ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 76, 2014-05-27 11:30

יואל רזבוזוב: שלום לכולם.

יואל רזבוזוב: אני מתכבד לפתוח את הישיבה השנייה של הוועדה הבוקר.

יואל רזבוזוב: מתקיים היום דיון מעקב אחר יישום החוק להרחבת הייצוג ההולם לבני העדה האתיופית בשירות הציבורי ובשירות המדינה, אשר התקבל בכנסת בחודש מרס 2011, כפי שאנחנו מחויבים על פי החוק.

יואל רזבוזוב: אני רק רוצה לציין שהחוק הוא משנת 2011.

יואל רזבוזוב: אנחנו בכנסת משנת 2013, וזה דיון שני וכבר נקבע לנו דיון שלישי גם, ב-22 ביולי בשעה 14:00.

יואל רזבוזוב: יש כבר תאריך, למי שרוצה לרשום.

פנינה תמנו: חרוצים.

פנינה תמנו: ועדה חרוצה מאד.

יואל רזבוזוב: אנחנו באמת רואים בחוק הזה חוק חשוב.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו כמדינה משקיעים הרבה הרבה משאבים לטובת האינטגרציה של בני העדה, ואני חושב שהחוק הזה הוא אחד החשובים.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתפזרים להרבה מקומות, וחלקם גם לא אפקטיביים, אבל אני חושב שהחוק הזה זה הדבר הכי אפקטיבי ודווקא דרך אתה שהשתלבו במשרות בחברות הממשלתיות ובמשרדים הממשלתיים, והם אלה שימשכו אחריהם את כל בני העדה.

יואל רזבוזוב: בגלל החשיבות אנחנו גם רוצים להראות לחברות ולמשרדים ולרשויות מקומיות - ולכל מי שקשור לנושא - שאנחנו רציניים.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעשה כמה דיונים שצריך עד שנגיע לתוצאה הרצויה, כי כמו שאמרתי, זה גם חשוב לנו כמדינה – אנחנו מדינת עלייה וחשובה לנו גם הקליטה.

יואל רזבוזוב: אני חשוב שחשובים לנו גם המשאבים שהמדינה משקיעה ויכול להיות שאנחנו באמת, כמו שאמרתי, זורקים כסף על תכניות שחלקן לא אפקטיביות, ופה אנחנו לא מיישמים חוק שהוא באמת הכי חשוב ויכול לעזור לנו הכי הרבה.

יואל רזבוזוב: לידיעתכם, הנתון המעודכן ביותר מהרשות המרכזית לסטטיסטיקה, בדבר שיעור יוצאי אתיופיה, מתייחס לסוף שנת 2011 והוא עומד על 1.6% מכלל האוכלוסייה בישראל, ולזה אנחנו מצפים בחברות הממשלתיות.

יואל רזבוזוב: לצערי, למרות שהנתונים ביחס לשנת 2013 נאספים על ידי רשות החברות, הדו"ח עדיין לא מלא, והצגת הממצאים החלקיים מתוכו לא תציג תמונה נכונה.

יואל רזבוזוב: כך שאנחנו נבקש להציג את הדו"ח הזה בישיבה הבאה, ב-22 ביולי.

יואל רזבוזוב: לכן נתמקד היום בהצגת נתוני נציבות שירות המדינה, ביחס לשילוב של יוצאי אתיופיה במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, וכן בדו"ח שרת המשפטים לגבי התאגידים הסטטוטוריים.

יואל רזבוזוב: אני רואה פה הרבה נתונים, הרבה מספרים, אבל אנחנו נתחיל בדיון.

ראובן ריבלין: נציב שירות המדינה לא פה?

ראובן ריבלין: אולי הוא יביא לנו את הדו"ח קודם.

יואל רזבוזוב: קודם כל אני רוצה לתת לחברי הכנסת להגיד כמה מילים.

יואל רזבוזוב: בבקשה, סגן השר, אופיר אקוניס, מחוקק החוק.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אדוני יושב הראש, חברי הוועדה והאורחים.

אופיר אקוניס: כפי שאמרת, יושב הראש, אנחנו מתכנסים כאן שוב, כבר קיימנו ישיבה אחת, ישיבת מעקב, בעצם כפי שמחייב אותנו חוק העדפה מתקנת לעולי אתיופיה בשירות הציבורי ובשירות המדינה.

אופיר אקוניס: אני רק מזכיר את הרקע לקיומו של החוק הזה.

אופיר אקוניס: אני, יחד עם חברי, חבר הכנסת ציון פיניאן וחבר הכנסת יעקב אדרי, שלצערי אינם נמצאים איתנו בכנסת הזאת, הכנסת שבה אתה, חבר הכנסת ראובן ריבלין – שימשת כיושב ראש הבית – סיימנו, בעצם הנחנו את החוק, סיימנו אותו בשלוש קריאות במושב אחד - - -

ראובן ריבלין: דרך אגב, אני תמכתי בשלושתכם, אבל רק איתך הצלחתי.

אופיר אקוניס: בוודאי.

אופיר אקוניס: אוקיי, טוב.

אופיר אקוניס: אני מתכוון שזה גם יהיה הדדי.

פנינה תמנו: חבר הכנסת אקוניס, אני חייבת לומר לך בנקודה הזאת, כשאתם חוקקתם, באמת הנחתם איזה סוג של דגל, אבל יש רגרסיה בכנסת הזאת בחקיקה שקשורה ליוצאי אתיופיה - - -

אופיר אקוניס: אז בואו נשמע.

אופיר אקוניס: תיכף נשמע.

פנינה תמנו: למעט אני, חבר הכנסת שמעון סולומון ואתה שלא יכול לחוקק, וחבר הכנסת יוגב, השאירו את העבודה, לצערי, לחברי הכנסת האתיופים.

אופיר אקוניס: תיכף נשמע את זה.

אופיר אקוניס: אני, נדמה לי שמוצאי איננו מאתיופיה.

אופיר אקוניס: אגב, חברת הכנסת תמנו שטה, אני חושב שטוב יהיה אם כולנו נשים הצידה את שורשינו, זאת אומרת הם חשובים השורשים, אבל את המוצא העדתי שלנו, ונסתכל בראייה ממלכתית ולא נחשוב האם הסבתא שלי באה מיוון או מפולניה או ממרוקו - - -

פנינה תמנו: זה מה שאמרתי.

אופיר אקוניס: ונעשה חקיקה שהיא חקיקה עניינית ולא חקיקה עדתית.

אופיר אקוניס: זו השקפתי בכל מקרה, ואני גם בא ממפלגה כזאת, שהיא מפלגה ממלכתית.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, עשינו את החוק הזה.

אופיר אקוניס: החוק הזה, כפי שאמרתי אדוני יושב הראש, עבר במהירות בוועדה הזאת.

אופיר אקוניס: נדמה לי שבמושב אחד סיימנו את החקיקה שלו, ואני מוצא את ההזדמנות לברך אותך, אתה קיבלת את תפקיד יושב ראש הוועדה לעלייה וקליטה, ומן ההתחלה אתה מאד מאד קשוב גם להצעותיי לקיים - כפי שמחייב החוק - כך קבענו בחוק עצמו – לקיים ישיבות מעקב, ואתה עומד על זה, ואני באמת מברך אותך על הדבר, כי לא כולם עומדים על קיום החוק במקומות אחרים, ובעצם בדיקת סטאטוס.

אופיר אקוניס: ואני באמת רוצה להודות לך ולהנהלת הוועדה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני לא יודע אם הישיבה הזאת על החוק הזה נקבעה במקרה או שלא במקרה, יום אחד לפני יום ירושלים, ואתם יודעים שאנחנו מציינים את ה - - -

שמעון סולומון: זה לא במקרה.

אופיר אקוניס: זה לא במקרה, אז זה טוב מאד.

אופיר אקוניס: אז זו גם ישיבה חגיגית.

אופיר אקוניס: אתם יודעים שמחר יצוין, חוץ מיום ירושלים, ביום ירושלים מציינים את האזכרה השנתית לעליית יהודי אתיופיה, שנספו בסודן, בדרכם לארץ ישראל, ומחר - וזה לא קשור לחוק – אנחנו גם חונכים, ואני רוצה בהזדמנות זו לדווח על סיום הביצוע של אנדרטה ובה חקוקים 1,370 שמות של יהודים שנספו בדרכם לארץ ישראל, נספו בסודן.

אופיר אקוניס: מחר בטקס ממלכתי, בהשתתפות הנשיא, ראש הממשלה, אנוכי, סגנית יושב הראש – חברת הכנסת תמנו-שטה – גם מציינים את האזכרה – זה יום האזכרה - וגם חונכים את האנדרטה.

אופיר אקוניס: ועוד דבר אחד - וגם זה אני מעריך שאיננו במקרה – אנחנו מציינים ממש בימים אלה את יום השנה ה-23 לאחד המבצעים המרגשים ביותר, ההירואים ביותר, המורכבים ביותר – והוא מבצע שלמה, שהתקיים השבוע, לפני 23 שנים, בשנת 1991, בהנהגתו של ראש הממשלה יצחק שמיר, עליו השלום.

אופיר אקוניס: אני חושב שכל החיבור הזה, בין אם הוא מקרי ובין אם שאיננו מקרי, חשוב לציין אותו ואני שמח שהוא מתקיים.

אופיר אקוניס: עכשיו לגבי החוק.

אופיר אקוניס: אני באתי לכאן לא כסגן השר במשרד ראש הממשלה, אלא כמחוקק החוק.

אופיר אקוניס: כמי שבא לוודא כחבר כנסת, שבא לבצע, לוודא, לבטא ביצוע של החוק על ידי הממשלה ועל ידי השירות הציבורי.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת תמנו-שטה, ואם אנחנו נמצא, הכנסת, הרשות שמפקחת על הממשלה, שהחוק איננו מתבצע כמו שצריך, אז נעשה את מה שצריך לעשות כדי שהוא כן - - -

שמעון סולומון: הוא לא מתבצע, וזה ברור לעין.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: כדי שהוא כן יתבצע כמו שצריך.

אופיר אקוניס: זאת המטרה של הישיבה.

פנינה תמנו: זה דבר חשוב, כי - - -

יואל רזבוזוב: חברים, בואו לא נתווכח.

יואל רזבוזוב: בשביל זה אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת תמנו-שטה, אנחנו ניתן לך להגיב עוד מעט.

יואל רזבוזוב: בואו נשמור על סדר.

אופיר אקוניס: כפי שאמרתי ובזה אני מסיים, המטרה של הבית הזה, של ועדות הכנסת, היא לפקח על הממשלה.

אופיר אקוניס: כך אני מכיר את הדמוקרטיה הישראלית, ואני חושב שחשוב לקיים אותה וחשוב לבצע את הבדיקה הזאת.

אופיר אקוניס: ואם לא, יש לתקן את מה שדרוש תיקון, משום שהחוק הזה הוא אחד החוקים, הרי דיברו בשלוש השנים האחרונות בלי הרף על צדק חברתי.

