחרות לגמרי.

<סימה קצביץ: אני מרגישה שלא מחדשים לנו יותר מידי בכל השיח הזה.

<סימה קצביץ: איפה הכדאיות?

<סימה קצביץ: האם אנחנו מודדים את הכל רק לכדאיות כלכלית?

<סימה קצביץ: האם כשבנו את תחנת הרכבת בשדרות, כשהיה צריך לבנות מסילה חדשה לחלוטין, דיברו רק במושגים כלכליים של כדאיות כלכלית?

<סימה קצביץ: אני לא חושבת.

<סימה קצביץ: הדמיון בין שדרות אלינו, לקרית מלאכי, הוא בכמות התושבים, במכללה בקרבת מקום.

<סימה קצביץ: אנחנו מדברים על פרופילים מאוד דומים של אוכלוסייה, של אזור.

<סימה קצביץ: אני בטוחה שזאת לא הייתה השאלה היחידה.

<סימה קצביץ: כמו שאת אמרת, יש פה הרבה מעבר לזה.

<סימה קצביץ: זאת שאלה ערכית.

<סימה קצביץ: זה כמו שמחליטים על חינוך, על בריאות ועל סלי תקציבים שונים לציבור.

<סימה קצביץ: זאת החלטה נוספת שצריכה להתקבל מעבר להחלטה הכלכלית.

<עליאן אלקרינאוי: החלטה פוליטית.

<סימה קצביץ: אני חושבת שאנחנו צריכים לצאת מעבר לגבולות הדיון ברמה הכלכלית.

<נדב כהן: בעיקר כשמדובר ב-30 מיליון.

<מרדכי קריסטל: אין לי שום דבר נגד אנשי מזכרת בתיה.

<מרדכי קריסטל: להיפך, אני בעדם, אבל הם בכביש עוקף רחובות מגיעים בשתי דקות לתחנת רכבת.

<מרדכי קריסטל: אנחנו לא שייכים לאזור הזה.

<מרדכי קריסטל: גם אם תקום שם תחנה, היא לא אלטרנטיבה בשבילנו.

<מרדכי קריסטל: אנחנו מחכים כל כך הרבה זמן.

<מרדכי קריסטל: בכל כך מעט כסף אפשר להפוך כל כך הרבה אנשים למרוצים, שאני חושב שאת כל הכדאיות הכלכלית צריך להכניס לפרופורציה.

<דוד גלעם: בשביל להיות ריאליים צריך לומר שבסוף ההחלטה היא באוצר.

<דוד גלעם: היא ערכית פוליטית.

<דוד גלעם: זה לא הבדיקות האלו.

<דוד גלעם: הרכבת תיתן תרומה משמעותית לדור הבא.

<דוד גלעם: יש אצלנו למעלה מ-20% מובטלים צעירים בוגרי אוניברסיטה.

<דוד גלעם: אני מקווה שהרכבת תגיע.

<דוד גלעם: זה תלוי באוצר ובהחלטה הפוליטית.

<דוד גלעם: היה שר אוצר בשם הורוביץ.

<דוד גלעם: כביש 3 הוא כביש דו- מסלולי רק עד כפר ורבורג.

<דוד גלעם: למה?

<דוד גלעם: כי גר שם השר הורוביץ.

<דוד גלעם: זה המשקל של הכנסת.

עדי קול: אני מקווה שמשקל שאומר שאנחנו משפיעים לפי המקום שאנשים גרים בו לא יופעל.

<צפריר צור: אני רוצה להעיר בקשר לעניין של הערכיות.

<צפריר צור: יש פה יעדים לאומיים שהממשלה קבעה.

<צפריר צור: היעדים האלה לא תלויים בכדאיות כלכלית.

<צפריר צור: אנחנו מדברים על קירוב הפריפריה, על הורדת יוקר המחייה, על תחבורה ציבורית ירוקה.

<צפריר צור: אלו שאלות שלא תלויות בשאלה אם יש כדאיות כלכלית או לא.

תמר זנדברג: דרך אגב, הן כן תלויות.

תמר זנדברג: זאת שאלה אם זה נלקח בחשבון.

תמר זנדברג: האם נלקחו בחשבון העלויות החיצוניות שהן הרבה פעמים ארוכות טווח – בריאותיות וכו'?

תמר זנדברג: בדרך כלל יש נטייה להגזים בערך המידי ולהמעיט בערך העלויות החיצוניות, הסביבתיות וארוכות הטווח.