אופיר אקוניס: כל אחד מביא את האג'נדה שלו וחושב שהוא איש הצדק החברתי האולטימטיבי.

אופיר אקוניס: זה חוק שבלי דיבורים מיותרים וסיסמאות וכרזות וכל מיני דברים אחרים, והפגנות, הוא חוק שעושה צדק חברתי.

אופיר אקוניס: משום שמנהיגות פוליטית צריכה בעיני לסייע למי שצריך לסייע, ולא לסייע למי שלא צריך לסייע.

אופיר אקוניס: מי שמסתדר בכוחות עצמו, וזה רובם המוחץ - צריך להגיד – של אזרחי ישראל – רובם הגדול - ברוך השם מסתדר במדינתנו בעצמו, אז לא צריך סיוע.

אופיר אקוניס: מי שכן צריך סיוע ואנחנו זיהינו, חברי הכנסת סולומון ותמנו-שטה, אוכלוסייה שכן צריכה סיוע ולכן החוק הזה חוקק.

אופיר אקוניס: הוא אחד מהחוקים החשובים ביותר והעמוקים ביותר של צדק חברתי.

אופיר אקוניס: אני מודה לך, אדוני יושב הראש, על קיום הישיבה ועל קיום הישיבות.

יואל רזבוזוב: תודה לסגן השר אקוניס.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקרר קצת את האווירה, זה התחיל עם דפיקות על השולחן.

יואל רזבוזוב: אנחנו נחושים פה, ואני יכול להגיד שאני כיושב ראש הוועדה - לגבי כל הדיונים בנושא העדה האתיופית - אני עם כל העבר שלי בג'ודו לא עומד בפני הלחץ הפוליטי של שני חברי – של חבר הכנסת סולומון ושל חברת הכנסת תמנו-שטה.

יואל רזבוזוב: כך שאנחנו באמת עם יד על הדופק בכל נושא ובאמת מנסים ומתאמצים.

יואל רזבוזוב: חשוב שאנחנו גם נמשיך לעקוב אחרי חוקים שחוקקו, ונדע ליישם אותם.

יואל רזבוזוב: אחת הבעיות שישנה כאן בבית המחוקקים, שישנם חוקים שלא מיושמים ולפחות מה שתלוי בנו – אנחנו צריכים לעשות – זאת חובתנו.

יואל רזבוזוב: בבקשה, חבר הכנסת שמעון סולומון.

שמעון סולומון: תודה רבה.

שמעון סולומון: כל הנוכחים, אדוני יושב הראש, סגן השר, חברי הכנסת, מוטי ופנינה.

שמעון סולומון: אני זימנתי את הפגישה הזאת לא במקרה ביום הזה, דרך אגב.

אופיר אקוניס: טוב מאד.

שמעון סולומון: כי אתם יודעים, שמחה ועצב תמיד הולכים ביחד והם שזורים אחד בשני, גם כשמחר מציינים.

שמעון סולומון: היום אני מניח שנשמע מחלק מהחברות הממשלתיות, מגופים שונים, שיש גם שילוב יפה מאד.

שמעון סולומון: לא כולם נכשלים.

שמעון סולומון: יש כאלה - מי יותר – מי פחות – יש כאלה ששילבו יותר ויש כאלה פחות ויש כאלה בכלל שמצפצפים.

שמעון סולומון: לכן ראיתי לנכון דווקא ביום הזה, היום, ואני מודה לך אדוני יושב הראש, חברי יואל, שהוא נענה כמעט לכל בקשותינו, שהיום אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: למה כמעט?

יואל רזבוזוב: להכל.

שמעון סולומון: כן, תמיד.

שמעון סולומון: תמיד.

שמעון סולומון: אני רוצה להגיד שאולי משהו שונה בחודשים האחרונים, שאנחנו לוקחים את הדבר הזה ברצינות ולא מניחים שנה שלמה ומחכים ששנה תיגמר ורק אחר כך לדבר.

שמעון סולומון: לכן חשוב לנו כל כמה חודשים לקיים את הדיון הזה ולראות, וחלילה וחס שלא ייווצר מצב, לפחות לא במשמרת שלנו, שכלב נובח לא נושך.

שמעון סולומון: זה המצב.

שמעון סולומון: אמת לאמיתה.

שמעון סולומון: אני לא ישן בין הפגישות.

שמעון סולומון: אני נפגש.

שמעון סולומון: אפילו לפני שבועיים שלושה נפגשתי עם מנכ"ל הרכבת ויש לנו נתונים, אבל המצב האבסורדי הוא, שבמדינת ישראל יש הכי הרבה חוקים, אם תשוו בין מדינות המערב, אני חושב, ובמקביל יש כאן מצב של כלב נובח לא נושך.

שמעון סולומון: אז מה אם יש חוקים?

שמעון סולומון: 10 שנים יש חוק, 11 שנים, ויש חברות ממשלתיות, שאתה יושב מולן אפילו נבוך.

שמעון סולומון: כשאומרים לך – אז מה אם יש חוק?

שמעון סולומון: אנחנו צריכים לזכור, אנחנו לא מדברים על גוף פרטי.

שמעון סולומון: גופים פרטיים דווקא באמת קולטים הרבה יותר טוב מגופים ממשלתיים.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים על חברות ממשלתיות שזה לא חברה של אמא או של אבא.

שמעון סולומון: זה גופים ממשלתיים שחייבים ליישם את ההחלטות ואת החוקים של המדינה, ואנחנו רואים פה מגמה שמצפצפים ואף אחד לא עושה.

שמעון סולומון: יכול להיות שנצטרך להגיע לאיזה שהוא שלב בו נצטרך לעלות מדרגה ולעשות משהו שיכול להרתיע ולפגוע בכיס, ולראות באמת שמיישמים את ההחלטות הלכה למעשה.

שמעון סולומון: כי מה שקורה, ועזבו אותי עכשיו מחבר כנסת, הרי אתמול הייתי בשטח, יש מצב שיש החלטות לא מיושמות.

שמעון סולומון: ונאה דורש נאה מקיים – זה מתחיל ממשרדי ממשלה.

שמעון סולומון: משרדי ממשלה שצריכים להיות הדוגמא האישית.

שמעון סולומון: הם צריכים להיות הגורמים שבראש ובראשונה הם המיישמים את ההחלטות.

שמעון סולומון: אפילו שם אין יישום של החלטות.

שמעון סולומון: אני לא מדבר רק על משרדי ממשלה.

שמעון סולומון: מבחינתי, גופים כמו הסוכנות, כמו הג'וינט, גופים שהם קשורים מאד למדינה - - -

אופיר אקוניס: הם מחויבים לפי החוק כמובן.

שמעון סולומון: הם מחויבים לפי החוק.

אופיר אקוניס: לא, הם בתוך החוק.

ראובן ריבלין: רק להעיר לתשומת ליבכם, שבמחקר שעשינו במחלקה המשפטית, יש למעלה מ-1,000 חוקים שהוצעו על ידי הכנסת ושמעולם לא קבעו להם תקנות ביצוע, ולמעשה הם כאבן שאין לה הופכין.

שמעון סולומון: וזה מה שחמור.

שמעון סולומון: והיום אנחנו יושבים כאן כדי לוודא שזה לא יימשך.

שמעון סולומון: להגיד די.

שמעון סולומון: לא יכול להיות שיש החלטות, שיש כוונות טובות - והרי מי שיושב כאן, חבר הכנסת רובי ריבלין, שישב כל כך הרבה בכנסת הזאת – אנשים מחוקקים חוקים, חוקרים הרבה ויש רציונל מאחורי זה.

שמעון סולומון: זה לא סתם חוקים, וחורה לי לראות בצד השני גופים שפשוט מבטלים את זה, כאילו לא קרה כלום.

שמעון סולומון: ולכן אני חושב שהיום נראה את הנתונים, אבל מצד שני, יכול להיות שנצטרך לעלות מדרגה ולראות איך הגופים האלה מורתעים.

שמעון סולומון: היום אין רתיעה.

שמעון סולומון: אין כלום.

שמעון סולומון: יש חברות ממשלתיות, יש גופים, שהם קשורים בחבל הטבור עם המדינה, מתוקצבים על ידי המדינה, שייכים למדינה, ויש חוק וממשיכים, כאילו לא קרה כלום.

שמעון סולומון: לכן נשמע ונראה איך אנחנו מקדמים את הנושא הזה.

שמעון סולומון: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין, בבקשה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אני באמת עוקב משנות ה-90 בעלייה הגדולה ומלווה את העדה הנפלאה הזאת, שהיא לא חרטה על דגלה את מדינת ישראל או ארץ ישראל, היא חרטה על דגלה 3,000 שנה את ירושלים, ולכן לא בכדי גם ביום ירושלים קבענו את היום שבו אנחנו מזכירים את כל אותם נופלים בדרך, שלא זכו להגיע לירושלים, אבל היום אנחנו נמצאים עם העדה.

ראובן ריבלין: אני גם מאותן שנים שבהן אנחנו חזינו את העדה חיה במסגרת שלה, תוך ניסיון של קבוצות שונות להשתלט או לומר לעדה מה צריכים לעשות.

ראובן ריבלין: הבנו כבר אז שההשתלבות היא תוצאה של התפתחות גם בתוך הלכי החיים וההרגלים שיוקנו לעדה, כאשר היא חיה במסגרת אחרת לגמרי, במדינה הדמוקרטית והפתוחה שלנו, שלא תמיד זה דבר קל מאד לעשות אותו.

ראובן ריבלין: אבל יחד עם זאת, לפני 30 שנה, אני חלמתי מתי יהיה לנו חייל אתיופי.

ראובן ריבלין: כמובן ישראלי.

ראובן ריבלין: אני חלמתי מתי יהיה לנו מ"פ אתיופי - - -

שמעון סולומון: יש.

ראובן ריבלין: וברוך השם היום יש לנו טייס אתיופי.

ראובן ריבלין: אנחנו היום יותר ויותר נמצאים במצב שבו אנחנו רואים את השילוב בצורה נפלאה ומופלא, כפי שמתחייב הדבר.

ראובן ריבלין: שכן לא הייתה קהילה, מכל קהילות היהדות בעולם, קמצה מערב ועד קצה מזרח, כמו העדה האתיופית, שהיא קיימה כמעט במשך 3,000 שנה את הזיקה שלה לתורת ישראל ולארץ ישראל.

ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לכם, פעמים רבות אנחנו שקלנו האם אנחנו רוצים חוקים שהם יהיו לא רק חוקי ביצוע, אלא גם חוקי הארה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת לבוא ולהתמגן.

ראובן ריבלין: פעם אנחנו עשינו מהפיכה בכנסת, קבענו את הוועדה לקידום זכויות האישה, ופעמים רבות שאלנו את עצמנו מדוע צריך דבר כזה.

ראובן ריבלין: ואני אומר לכם שהיה צריך דבר כזה.

ראובן ריבלין: כשאני הייתי בכנסת ה-12, היו תשע נשים, אחת עשרה נשים.

ראובן ריבלין: היום אנחנו עם 27 נשים, ואני בטוח שתוך דור - - -

פנינה תמנו: והיד עוד נטויה.

ראובן ריבלין: למה לך לומר?

ראובן ריבלין: אני אומר לך שתוך דור – מחצית מחברי הכנסת יהיו נשים.

ראובן ריבלין: הדברים האלה הם מפתחים, גם הנושא של העדה.

ראובן ריבלין: היה מחויב המציאות, משום שהייתה בחברה הישראלית פטרוניזציה, אחי היקר, ואני יודע כמה אתה לא פטרון, אבל הייתה גם במפלגה שאתה נולדת אליה, איזו שהיא גישה - - -

יואל רזבוזוב: יש פה ברית חדשה?

ראובן ריבלין: לא, לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: איזו גישה פטרוניסטית שהייתה, שהקשתה עלינו מאד.

ראובן ריבלין: היה זמן שהיינו חייבים לבוא ולאשר את מעמד הקייסים כרבנים ובאופן נפרד, אבל היום המצב הוא הרבה יותר טוב.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, לא טוב כאשר אנחנו עושים חוק העדפה, שהוא חוק שמחייב את המדינה להתייחס לנושא בצורה הרצינית ביותר, אם אכן הוא לא מיושם.

ראובן ריבלין: אדוני יושב הראש, אני חושב שהיה טוב מאד-.

ראובן ריבלין: קודם כל אנחנו ארגנו את הפתיחות וההזדמנות של לתת לכל אחד, אבל יש פעמים רבות במסגרת הקושי עוד של ההורים, להתרגל לשפה העברית.

ראובן ריבלין: הילדים התקשו יותר בבתי הספר.

ראובן ריבלין: היום ברוך השם זה הולך ונעלם, ומי שמוכשר הוא מוכשר מצוין, יהיה מעדה כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: והדברים האלה ומתן ההזדמנויות, עדיין עומד כחסם.

ראובן ריבלין: ולכן אנחנו חוקקנו את החוק הזה, ביוזמתו של חבר הכנסת המוכשר ויושב ראש ועדת הכלכלה, שהיום הוא סגן שר והוא בטח יהיה עוד שר – אופיר אקוניס.

ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו צריכים לשמוע מנציבות שירות המדינה, פשוט מאד – פרטים.

ראובן ריבלין: ועם הפרטים – לשאול את נציבות שירות המדינה מדוע במכרזים, שהחוק הזה שיצא מתחת ידו של אופיר אקוניס אפשר - מתן העדפה, האם זה מתקיים ואם לא למה.

יואל רזבוזוב: אנחנו עוד מעט נשמע את מר רונן שפירא מנציבות שירות המדינה.

יואל רזבוזוב: לפני כן אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

יואל רזבוזוב: רק מה שרציתי לציין, משפט אחד שחבר הכנסת ריבלין אמר, שפעם הוא חלם שיהיה חייל מ"פ מהעדה האתיופית, והיום ישנם כמובן יותר, אבל עדיין - - -

שמעון סולומון: יש סמח"ט, אדוני.

יואל רזבוזוב: סמח"ט.

יואל רזבוזוב: היום אני ראיתי סגני אלופים, ובאמת שאנחנו פורצים, אבל עדיין העולים בכלל, כלל העולים נתקלים בתקרת זכוכית.

יואל רזבוזוב: זה לא אותם צברים שיש להם דוד מ"פ של הדודה של השכנה, והרבה פעמים גם בחברות הממשלתיות יש להם קשרים יותר טובים.

יואל רזבוזוב: בגלל זה אני חושב שהחשיבות של החוק הזה היא באמת מאד מאד חשובה ואנחנו צריכים לעמוד על כך.

יואל רזבוזוב: בבקשה, חברת הכנסת תמנו-שטה.

פנינה תמנו: טוב, בהמשך לדבריך על עניין תקרת הזכוכית באמת, ועל כך שבודדים מצליחים להיות הנחשונים שקופצים למים וגם לפרוץ את הדרך, אני חושבת שבסופו של דבר אני זוכרת שבפעם הראשונה שאני התראיינתי מהוידיאו צ'ט, כולם מכירים את זה, יחד עם ראש מפלגתי יאיר לפיד, שאלו – פנינה, אולי את עלה תאנה?

פנינה תמנו: עכשיו, זו אחד החששות, שברגע שלוקחים סמח"ט אחד – הוא יכול לחסום במשך 15 שנה, כתוצאה מכך שהוא הופך להיות סוג של גלולת הרגעה למצפון, ואומרים נו, יש לנו סמח"ט, יש לנו טייסים.

פנינה תמנו: אפרופו, לגבי הטייסים, יש שלושה טייסים שעשו את זה באזרחות.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים לזכור שהחוק הזה במובן הזה מאד מיוחד, כי הוא לא בא ושם עלה תאנה.

פנינה תמנו: הוא כן מגדיר אחוז מסוים, ולידיעתך, סגן השר, חבר הכנסת מרגי כבר הגיש, אמנם מהאופוזיציה, אבל הגיע להסכמה עם הממשלה על הגדלת האחוזים, אבל כולנו מבינים שאנחנו אנשים מבוגרים ומבינים שאנחנו עדיין לא עומדים במכסה שקבועה בחוק.

שמעון סולומון: הנה, מבקשים 5 כדי לקבל 2.

פנינה תמנו: יפה.

פנינה תמנו: אבל אני אגיד לכם משהו שמטריד אותי יותר, חברים - - -

יואל רזבוזוב: זה כבר צבריות, ישראליות אמיתית.

פנינה תמנו: חברים, אני מבקשת שלא תפריעו לי, כמו שלא הפרעתי לכם.

פנינה תמנו: במיוחד שאני עכשיו בעמדת מיעוט של נשים פה בוועדה, מבחינת חברי הכנסת.

פנינה תמנו: אני חושבת שמה שמטריד אותי זה התבטאויות של שרים חדשים, ופה זה אולי גם מופנה אליך.

פנינה תמנו: כשר הכלכלה אומר שחוק ייצוג הולם והעדפה מתקנת אינו נחוץ במדינת ישראל – אז הוא מנותק.

פנינה תמנו: הוא מנותק.

פנינה תמנו: אז שיבוא ויבטל את כל הייצוג ההולם - - -

אופיר אקוניס: על החוק הזה?

פנינה תמנו: כן.

פנינה תמנו: שיבוא ויבטל את כל הייצוג ההולם והעדפה המתקנת שיש לנשים ולערבים ולכולם.

פנינה תמנו: לבוא ולהגיד את זה ממגדל השן, בצורה בוטה.

פנינה תמנו: הרי ברור שהוא לא יכול לבטל את זה, אנחנו מבינים שזה לא יקרה.

פנינה תמנו: זו אמירה קשה.

פנינה תמנו: עכשיו, אני לא אומרת שזה בא ומעיד על כוונותיו לעניין ייצוג הולם של יוצאי אתיופיה במשרדו, אבל אני כבר אומרת לך חבר הכנסת יוגב, שאני יודעת כמה שאתה מגויס למען קהילת יוצאי אתיופיה.

פנינה תמנו: אלה דברים שיכול להיות שזה כתוצאה באמת מתום לב, מחוסר הבנה והיכרות של העולם הציבורי, כי הוא בא מעולם העסקים.

פנינה תמנו: אתה, כסגן שר שמקשר בין הכנסת לממשלה, צריך להבהיר את זה, לעשות יישור קו עם כל השרים החדשים, ועם כל הכבוד – הם באו לשרת את הציבור.

פנינה תמנו: את הפערים והבורות שידביקו בבית.

פנינה תמנו: לא על חשבון והתגלחות על קהילות כאלה ואחרות.

פנינה תמנו: עכשיו, רבים מכם הייתם פה בוועדה ואנחנו באנו ממקום מאד מאד מיליטנטי, כי אין מה לעשות, צריך לשפר את המצב, אבל זה צריך לבוא מאהבה.

פנינה תמנו: היו לי שיחות וגם פגישות לא מועטות, גם עם חברות, כולל חברת החשמל, שהרימה את הכפפה ובאמת אחרי מספר פגישות עשתה ובאופן מפורש הלכו והעבירו החלטת דירקטוריון.

פנינה תמנו: שלא נדבר על זה שיש כמה שבכל זאת יצאו חוצה בדלת המסתובבת, אבל אתם באמת הרמתם את הכפפה והעברתם החלטה.

פנינה תמנו: לא רק אמירה.

אופיר אקוניס: פורסם המכרז שבוע שעבר.

אופיר אקוניס: אני ראיתי.

פנינה תמנו: ובכל זאת אני אומרת, שבסופו של דבר כולנו צריכים להבין שזה לא צריך לבוא ממקום שאנחנו מטיבים עם קהילת יוצאי אתיופיה, אלא אנחנו מטיבים עם החברה שלנו.

פנינה תמנו: זה לא יכול להיות שיח סקטוריאלי של מי שחזק מושך וצריך להגן על זה ולתת לו ולהטיב עימו.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: זה מיטיב עם החברה הישראלית.

פנינה תמנו: אגב, אדוני יושב הראש, לא הזכרת את זה, היום אנחנו מציינים את יום הגזענות בכנסת, כתוצאה מכך שפספסנו את זה במהלך הפגרה.

פנינה תמנו: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו צריכים להראות זה קודם כל עשייה.

פנינה תמנו: מדינת ישראל לא צריך להיות במקום מתגונן.

פנינה תמנו: חברות ממשלתיות לא צריכות להיות במקום מתגונן.

פנינה תמנו: נציבות המדינה לא צריכה להיות במקום מתגונן.

פנינה תמנו: כולנו צריכים להיות שותפים לעשייה הזאת, ממקום שאנחנו מסוגלים לעשות את זה, ממקום שזה גם מיטיב עם ההסברה הישראלית.

פנינה תמנו: ועל כן, אולי אני רק אומר - - -

אופיר אקוניס: יום המאבק בגזענות, לא יום הגזענות.

פנינה תמנו: קוראים לזה יום הגזענות הבין לאומי, אבל נכון.

שמעון סולומון: ליתר דיוק לא פספסנו את זה, כי הקמנו את השדולה וציינו את זה, והיו 17 חברי כנסת וכמה שרים, כך שלא פספסנו את זה.

פנינה תמנו: עכשיו, אני רק אומר שבאמת לצערי, ואני אומרת לך סגן השר אקוניס, היום אני הולכת להגיש הצעת חוק להקמת נציבות למאבק ולמניעת גזענות.

פנינה תמנו: לא צריך לפחד.

פנינה תמנו: כולנו מבינים שפה בארץ מפחדים מכל חוק שמוגש, שקשור לגזענות, שקשור לאפליה.