<צפריר צור: בהחלט.

<צפריר צור: אני אתן לכם דוגמה.

<צפריר צור: בכפר מנחם מוקם בימים אלה בית ספר יסודי חדש לנוכח הכפלת האוכלוסייה במועצה אזורית יואב.

<צפריר צור: זה אלפים של תושבים שהגיעו לאזור.

<צפריר צור: חלקם, כמו נדב וכמוני, עובדים בתל-אביב.

<צפריר צור: לא עושים חישובי כדאיות כלכלית אם צריך להקים בית ספר יסודי או לא.

<צפריר צור: אני חושב שתחבורה ציבורית זה בדיוק כמו בריאות וכמו חינוך.

<צפריר צור: זה שירות שהציבור צריך לקבל.

<צפריר צור: זה דבר ראשון שרציתי לומר.

<צפריר צור: דבר שני שרציתי לשאול הוא מי קובע את ההחלטות במדינה.

<צפריר צור: יש פה את המשרד שאחראי על התחבורה.

<צפריר צור: הוא אומר בצורה מאוד ברורה וצלולה, החל מהשר דרך המנכ"ל - -

עדי קול: אני רוצה לעצור אתכם כאן רגע אחד.

עדי קול: אני הצטרפתי למאבק שלכם, אתם יודעים את זה.

עדי קול: אני חושבת שזה מאבק ראוי.

עדי קול: אני עדיין חושבת שאתם צריכים לקחת בחשבון שהם יכולים להגיד, כדאי, כדאי, כדאי, אבל בסופו של דבר יש סכום כסף מסוים שצריך להקדיש לדבר הזה.

עדי קול: הם יהיו אלה שיצטרכו לבחור אם מכניסים את מזכרת בתיה.

עדי קול: זה לא יהיה האוצר.

עדי קול: האוצר יגיד לכם מה המסגרת הכללית.

עדי קול: אתם כל הזמן מפנים את האצבע לאוצר.

עדי קול: הוא אומר לכם עכשיו: אנחנו רוצים, אנחנו רוצים.

עדי קול: הוא אומר את זה גם למזכרת בתיה, הוא אומר את זה על עוד דברים.

עדי קול: משרד התחבורה יצטרך להגיד מה הוא מכניס, הכל לפי הכדאיות.

עדי קול: זה לא יהיה רק הם.

עדי קול: אתה אומר: האוצר, האוצר, האוצר.

עדי קול: זה לא נכון.

עדי קול: יש פה גוף מקצועי שצריך להיות איתו בדיאלוג.

<עמית בולשובסקי: זה חצי נכון.

<עמית בולשובסקי: היינו שמחים אם האוצר היה אומר לנו - -

עדי קול: אם הוא היה מגדיל לכם את הקופסא?

<עמית בולשובסקי: לא אם הוא היה מגדיל, אם האוצר היה אומר לנו: קחו קופסא של x מיליונים בתכנית הפיתוח הבאה של הרכבת, תחלקו אותה כמו שאתם חושבים שצריך להיות.

<עמית בולשובסקי: ברור לי למה האוצר לא עושה את זה.

<עמית בולשובסקי: להגיד שיש לנו חירות גמורה לעשות - -

עדי קול: לא אמרתי חירות גמורה, אמרתי שיש לכם השפעה כמו לאוצר לפחות, אם לא יותר, במקרה המקצועי הזה.

עדי קול: אני חושבת שאתה יכול להסכים איתי.

<עמית בולשובסקי: אני לא לגמרי מסכים.

<צפריר צור: מה שאת כיוונת אליו זה בדיוק - -

<דוד גלעם: בתאגידי המים שר הפנים התנגד, שר האוצר החליט.

עדי קול: זה לא אומר שבכל מקום זה כך.

עדי קול: אני לא אומרת שזה לא יכול להיות, אני רק אומרת שבכל מקום אתם אומרים: שר האוצר, שר האוצר, כאשר יש פה את שר התחבורה, שהוא הממונה המקצועי, שאמר לכם שתהיה תחנה.

עדי קול: אני חושבת שזה מאוד קל להגיד: האוצר, האוצר, האוצר.

עדי קול: תשימו לב שיש פה איש מקצועי שצריך לקבל את ההחלטה.

עדי קול: בסוף אם שר התחבורה עושה, כמו שאתם אומרים שזאת החלטה פוליטית, הוא גם יכול לדאוג שזה יקרה.

עדי קול: אמר את זה עמית בהתחלה.