פנינה תמנו: אנחנו מבינים, בגלל הסכסוך הישראלי-פלשתינאי וכל המורכבויות האלה.

פנינה תמנו: אבל זה טוב להסברה הישראלית, זה טוב לנו, זה קיים במדינות אחרות.

פנינה תמנו: אנחנו צריכים להיות אלה שמובילים, המגדלור בסיפור הזה.

פנינה תמנו: אני מאד מקווה, שכפי שאמרת שאתה מתכוון ליישם את זה, ואגב, הממשלה העבירה החלטת ממשלה לבוא לבדוק הגשה והמלצה של מדיניות נוספת ליישום החקיקה.

פנינה תמנו: אמרתי להם – אין לי בעיה לתת לכם, גם לנסח לכם את זה כעורכת דין לשעבר, אבל העניין הוא שאם זה לא מיושם עד עתה-.

פנינה תמנו: למשל ראש הממשלה בנימין נתניהו עשה סיור בקריית מלאכי ואמר אני רוצה השמה לא בדרגים הנמוכים, לא שכולם יהיו עובדי עזר בבית חולים.

פנינה תמנו: אני רוצה דרג ביניים ודרג גבוה, והוא ביקש את זה מהנציבות.

פנינה תמנו: כמה?

פנינה תמנו: 30 משרות?

פנינה תמנו: אני באתי אליכם, אמרתי לכם אני מוכנה לעבוד קשה.

פנינה תמנו: לסמן יחד אתכם את המשרות, שנלך עם זה עד הסוף.

פנינה תמנו: ומה יצא מזה?

פנינה תמנו: בבל"ת.

פנינה תמנו: וחבל.

פנינה תמנו: יש לכם פה שותפים שרוצים לעבוד, אבל אתם צריכים קודם כל לפרוץ את תקרת הזכוכית אצלכם, וכל אחד לעשות עבודה.

פנינה תמנו: אז אני מאד מקווה שאנחנו נמשיך לשנות.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ריבלין צריך לעזוב אותנו.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת יוגב, ממש הערה, בבקשה.

מרדכי יוגב: ממש הערה קצרה על מה שאמרתי חברתי, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

מרדכי יוגב: אחד, אם שר זה או אחר אמר דבר שכזה, אני מתנגד ואני חושב שתמונת העולם שלו חסרה.

מרדכי יוגב: כך היה גם בתמיכה בקורס ייחודי בצה"ל או בדבר אחר, ואני חושב שיש צורך בזה, צורך גדול מאד.

מרדכי יוגב: זה דבר אחד.

מרדכי יוגב: דבר שני, אני מבקש שלישיבה הבאה, אם אפשר לזמן גם את-.

מרדכי יוגב: אנחנו פחות מ-30 יום לפטירתו של פרופסור פויירשטיין, ובעת ניחום האבלים שמעתי שם את בנו, שהיום הוא סגן מנהל המכון, שבאוניברסיטת בר אילן יצרו פרויקט שמכניס סטודנטים ללא הפסיכומטרי עליו השלום, במבחן אחר שהוכיח שהאינטליגנציה של העדה האתיופית היא ייחודית, מיוחדת, והוא הצביע על אינטליגנציה גבוהה מאד, והצלחה של סטודנטים בכל הפקולטות, ואני חושב שזה יכול גם להוות אתגר לקבלתם לעבודה, אם הוא ייקח אתגר של בחינה ייחודית לקבלתם בכל הרשויות הממשלתיות וכו'.

שמעון סולומון: דרך אגב מוטי, מדובר על מקצועות מאד מאד קשים.

שמעון סולומון: מקצועות שלא בקלות מתקבלים אליהם.

מרדכי יוגב: כן, כן, אני יודע.

מרדכי יוגב: הגיעו לשם נבחרת של תואר שני במשפטים וכו' וכו', תארים גבוהים גם בפיזיקה.

מרדכי יוגב: והדבר השלישי, אני רוצה לשמוע את הנתונים.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע את הנתונים.

יואל רזבוזוב: זו הערה שתירשם בפרוטוקול.

יואל רזבוזוב: כמו שבאמת שמעתי, חברת החשמל העבירו את ההחלטה בדירקטוריון, אז הייתי רוצה לבקש/לדרוש/להמליץ – בכל מילה – מכל החברות להעביר את זה בדירקטוריון.

יואל רזבוזוב: אולי רק כך החוק יישום, כי עוד פעם, החברות אומרות – כן, כן, כן – יש כאלה שעושות, יש באמת כאלה שעושות - - -

פנינה תמנו: הגיעו חברות?

אופיר אקוניס: וודאי.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם נעביר את ההמלצות של הוועדה לכל החברות, דרך הנציבות.

אופיר אקוניס: טוב מאד.

יואל רזבוזוב: מר רונן שפירא, ראש אגף בכיר תכנון אסטרטגי מנציבות שירות המדינה, בבקשה.

<רונן שפירא: קל לי להתחיל ממה שאמר חבר הכנסת המכובד.

<רונן שפירא: אני נפגשתי עם הרב פויירשטיין אחרי שהוא קם מהשבעה, כחלק מהתהליכים שאנחנו עושים, וזה באמת כדי להתאים את מבחני הכניסה לתוך שירות המדינה, עם הרב פויירשטיין.

<רונן שפירא: כל זה כמובן בעזרתו המכובדת של אמיר ממשרד הקליטה, שיושב לצידי, אנחנו עושים תהליכים.

<רונן שפירא: גם את יום הסמנכ"לים הבא אנחנו נעשה בסימן ייצוג הולם וניתן שם חשיפה גם של תרבויות שונות ותהליכים שונים וקשיים וכו' וכו'.

אופיר אקוניס: מתי זה?

<רונן שפירא: בחודשיים-שלושה הקרובים.

<רונן שפירא: אנחנו עושים את זה אחת לרבעון ונציב שירות המדינה סיכם שהיום הקרוב יהיה ברוח הזו, ואנחנו כמובן גם את זה עושים בשיתוף עם משרד הקליטה.

<רונן שפירא: כך שאנחנו עושים לא מעט תהליכים.

<רונן שפירא: לגבי הנתונים, אני אשתדל לעשות את זה בקצרה.

<רונן שפירא: קודם כל הדו"ח המפורסם הוא הדו"ח של שנת 2012, אני מניח שכולכם ראיתם אותו, ושם נכון לדו"ח, כשהוא יצא, היו 913 יוצאי אתיופיה בשירות המדינה, שהיוו 1.38%.

פנינה תמנו: יש פה דו"ח.

<רונן שפירא: הדו"ח מפורסם באינטרנט, חברת הכנסת.

<רונן שפירא: אני רק אתן לכם נתונים, הגם שהדו"ח עוד לא יצא.

<רונן שפירא: הוצאנו אתמול נתונים ממערכות - - -

פנינה תמנו: אנחנו נשמח לקבל את הדו"ח, אם מישהו יכול להוציא אותו בינתיים.

יואל רזבוזוב: יש לנו עוד ישיבה על זה, אנחנו נעבור גם על הדו"ח הזה וישנו עוד דו"ח, אבל בואו נשמע נתונים באופן כללי.

יואל רזבוזוב: יש לנו עוד הרבה נתונים ועוד הרבה דוברים, ואנחנו - - -

שמעון סולומון: אבל גם צריך לראות האם יש שינוי מהפעם הקודמת.

אופיר אקוניס: אז הוא יאמר לך.

<רונן שפירא: אולי תתנו לי לדבר?

יואל רזבוזוב: רגע, אנחנו רוצים לשמוע את המגמה.

<רונן שפירא: אז אני בדיוק על זה רוצה לדבר.

<רונן שפירא: תודה רבה על השאלה, חברת הכנסת.

יואל רזבוזוב: רגע, היועצת המשפטית רוצה לשאול.

<מירב תורג'מן: אדוני, לפני שאתה ממשיך, אני רק אבקש להבהיר הבהרה לפרוטוקול.

<מירב תורג'מן: נציבות שירות המדינה אינה מחויבת לדווח לוועדת העלייה והקליטה, אלא לוועדת חוק חוקה ומשפט.

<מירב תורג'מן: מי שמחויב לדווח לוועדת העלייה והקליטה אלה רשות החברות הממשלתיות וכן משרד הפנים.

פנינה תמנו: אבל זה לא משנה.

יואל רזבוזוב: רונן שפירא, בוא תן לנו את המגמה.

<רונן שפירא: אין לנו במה להתבייש במה שאנחנו עושים, בטח כשהמגמה, אני חושב שהיא מגמה חיובית, ונציב שירות המדינה עוסק בעניין הזה באופן אישי.

<רונן שפירא: אז אני רוצה, הגם שהדו"ח עוד לא יצא, הנתונים נכונים לאתמול בבוקר, ממערכות המיכון הממשלתיות, ונכון לאתמול בבוקר יש 1,074 יוצאי העדה שמועסקים בשירות המדינה, שמהווים 1.46% מתוך עובדי המדינה.

<רונן שפירא: על יד זה אני אתן עוד נתון אחד.

<רונן שפירא: נכון לרגע זה יש - - -

אופיר אקוניס: זאת אומרת זה פרומיל.

אופיר אקוניס: עליה של פרומיל – מ-1.38% ל-1.46%.

<רונן שפירא: מ-913, נכון.

<רונן שפירא: אם אני לא טועה אמרת שהאחוז באוכלוסייה הוא 1.6.

<רונן שפירא: אני רק ברשותך, סגן השר, אומר עוד משפט אחד.

<רונן שפירא: נכון לרגע זה יש 115 משרות מסומנות בשירות המדינה לבני העדה, פנויות לאיוש.

<רונן שפירא: אם גם אותן נוסיף ל-1,074, הרי שהגענו ל-1.62%.

<רונן שפירא: יתרה מזו, אתמול בערב סיכם נציב שירות המדינה, זה עוד לא יצא בכתובים, אנחנו עדיין מכינים את ההחלטה שלו, אנחנו הולכים לסמן עוד 1 מכל שלוש משרות שיפורסמו בשירות המדינה, שיהיו פתוחות לאיוש לבן העדה האתיופית, או לנשים, סליחה, לאנשים עם מוגבלות או לערבים.

<רונן שפירא: שלוש האוכלוסיות שכרגע על פי חוק נציב שירות המדינה חייב לתת להן העדפה מתקנת.

<רונן שפירא: את הנשים נשים רגע בצד.

שמעון סולומון: איך זה הולך להתבצע?

שמעון סולומון: הבעיה שלנו זה הביצוע.

שמעון סולומון: תאמין לי, יש החלטות כל כך טובות.

שמעון סולומון: אנחנו רוצים לשמוע איך זה הולך להתבצע הלכה למעשה, כדי שבפעם הבאה, שנה הבאה, לא נשב פה ונגיד החלטנו אבל זה לא יושם.

<רונן שפירא: קודם כל מה שאני מנסה לומר זה שהחלטנו וזה התיישם.

פנינה תמנו: אז זהו, בהמשך לשאלה שלו, כדי שלא תצטרך לענות פעמיים – תראה, אתה מצביע פה על עלייה, כולל מה שמוצע, של 200 מקומות, משהו כזה, סדר גודל.

פנינה תמנו: השאלה האמיתי היא, כי מה שקורה זה שאנשים מדווחים לי שהם עושים את כל המסלול, מגיעים כמעט עד הסוף, ואם זה לא מאויש על ידי בן הקהילה, זה חוזר למאגר הרגיל.

פנינה תמנו: עכשיו, אתה דיברת על 1,074 שזה כבר אחרי ההשמה, נכון?

פנינה תמנו: אז דיברנו על כך ש-90% מהמקצועות הם עובדי עזר.

פנינה תמנו: אז ביקשנו שיהיה ניתוח גם של איזה עבודות, כדי לראות את האיכות, שזה דבר מאד מאד חשוב, ואני מאמינה שגם יש לך, וגם אם לא עכשיו, בעזרת השם לקראת הפגישה הבאה, חשוב שתכוונו למקומות של איכות גם.

פנינה תמנו: הדבר השני, אותן 100 משרות, 112, אני חושבת שבמקום שהן תהיינה פזורות באתר מסורבל כזה או אחר, ואז אני הצעתי לכם את זה, אלף לפרסם אותן כמאגר שהוא נגיש ורואים את הרשימה כולה.

פנינה תמנו: ואז אומרים לו – כדי לגשת למכרז הזה, תכנסו למשרד ההוא וההוא.

פנינה תמנו: להפנות אותם למכרז.

פנינה תמנו: אבל כרגע, כשזה מפוזר ואנשים באים וזה מסורבל להם ולא מכירים ועד שהם יודעים ועד שהם מוצאים זה כבר חוזר למאגר המלא, ושם זה פשוט נבלע.

פנינה תמנו: זה הצעות ייעול.

פנינה תמנו: אבל אני מברכת.

פנינה תמנו: אם זו עלייה, אני מברכת, אבל אני חייבת לראות את זה - - -

אופיר אקוניס: רונן, אולי תספר לוועדה איך יידעו על המשרות, על ה-115 משרות המסומנות האלה.

אופיר אקוניס: איך הם יידעו?

פנינה תמנו: באתר הנציבות יגידו לך.

אופיר אקוניס: זאת אומרת צריך להיכנס באופן אקטיבי לאתר של הנציבות?

<רונן שפירא: כמו כל משרה בשירות המדינה, סגן השר, היא מפורסמת באתר נציבות שירות המדינה.

<רונן שפירא: היא מסומנת.

אופיר אקוניס: פה יש בעיה לדעתי, שרוב האוכלוסייה איננה מגיעה לאתר נציבות שירות המדינה, ולכן אם אפשר להשתמש, כל עוד רשות השידור לא נסגרה, ואני מקווה שגם לא תיסגר, נמצא כאן מנהל הרדיו ואפשר להשתמש בשירות שידורי הרדיו באמהרית.

<מיקי מירו: אני הרגע אמרתי את זה לפנינה.

פנינה תמנו: הוא ממש עכשיו אמר שהוא מוכן להתגייס לכך.

אופיר אקוניס: להשתמש בשירותים של השידורים באמהרית.

<מיקי מירו: אני כבר מודיע לכם שזה יהיה.

אופיר אקוניס: יופי, זה מצוין, כי זה קהל מסומן למשרות מסומנות.

<מיקי מירו: אגב, בכל הרשתות.

אופיר אקוניס: יופי.

יואל רזבוזוב: חברים, בואו נשמור על הסדר.

יואל רזבוזוב: רונן, תמשיך.

<רונן שפירא: כן, ברשות

<רונן שפירא: כם אני רוצה לומר עוד שני משפטים.

<רונן שפירא: את הדו"ח בפילוח לאקדמאים וכו', זה כבר יהיה בדו"ח הכללי, הגם שהנתונים פה הם עוד מפוזרים.

<רונן שפירא: זה יהיה ממש לא רציני להציג את זה.

<רונן שפירא: אני אענה בשני דברים.

<רונן שפירא: האחד, כל המשרות כולן בשירות המדינה, פתוחות כמובן לכולם, כולל לבני העדה האתיופית.

<רונן שפירא: כך שאם הם מגיעים למכרז ועוברים את התהליך והם מגיעים לשלושה-ארבעה-חמישה האחרונים, מקבלים העדפה מתקנת בוועדת הבוחנים.

<רונן שפירא: חוץ מזה, יש את המשרות המסומנות וחוץ מזה אנחנו מנסים לקדם לאקדמאים.

<רונן שפירא: אני כולי תקווה שהאקדמאים יודעים להיכנס לאתר נציבות שירות המדינה ולהגיש מועמדות.

<רונן שפירא: אנחנו מזהים את הפער שאנשים לא ניגשים.

<רונן שפירא: בזה אנחנו עוסקים, אנחנו מנסים לתת לזה מענה – חלק בעזרת עמותות כאלה ואחרות, חלק בעזרת מעגלים אחרים, חלק בעזרת - - -

פנינה תמנו: האם אתם מוכנים לפרסם אותן כמקשה אחת?

פנינה תמנו: זו השאלה.

<רונן שפירא: הם כולם מפורסמים - - -

פנינה תמנו: כמקשה אחת.

פנינה תמנו: לא נעים להיכנס ולעשות חיפוש אתיופי.

פנינה תמנו: בוא תן לנו את כל המשרות – אני מוכנה לפרסם בכל העמותות שליוצאי אתיופיה, ואחר כך אנחנו נעשה מעקב כמה באמת יפנו ואיזה סוג, איזה איכות.

<רונן שפירא: בבקשה.

<רונן שפירא: יותר מאשר אשמח לתת לך את כל המשרות - - -

פנינה תמנו: נו, באמת, למה אנחנו מסרבלים את החיים?

יואל רזבוזוב: הנה, קיבלת תשובה, יתנו לך.

<רונן שפירא: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לרונן שפירא מנציבות המדינה.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת את רשות הדיבור למר מוני מעתוק, סגן מנהל אגף כוח אדם ושכר ברשויות המקומיות, משרד הפנים, בבקשה.

<מוני מעתוק: שלום וברכה.

<מוני מעתוק: אנחנו, בשונה מהנציבות, לא המעסיק הישיר של העובדים, אני רוצה להזכיר לכולם.

<מוני מעתוק: הנציבות היא המעסיק הישיר והיא יכולה לקבל החלטות לגבי עובדיה.

<מוני מעתוק: אנחנו רגולטור שאמון על מה שקורה ברשויות המקומיות, אבל אני בהחלט לא יכול לכפות, ללא כלים שמוגדרים בחוק, תמריצים או סנקציות על רשויות מקומיות לפעול.

<מוני מעתוק: החוק הגדיר את משרד הפנים כזה שאוסף את הדו"חות ומעביר לשלושה גורמים שונים.

<מוני מעתוק: את זה אנחנו משתדלים לעשות.

<מוני מעתוק: הדו"ח הוגש רק אתמול לוועדה, לאור היענות נמוכה מאד של הרשויות המקומיות בהגשת הדו"חות ומתן הערכה - להגיש אותן עד ה-20 במאי.

<מוני מעתוק: לצערנו הרב, למרות מספר תזכורות שנשלחו לרשויות המקומיות, נכון להיום הגישו רק 36 רשויות מקומיות את הדו"ח.

<מוני מעתוק: אם אנחנו מנטרלים רשויות מהמגזר הערבי – עוד 80 – חסר לנו 150 רשויות שיגישו את הדו"חות.

<מוני מעתוק: זו ירידה גם מהשנה הקודמת.

<מוני מעתוק: אני חוזר ואומר, אין לי כלים – לא תמריצים ולא סנקציות – להפעיל כנגד רשויות שלא מעבירות את הדו"חות או לא מממשות את ההעדפה המתקנת.

<מוני מעתוק: לקראת השנה הבאה אנחנו בהחלט פועלים להטמעת הדו"ח כחלק מדו"ח המצבת השנתי שרשויות חייבות להגיש במסגרת הדו"חות הרבעוניים והשנתיים, ומקווים שזה יעלה את אחוז הגשת הדו"חות, אבל גם אז אני מזכיר – אין לנו שום כלי – לא סנקציה ולא תמריץ – להפעיל כנגד רשויות מקומיות שלא פועלות ליישום החוק או להגשת הדו"חות.

יואל רזבוזוב: אנחנו נפנה לשר הפנים שייסע לנו עם הרשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: אני, כאחד שהייתי חבר מועצה, אני כן מכיר את הנושא, את הסוגיה.

יואל רזבוזוב: אני מתייחס עכשיו לעיריית נתניה, ישנם שם הרבה עובדים, אבל הם היו על בסיס תכנית החומש והיום, ברגע שמפסיקים את התכנית, הם פתאום מוצאים את עצמם ללא משרה, ואני מדבר על כ-70 מבני העדה.

שמעון סולומון: אני חייב לספר לך, השבוע הייתי ביהוד, ומספרים לי על כמה בעיות וכו' וכו'.

שמעון סולומון: אני שואל – כמה יוצאי אתיופיה עובדים אצלכם?

שמעון סולומון: אף אחד.

שמעון סולומון: כלומר, אתה יודע, יש איזו שהיא מגמה שכשהם מטופלים אז הכל בסדר, אבל אצל חלק מהעולים הבושה הכי גדולה הייתה שאמרו לי – בוא תעזור לנו לגייס תקציב בשביל משרה עבור יוצאי אתיופיה.

שמעון סולומון: לא להאמין.

<מוני מעתוק: אני רוצה לומר עוד דבר אחד חשוב, שבסופו של דבר יש לנו 257 רשויות מקומיות.

<מוני מעתוק: אחוז ניכר מהרשויות המקומיות הן לא בעלות אמצעים ויכולת לייצר משרות נוספות - - -

פנינה תמנו: לא, אתה לא אמיתי שאתה אומר את זה, סליחה על הביטוי.

<מוני מעתוק: שנייה, תני לי רגע לסיים.

פנינה תמנו: אתה רוצה להגיד לי שאין עובדים בעיריות, נו באמת?

פנינה תמנו: מתוכם אנחנו מבקשים ייצוג מסוים.

פנינה תמנו: אתה אומר לי – 250 רשויות, הרבה מתוכן לא יכולות לייצר משרות?

<מוני מעתוק: לא, אני אמרתי משהו אחר.

פנינה תמנו: תסלח לי, עדיף שתציג מה אתם עושים אקטיבית.

פנינה תמנו: במקום להעביר, אתה יודע - - -

<מוני מעתוק: אני רק רוצה לומר שהכי פשוט לכתוב חוק.

<מוני מעתוק: בשביל - - -

פנינה תמנו: לא חוק, אני שואלת אותך מה אתה עושה אקטיבית.