עדי קול: אם משרד האוצר רוצה, הוא יסגור את זה בדרך שלו וידאג שזה יקרה.

עדי קול: אתם מכוונים לחץ אחד בלבד.

עדי קול: אני חושבת שזה לא נכון.

עדי קול: אני חושבת שיש פה שני חיצים, אם לא יותר.

<צפריר צור: זאת בדיוק השאלה.

<צפריר צור: אם הם קובעים שזה בראש סדר העדיפויות, והם אמרו את זה בצורה ברורה וצלולה הרבה מאוד פעמים, האם לא יהיה וטו מהאוצר?

<צפריר צור: אני יכול להתחבר דווקא למה שאומר שר האוצר לפיד.

<צפריר צור: הוא אמר בצורה ברורה ביותר שסדר העדיפויות צריך להיקבע על ידי הממשלה, לא על ידי פקידים באוצר.

<צפריר צור: כל שר במסגרת התפקידים שעליו הוא ממונה צריך להחליט על סדר העדיפויות.

<צפריר צור: זה מה שאנחנו רוצים.

<צפריר צור: אנחנו לא באים לפה בדרישה שישנו את סדר העדיפויות שלהם, בדרישה שיחליטו על התחנה שלנו לפני תחנות אחרות.

<צפריר צור: הם בעצמם אמרו שהם רוצים את זה.

<צפריר צור: בכל זאת יש פה איזה שהוא בלוק.

<צפריר צור: כמו שאמרה חברת הכנסת זנדברג, השקע והתקע לא מתחברים כרגע.

<צפריר צור: בדיעבד זה לא רק התחבורה.

עדי קול: זה לא רק התחבורה, לא רק האוצר, זה שניהם ביחד.

עדי קול: אני אומרת את זה כמי שמסתכלת מהצד גם על תהליכים אחרים.

עדי קול: אני יודעת שההחלטה הזאת כרגע היא החלטה גורלית מבחינת

עדי קול: כם, היא החלטה מאוד חשובה.

עדי קול: אני שמחה ומקווה לדעת שיש תהליכים מאוד מאוד מקצועיים שבודקים לפי נהלים בינלאומיים את הכדאיות של כל מקרה לגופו.

עדי קול: מנסים להקפיד שלא נחרוג מעלויות תקציביות.

עדי קול: אני מנהלת פה דיון כבר שנה וחצי על הבריכה האולימפית של וינגיט שהתקציב שלה היה 22 מיליון שקלים ועלתה 92 מיליון שקל.

עדי קול: זה המחיר.

עדי קול: אני רוצה לדעת שבכספי ציבור לא ישתמשו בצורה כזאת.

עדי קול: אתם גם רוצים לדעת את זה.

עדי קול: נכון, אמנם הושקעו פה 26 מיליון שקל, אבל אנחנו רוצים לדעת שיש פה מישהו שמחליט החלטה מקצועית, לא החלטה אמוציונאלית.

עדי קול: זה מאוד חשוב.

עדי קול: זו גם לא החלטה שתלויה באיפה כל אחד גר.

עדי קול: שמענו את התשובות האלו.

עדי קול: אני עושה ישיבת מעקב.

עדי קול: אנחנו רוצים לדעת מתי נוכל לקבל פה את ההחלטה שאומרת שהעמדה המקצועית היא x או y.

<מורן מזור: אני מניח שבעוד כמה חודשים.

עדי קול: אני צריכה לדעת כמה, כי אנחנו צריכים לקבוע דיון מעקב.

<מורן מזור: עד חודשיים, 3 חודשים.

עדי קול: אנחנו בתחילת המושב.

עדי קול: בתחילת המושב הבא, שזה באוקטובר, נקיים את הדיון הבא.

עדי קול: בתחילת אוקטובר נקיים את הדיון הבא, נקבל החלטה מקצועית.

עדי קול: ברגע שתהיה החלטה מקצועית נוכל לראות אם אנחנו נאבקים בה או ממשיכים הלאה לשרים.

עדי קול: שתדעו – אני יודעת שזה נשמע אולי לא מספיק – משרד האוצר יודע, המשרד של שר האוצר יודע, מעורב ומחכה לתוצאות המקצועיות לפני שהוא מקבל את ההחלטה שלו.

עדי קול: מכיוון שאין אותן כרגע אנחנו כולנו ממתינים להחלטה.

עדי קול: אנחנו נתכנס כאן שוב בתחילת המושב באוקטובר.

עדי קול: תודה לכולם.