פנינה תמנו: את זה תשאיר לנו, לכתוב חוקים.

<מוני מעתוק: אבל בשביל ליישם אותו צריך כלים.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, בואי שבי לידי, כדי שאני אוכל - - -

פנינה תמנו: טוב לי פה ליד מנהל קול ישראל ברדיו.

<יצחק דסה: סליחה, זה נשמע מגוחך שנציג משרד הפנים אומר שהחוק - - -

<מוני מעתוק: לא, זה לא מגוחך.

<מוני מעתוק: אמרו את זה לפני פה על הרבה חוקים שנכתבו ואין להם שום יכולת יישום והם כתובים על הקרח.

<מוני מעתוק: אבל אני - - -

<יצחק דסה: בוודאי שאתם יכולים.

יואל רזבוזוב: רגע, בוא נציג אותך, עורך הדין איציק דסה.

יואל רזבוזוב: התכוונתי לתת לך את רשות הדיבור.

יואל רזבוזוב: עורך דין איציק דסה הוא נציג הציבור ליישום החלטות הממשלה לגיבוש המדיניות, יחד עם משרד הכלכלה.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<יצחק דסה: קודם כל תודה על התואר.

<יצחק דסה: אני גאה גם לומר שאני חבר בוועד המנהל של טבקה ואני יזם חברתי ופעיל חברתי בתחומים נוספים, מעבר למה שנאמר.

<יצחק דסה: אני רק אומר, תשמעו, יש פה בעיה מאד אקוטית, אני גם רואה את הדו"חות.

<יצחק דסה: בחלק מהמקומות, חלק מהגופים מתפארים בזה שיש להם איקס אתיופים.

<יצחק דסה: נניח שאנחנו מדברים למשל על החברות הממשלתיות, נסתכל למשל על נמל אשדוד.

<יצחק דסה: יש להם שני עובדים שנקלטו לפני החוק - - -

מרדכי יוגב: יש עכשיו מקום לעוד 15.

<יצחק דסה: שאותם אני מכיר באופן אישי.

<יצחק דסה: עכשיו, חשוב גם לעדכן לגם תקנים ייעודיים.

<יצחק דסה: יש בעיה שאנחנו חייבים להצביע עליה.

<יצחק דסה: יש לי חברים בגופים כאלה ואחרים, שהם אחראים גם על קליטה של עובדים במגזר הציבורי.

<יצחק דסה: מה שקורה, שבחלק מהמקרים התקנים הייעודיים משמשים כמפלט למי שלא רוצה ליישם את הייצוג ההולם, במובן הזה שאם יש להם עובד כבר, שהוא בתקן רגיל ויש להם תקן ייעודי פתוח, הוא מועבר מהתקן הרגיל לתקן הייעודי.

<יצחק דסה: בדו"חות שאנחנו מקבלים אנחנו לא מצליחים לראות מי הם העובדים שהתקבלו בשנים האחרונות ומי העובדים שנקלטו בשנים קודמות, ואנחנו גם לא יכולים לדעת אם העובדים-.

<יצחק דסה: ניקח למשל את העניין של חברת החשמל.

<יצחק דסה: בחברת החשמל זיהינו בעיה אקוטית כל הזמן, שמה שקורה זה שחלק מהאנשים שהיו אמורים להפוך להיות עובדים קבועים, הם נפלטים אחרי תקופה מסוימת.

<יצחק דסה: אז זה לא חכמה שאנחנו קולטים עכשיו, אבל אנחנו פולטים מנגד את העובדים שהתקבלו לפני כן.

<יצחק דסה: יש פה בלבול לדעתי בין העניין של הייצוג ההולם לעניין ההעדפה המתקנת.

<יצחק דסה: הייצוג ההולם מדבר לדעתי, על להסתכל עלינו כחברה שהיא נטולת גזענות ותו לא.

<יצחק דסה: אם אנחנו מדברים על העדפה מתקנת, אנחנו חייבים לראות איך אנחנו מיישמים את זה.

<יצחק דסה: יש פה בעיה באופן היישום.

<יצחק דסה: עכשיו, אם אנחנו אפילו פונים במכתב לנציבות שירות המדינה, למשה דיין והוא אפילו לא מגיב למכתבים שלנו, אז אני בספק.

<יצחק דסה: אם יש פה טענה שאומרת סליחה, אבל לא פונים אלינו מספיק אקדמאים, אז יש פה בעיה באופן שבו המשרדים השונים מיישמים את החוקים הרלבנטיים.

<יצחק דסה: יש פה בעיה ברגולציה.

<יצחק דסה: עכשיו, משרד הפנים, עם כל הכבוד, אם אין לו יכולת לנקוט בסנקציות נגד אלה שלא נותנים את הדו"חות האלה, ואני לא יודע מי הם שלושת הגופים שדיברת עליהם קודם, שאליהם בעצם מועברים הדו"חות.

<יצחק דסה: אם אין לנו אפשרות לפקח מקרוב מה נעשה בכל סוף שנת ומה קורה נניח אם רשות מקומית לא יישמה את מה שהיא צריכה ליישם – סליחה, החוק לא רלבנטי.

<יצחק דסה: אם הכנסת מחוקקת חוק, אני בטוח שהיא יודעת שגם ניתן ליישם אותו.

<יצחק דסה: לא יכול להיות - - -

<קריאה: לא תמיד.

<יצחק דסה: יכול להיות, אבל כן חשוב - - -

יואל רזבוזוב: לאחר שאנחנו קיבלנו עכשיו דיווח, לשר הפנים יש לו מעט יכולות וסנקציות שהוא יכול להטיל על רשויות מקומיות שלא מדווחות.

<מוני מעתוק: אני אשמח להבין אותן.

<מוני מעתוק: אין סנקציות כאלה, זה לא נכון.

<מירב תורג'מן: לא סנקציות ספציפיות לגבי - - -

<מוני מעתוק: לא נכון.

<מירב תורג'מן: אלא יש לו לא מעט כלים כדי להתמודד עם אותם - - -

<מוני מעתוק: אפילו מענק איזון לדו"חות הכספיים הוא לא יכול לעצור.

<מוני מעתוק: זה לא נכון.

יואל רזבוזוב: אנחנו נפנה לשר הפנים גדעון סער ו - - -

<יצחק דסה: אני רק אסיים ואומר, יש מקומות שיש חשיבות רבה גם לנגישות לשירותים, שהגופים השונים נותנים לייצוג ההולם הרלבנטי.

<יצחק דסה: אני מדבר כרגע על שני גופים, שלפחות אני, כמשפטן, יודע שהם שני גופים רלבנטיים וחשוב שהם כן יהיו, שבעצם אחד זה הסיוע המשפטי של המדינה, שמספר העובדים לעומת כמות האנשים שפונים לקבל את השירותים האלה, הוא שואף לאחוזים מאד קטנים.

<יצחק דסה: בסיוע המשפטי יש כארבעה עובדים מתוך 200 עובדים במגזר הזה.

<יצחק דסה: כאשר אנחנו ננתח כמה יוצאי אתיופיה פונים לסיוע משפטי לקבל את השירותים האלה, אנחנו רואים שיש פה בעיה רצינית מאד.

<יצחק דסה: אין נגישות לשירות.

<יצחק דסה: גם בסנגוריה הציבורית - לעומת האנשים שפונים לקבל את הסיוע של הסנגוריה הציבורית, אין עורכי דין יוצאי אתיופיה שהם סנגורים ציבוריים.

<יצחק דסה: כל התיקים שבעצם מתהדרים בהם, זה תיקים שלמעשה מוצאים אל עורכי דין שהם עצמאים ומקבלים את התיקים ותו לא.

יואל רזבוזוב: עורך דין איציק דסה, ממש עוד משפט אחד תסכם, יש לנו עוד הרבה דוברים, אנחנו לא עומדים בזמנים.

<יצחק דסה: אני רק אומר שלדעתי, ואני מפנה את זה לחברי הכנסת, אני חושב שצריך בעצם להסתכל עוד הפעם על החוק עצמו ולראות אם האופן שבו הוא מיושם כרגע מצריך תיקון חקיקתי או לא.

<יצחק דסה: כי אני אומר ללא תיקון חקיקתי, ללא בדיקה של איך אפשר ליישם את זה – אני אומר שגם שנה הבאה אנחנו נשב פה והיישום לא יהיה יישום.

<יצחק דסה: אני חושב שצריך לעשות תיקון שיחייב באופן אקטיבי את הגופים הרלבנטיים, לפעול ליישום של החוקים האלה.

שמעון סולומון: עורך דין יצחק דסה, על זה אנחנו מדברים.

שמעון סולומון: יש חוק טוב, אבל היישום, לא רק בדבר הזה, היישום לוקה בחסר.

<יצחק דסה: יש חוסרים בחוק.

<יצחק דסה: יש לו כמה לקונות שצריך לתקן אותן.

שמעון סולומון: אין לו שיניים.

<יצחק דסה: וללא תיקון של החוק הספציפי - - -

יואל רזבוזוב: בסדר, אני מציע שתשבו על התיקון ואנחנו נשמח לעזור עם זה.

יואל רזבוזוב: חברים, אני מבקש לקצר, יש הרבה דוברים אנחנו באמת לא נספיק.

יואל רזבוזוב: עורך דין אסף נועם מהלשכה המשפטית במשרד המשפטים יציג את דו"ח שרת המשפטים על יוצאי אתיופיה בתאגידים שהוקמו בחוק לשנת 2013.

<אסף נועם: שלום.

<אסף נועם: אנחנו העברנו אתמול ממשרד המשפטים את הדו"ח של שרת המשפטים, בהתאם לחובה שלה למסור דיווח על הייצוג ההולם בתאגידים סטטוטוריים, תאגידים שהוקמו בחוק ומונים מעל 50 עובדים.

<אסף נועם: יש 22 תאגידים כאלה.

<אסף נועם: הדו"ח מתייחס לשנת 2013, ובהשוואה לדו"ח של שנת 2012, משנה שעברה, בסך הכל, בממוצע המשוקלל לא ראינו איזה שהוא קידום, זה נשאר על ייצוג של 1.3%.

<אסף נועם: בתאגידים ספציפיים כן ראינו שיש עליה.

<אסף נועם: אני יכול למנות את רשות העתיקות, רשות שדות התעופה, המועצה להסדר ההימורים בספורט, שירות התעסוקה ורשות הטבע והגנים, שבהם היה שיעור גבוה מאשר באוכלוסייה, אבל אנחנו ביקשנו גם בדיווח הזה, לעומת הדיווח הקודם, להתמקד באמת בפילוח של המשרות, בהתאם גם למשרות ניהוליות או משרות שמוגדרות אקדמאיות.

<אסף נועם: ובהיבט הזה באמת התוצאה הייתה מאכזבת והשיעורים היו מאד נמוכים.

פנינה תמנו: אז מה, אז היו שם רק מנקות ומאבטחים?

<אסף נועם: לא, למשל ברשות העתיקות, שיש להם 17 עובדים, הם אמרו שאחד עובד כארכיאולוג ושניים כמנהלי חפירות והיתר חופרים.

<אסף נועם: ושוב, לכל תאגיד באמת היו הסברים אחרים ונימוקים.

<אסף נועם: איפה שכן ראינו שיפור זה בפירוט הצעדים שהם נוקטים.

<אסף נועם: למשל אפשר לציין את מד"א, שהשיעור שם נמוך, הוא עומד על 0.4, אבל הם ציינו שבשנה האחרונה הם בעצם פתחו קורס ייעודי לפרמדיקים יוצאי העדה האתיופית, יש להם מלגות.

<אסף נועם: וכך יש עוד כמה גופים, כפי שפרטנו בדו"ח, שהצביעו על צעדים ספציפיים ויעדים שהם קבעו.

פנינה תמנו: יש להם דד-ליין?

<אסף נועם: לא, אין דד-ליין.

<אסף נועם: גם בחוק בעצם אין.

פנינה תמנו: לא, אבל אפשר לתמרן קצת, למשל כמו שעשה יושב ראש הוועדה.

פנינה תמנו: ברגע שהוא קבע תאריכים נקובים של סדרה של דיונים, אז ברור שזה מתמרץ.

יואל רזבוזוב: אבל בינתיים היכולות שלנו, איך שאני רואה את זה, זה לקבוע ממש כל שלושה חודשים דיון וכל הזמן לשבת על החברות, על התאגידים, לשבת וכמו שאומרים להצליף, כדי שבאמת יישמו את החוק.

יואל רזבוזוב: אני חושב שעם הכלים שלנו בינתיים זה עובד.

יואל רזבוזוב: אני כן שומע בחלק מהמקומות שיש איזו שהיא מגמה חיובית.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא רואים כאן מגמה שלילית, אבל כמובן שאנחנו נשתמש בכל הכלים שיש לנו, כמו פניה לכל הגורמים הרלבנטיים כדי שבאמת יעזרו לנו ביישום החוק – כמו שר הפנים.

פנינה תמנו: אני חושבת שאחד הצעדים גם ששרת המשפטים עשתה, בהמשך למכתבים שאתה הוצאת, השרה הוציאה מכתבים.

פנינה תמנו: השאלה כל כמה זמן אתם באמת מאתרים את אלה שלא מיישמים את החוק, ומוציאים להם מכתבים על אי עמידה בחוק.

<אסף נועם: כן, אז בעצם שרת המשפטים הוציאה מכתבים גם למשרדי הממשלה, לשרים הרלבנטיים, שיפעלו בתחום אחריותם בנושא.

<אסף נועם: המכתב הזה היה הפעם הראשונה שהוא יצא, והוא יצא בעקבות הדו"ח הקודם, בהתייחס לשנת 2012.

<אסף נועם: אנחנו כמובן גם בהתאם למה שיעלה בוועדה, בוועדות הבאות, נפעל שוב לפניות מצד שרת המשפטים, אבל מעבר לזה חשוב להדגיש שלשרת המשפטים אין בעצם את הסמכויות להתערב כמובן בשיקול הדעת של אותם תאגידים סטטוטוריים, מעבר לתזכורות, ואנחנו כן רואים שיש לזה איזה שהוא אפקט – אמנם איטי – אבל יש.

שמעון סולומון: תשמע, מגן דוד, כמו שציינת, זה אפס אחוז.

שמעון סולומון: זה אפס אחוז.

שמעון סולומון: זה כאילו משהו שלא מסתדר.

שמעון סולומון: עכשיו, אני אומר עוד פעם, יהיה סיכום ואנחנו נדבר על הסיכום ומה יהיה בו, אבל אני אומר לכם שמה שחסר פה זה שפשוט מצפצפים על החוק.

שמעון סולומון: יש צפצוף מאד מאד גדול.

שמעון סולומון: בישיבות פה אנחנו בכלל נצטרך לחשוב בסופו של דבר איזה שיניים אנחנו נותנים.

שמעון סולומון: כי אמרו לי כמה פעמים, יש הרגשה כאילו עושים טובה.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים על חברות שצריכות לקלוט.

שמעון סולומון: תראה, מד"א אולי פוחדים שהם גם יתרמו דם.

שמעון סולומון: אני לא יודע.

שמעון סולומון: אולי בגלל זה הם לא רוצים לקלוט אותם, אבל לא יכול להיות שיש שם אפס אחוז.

שמעון סולומון: אנחנו צריכים לחשוב על השיניים, איך - - -

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע את מד"א, הם כאן.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעבור עכשיו בבקשה למר עמית אברקוביץ, סגן מנהל אגף משאבי אנוש בחברת החשמל.

יואל רזבוזוב: הוא יציג לנו שלושה שקפים.

יואל רזבוזוב: בבקשה, עמית.

יואל רזבוזוב: עד שאתה מכין את השקפים, אנחנו ניתן לגברת רויטל ניזרי מחברת מקורות את זכות הדיבור.

יואל רזבוזוב: תני לנו איזו סקירה קצרה על מקורות.

שמעון סולומון: הזכרתי את מקורות מקודם, כי הם הבטיחו בפעם הקודמת שיש להם תכנית לקלוט 1 מתוך 5 שיוצאים לגמלאות.

שמעון סולומון: לכן הזכרתי אותם, זכרתי מהישיבה הקודמת.

פנינה תמנו: למען הגילוי הנאות, בעלי עובד במקורות, אז אני לא אגיב בשלב הזה, כמה שקשה.

<רויטל ניזרי: אז הולך להיות לי קל, אני מבינה.

<רויטל ניזרי: לגבי הנתונים של מקורות, בסך הכל בחברת מקורות יש 1,621 עובדים.

<רויטל ניזרי: שיעור השתתפות האתיופים במקורות – יש לנו 22 עובדים.

<רויטל ניזרי: מכלל החברה אנחנו נמצאים עם 1% וקצת יותר, אבל זה בהתפלגות גם לחברות הבנות שלנו.

<רויטל ניזרי: יש במקורות חברת בת שנקראת שחם מקורות ביצוע, ששם יש 531 עובדים, ושיעור ההשתתפות של האתיופים שם הוא 12 עובדים, זה אומר שאנחנו עומדים בחברת הבת על 2.25%, שזה גבוה משיעור ההשתתפות שלהם במדינה.

<רויטל ניזרי: לגבי פעילויות שאנחנו נוקטים – אנחנו שריינו בשנה שעברה, צבענו תקן בלשכת הדוברות שלנו, כתוצאה מאותו דיון שהיה פה, ואנחנו גם הצהרנו בשעתו שעם פרישתה של אותה עובדת שהייתה, לכשיופשר התקן הוא יאויש, ואני אומרת פה שבחודשיים הקרובים התפקיד יופשר והוא יאויש בהתאם להתחייבות שלנו.

<רויטל ניזרי: אני שוב פעם אומרת, זה תפקיד שהוא בלשכת הדוברות שלנו, בתחומי התקשורת והוא צבוע לעובד מהעדה האתיופית.

<רויטל ניזרי: בנוסף לזה אנחנו מקיימים תכניות נוספות של עתידים לתשתיות, ושם אני יכולה לומר לכם שאני באופן אישי מגיעה לטכניון, מנסה לאתר באופן אישי יוצאי אתיופיה, שבאים מתחומי המים.

<רויטל ניזרי: תחום הליבה של מקורות הוא מים.

<רויטל ניזרי: אנחנו מחפשים אקדמאים בתחומי המים.

<רויטל ניזרי: הם לא נמצאים שם בשיעור השתתפות גבוה, מעטים מאד.

<רויטל ניזרי: בשנה שעברה, סטודנט אחד שאותר שם קיבל מלגה מאיתנו לאורך כל התואר, תוך התחייבות שעם סיום לימודיו הוא ייקלט בחברה.

שמעון סולומון: כמהנדס?

<רויטל ניזרי: כמהנדס.

יואל רזבוזוב: בסדר, זה צעדים יזומים וזה יפה מאד.

<רויטל ניזרי: דבר נוסף שאני רוצה להגיד שסמנכ"ל כוח אדם במקורות זה אלי כהן, מי שכיהן בעבר כמנכ"ל העלייה והקליטה בסוכנות היהודית, ואני לא צריכה לבוא ולומר באמת מה הייתה הפעילות שלו למען העדה ועד היום.

פנינה תמנו: תשאל כמה קבועים וכמה לא.

פנינה תמנו: זו הבעיה העיקרית.

שמעון סולומון: אז שמחים שהוא לא התקבל בבית שמש כראש עיר.

<רויטל ניזרי: אני חושבת שגם משם הוא היה ממשיך לעשות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לגברת רויטל ניזרי, ואנחנו שמחים ש - - -

מרדכי יוגב: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה מנועה מלשאול.

מרדכי יוגב: היא שואלת כמה קבועים וכמה ארעיים.

<רויטל ניזרי: הנתונים שקיימים אצלי כרגע לא מפולגים בהתפלגות הזאת, אבל אנחנו נשמח להעביר אותם.

פנינה תמנו: להעביר לוועדה כדי שנוכל לראות.

פנינה תמנו: זה מאד חשוב, כי אחרת זה בעייתי.

יואל רזבוזוב: זה בדיון הבא, אבל אנחנו שמחים בעקבות הוועדה אתם מיישמים.

יואל רזבוזוב: עמית אברקוביץ, סגן מנהל אגף משאבי אנוש בחברת החשמל, בבקשה.

<עמית אברקוביץ: ראשית אני אציג את שקף מספר 6.

<עמית אברקוביץ: שמי עמית אברקוביץ, סגן סמנכ"ל תכנון ופיתוח.

<עמית אברקוביץ: אנחנו תחת הכותרת ותחת המגמה שלנו לעבור מדיבורים למעשים – החלטנו שהדבר הנכון ביותר הוא להעביר החלטת דירקטוריון, שהתכנית היא לא תכנית לשנה-שנתיים אלא תכנית חומש, ובחלק מהנושאים היא גם תכנית עד סוף העשור.

<עמית אברקוביץ: מה שאנחנו רואים כאן, שבכדי להגיע ליעדים – הן בקליטות, הן במעמד והן בהיקף עובדים קבועים בחברה – אנחנו הצבנו יעדים שהם פי שניים משיעורים באוכלוסייה, כדי לקדם את הגיוס ואת הקביעות.

<עמית אברקוביץ: אנחנו בכל שנה נקלוט 20 עובדים מבני העדה האתיופית, לשאלתך עורך הדין המכובד, מעבר לגריעות השוטפות.

<עמית אברקוביץ: לא כל העובדים בחברת החשמל עוברים לקביעות, זה נכון, אבל מבין יוצאי העדה האתיופית שלא יועברו לקביעות, אנחנו נקלוט על מקומם ובנוסף עוד 20 עובדים בכל שנה.

<עמית אברקוביץ: לגבי השקף הבא, לא זו אף זו, גם בנוגע להעברתם למעמד קבוע, אנחנו מתחייבים פה על יעדים כמותיים.

<עמית אברקוביץ: המצגת היא לא מצגת איכותית, היא מצגת כמותית.

<עמית אברקוביץ: אנחנו מדברים על מספר ספציפי של 57 עובדים קבועים עד שנת 2020, ובכך אנחנו נגיע לשיעור של פי שניים מהמצב הקיים היום בחברה.

<עמית אברקוביץ: זאת אומרת היום אנחנו סדר גודל של 0.4-0.5 – חמישה עובדים קבועים.

<עמית אברקוביץ: נגיע לאחוז עובדים קבועים - - -

פנינה תמנו: סליחה, כמה עובדים קבועים כרגע?

<עמית אברקוביץ: 0.44.

<עמית אברקוביץ: אני תיכף אראה את זה גם בטבלה כמותית.

<יצחק דסה: רגע, אבל זה ריאלי מכמות העובדים שיש לכם כרגע?

<יצחק דסה: הרי יש לכם שנה מסוימת שבעצם מזכה אותם למעשה ביכולת להיות עובדים קבועים.

<יצחק דסה: השאלה אם בשש השנים הקרובות יהיה לך היצע של כל שנה 20 עובדים?

<עמית אברקוביץ: כל שנה 7-10 עובדים יקבלו קביעות.

<יצחק דסה: ויש לך מועמדים כאלה?

פנינה תמנו: כל שנה?

<עמית אברקוביץ: כן, כל שנה.

<עמית אברקוביץ: אתם רואים בשורה התחתונה – 9 עד 10 עובדים בכל שנה.

פנינה תמנו: מה שמצריך אתכם מלכתחילה גם לא לשים אותם למשל באגף ביצוע, כדי שזה לא יהיה תפקידים פרוייקטלים.

<עמית אברקוביץ: נכון.

<עמית אברקוביץ: התפרצת לדלת פתוחה.

פנינה תמנו: ראוי גם להדגיש שזה במקורות ובחברות האחרות.

<עמית אברקוביץ: כן, המשפט הבא שלי – אתם רואים אותו גם כתוב בסעיף 2.1 – התפקידים הם תפקידים שיש בהם אופק תעסוקה לטווח ארוך, והם תפקידים שהם הנדסאים, טכנולוגים ואקדמאים.

אברהם מיכאלי: בפיטורים הקרובים הם ייכללו או לא, בקיצור?

<עמית אברקוביץ: אנחנו לא נקלוט אותם רק כמו שנקרא אצלנו בז'רגון רצפת היצור, אלא באמת לתפקידים שהם תפקידי ליבה ותומכי ליבה בארגון.

<עמית אברקוביץ: כאן אנחנו נתנו איזה שהוא שקף סטטיסטי שמדבר גם על שיעור הגברים והנשים.

<עמית אברקוביץ: לצערנו רק 11% מקרב יוצאי אתיופיה הן נשים.

<עמית אברקוביץ: זאת אוכלוסייה שאנחנו מעוניינים לתת לה את הדגש בקליטה - אני גם אראה את זה עוד מעט בשקף ספציפי – כאשר הקבועים מהווים 34% והארעיים 66%.

<עמית אברקוביץ: נעבור לשקף מספר 10.

<עמית אברקוביץ: מעבר לחובה שלנו לתת עדיפות בהליך גיוס במודעה רגילה, ואני אראה לכם עוד שקף, בוא אתם רואים שאנחנו מייעדים משרות.

<עמית אברקוביץ: אני צילמתי כאן מהאתר שלנו.

<עמית אברקוביץ: זאת אומרת זו לא איזו שהיא אמירה בעלמה, אלא ציינתי מהאתר שלוש משרות שמי שיכול להגיש אליהן מועמדות הם רק עובדים מקרב העדה האתיופית.

<עמית אברקוביץ: ומדובר על שרשת החשמל – על מכונאים, מדובר על חשמלאים, מדובר על רתכים.

פנינה תמנו: ומה קורה אם נגיד נתתם להגיש מכרז עד תאריך מסוים, אתה עוקב שאחר כך זה לא חוזר למשרות הכלליות, שזה עדיין צבוע ושבאמת מיישמים את זה?

<עמית אברקוביץ: אין יכולת לאייש את המשרות המסומנות, הצבועות האלה, בעובד שהוא לא בן העדה האתיופית.

<עמית אברקוביץ: אין אפשרות.

שמעון סולומון: אני מסכים איתך, כי יש כאלה שאומרים אין מועמדים.

שמעון סולומון: יש מועמדים, רק צריך לדעת איך להגיע אליהם.

<עמית אברקוביץ: נכון.

שמעון סולומון: כך שלכל משרה, בכל הרמות והיינו אצלכם וראינו באמת שיש מהנדסים, מהנדס אחד נדמה לי.

שמעון סולומון: זאת אומרת שאם עושים את ההפצה הנכונה, אפשר להגיע כמעט לכל המשרות.

<עמית אברקוביץ: נכון.

<עמית אברקוביץ: אנחנו ממש משקיעים בזה מאמץ רב.

<עמית אברקוביץ: אנחנו גם בקשר עם כמעט מרבית העמותות שמטפלות באוכלוסייה.

<עמית אברקוביץ: הן גם מסייעות בידינו ואנחנו בשיתופי פעולה על בסיס קבוע.

שמעון סולומון: מאה אחוז.

<עמית אברקוביץ: בואו נעבור לשקף נוסף.

<עמית אברקוביץ: איך זה בא לידי ביטוי בעצם – העדפה מתקנת בקליטה ובקביעות – אנחנו רואים שמשנת 2012, אגב המדיניות אושרה בנובמבר 2013, ובשנתיים וחצי האחרונות אנחנו רואים שקלטנו 63 עובדים מבני העדה, שהם 50% מסך הכל העובדים.

<עמית אברקוביץ: זאת אומרת, מה שאני רוצה להביא לידי ביטוי באמירה הזאת, שיש כאן מכפיל כוח.

<עמית אברקוביץ: אנחנו כאן בעצם בשלוש שנים עשינו את מה שלא עשו בחברת חשמל ב-20 שנים, וזה כתוצאה מהמדיניות המכוונת ומהחלטת דירקטוריון.

<עמית אברקוביץ: בנוסף, בשנת 2014 אנחנו כבר עומדים על היקף קליטות של 4.8% - - -

<אריאל אזלה: עמית, אני מוכרח לשאול שאלה.

<אריאל אזלה: 63 עובדים זה כולל את אותם עובדים שהתקבלו לעבודה בשנות ה-90 לצורך העניין?

<עמית אברקוביץ: לא, לא, לא, בשנתיים וחצי האחרונות.

<אריאל אזלה: בשנתיים וחצי האחרונות הוספתם והגדלתם?

<עמית אברקוביץ: כן.

<עמית אברקוביץ: ומבחינת הקביעויות, בשורה התחתונה אנחנו רואים שהחל מנובמבר 2013 ועד מאי 2014 – אנחנו מדברים על שישה חודשים סך הכל – אנחנו כבר הענקנו 13 קביעויות לעובדים בני העדה האתיופית, שהם מהווים 6% מסך הקביעויות.

<עמית אברקוביץ: זה שיעור שמסמן מגמה, זה שיעור שמסמן מדיניות מיושמת.

<עמית אברקוביץ: בואו נראה את זה בשקף הבא.

אברהם מיכאלי: שאלתי אותך קודם – בגל הפיטורים הקרוב, אתם מפטרים, בוא נגיד כך, את אלה שקיבלתם במשך שנים?

אברהם מיכאלי: לא הבנתי.

<עמית אברקוביץ: 5 ו-10 שנים.

<קריאה: אתם פיטרתם אנשים, יש פה אנשים - - -

יואל רזבוזוב: רגע, סליחה, לא נתתי לך רשות דיבור.

אברהם מיכאלי: לא ענית לי על זה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מיכאלי שאל שאלה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לדעת, אם אתם מקבלים עובדים במשך שנים ואתם מפטרים אותם בגל הקרוב, שאני מבין שהוא גל פיטורים די גדול אצלכם.

<עמית אברקוביץ: כן, נכון.

אברהם מיכאלי: איך אתם נותנים חסינות לאותם עובדים שעשינו מאמצים לקבל אותם, שלא יפטרו אותם מחר.

<עמית אברקוביץ: קודם כל לצערנו אנחנו באמת נמצאים גם בסיטואציה של שחרור עובדים.

<עמית אברקוביץ: חברת החשמל לא יכולה להכיל 100 אחוז עובדים קבועים.

אברהם מיכאלי: המילה היפה היום זה שחרור?

יואל רזבוזוב: כן, אבל מצד שאני אנחנו מצפים מחברת החשמל ותמיד אנחנו מתלוננים שיש להם יותר מדי עובדים ויותר מדי תנאים.

יואל רזבוזוב: אז גם פה - - -

<קריאה: אבל יואל, פולטים פה אנשים - - -

יואל רזבוזוב: רגע, שנייה, לא נתתי לך רשות דיבור.

יואל רזבוזוב: אתה לא יכול לדבר, לא הצגת את עצמך לפרוטוקול.

יואל רזבוזוב: אני לא יכול לתת לך את רשות הדיבור, אתה יושב במקום של חברי הכנסת ואתה מרשה לעצמך לדבר.

<קריאה: לא, כי מפטרים - - -

יואל רזבוזוב: עוד פעם, אני מבקש.

יואל רזבוזוב: אני לא נוהג לעשות את זה, אבל ביקשתי.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש את זה כי אנחנו מכירים את זה בחברות הממשלתיות שבשביל לא לתת קביעות מפטרים עובדים.

יואל רזבוזוב: העובד נקלט – אם הוא עובד פחות טוב או יותר טוב, אני חושב שאנחנו צריכים למצוא פה את הפתרון שלנו.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבוא עם דרישה, לחשוב על איזו שהיא דרישה.

פנינה תמנו: בצורה מסודרת, נכון.

פנינה תמנו: אולי אפילו בחקיקה.

פנינה תמנו: תראה, אדוני יושב הראש, אני נאלצת ללכת, אבל לפני שאני הולכת, כן חשוב לי לומר, וכמו שאמרתי היום זה היום הבינלאומי לציון המאבק נגד גזענות.

פנינה תמנו: יש בוועדת חינוך דיון מאד מאד חשוב, לא פחות חשוב.

פנינה תמנו: מה שחשוב לי להגיד, קודם כל ניכרת ההשקעה של חברת החשמל ואני חושבת שצריך להגיד גם מילה טובה.

אברהם מיכאלי: היא מסכמת את הדיון כבר.

פנינה תמנו: העובדה שהעברתם החלטת דירקטוריון, היא לא דבר מובן מאליו וזה חשוב שייעשה, ואני חושבת שחברות אחרות צריכות לקחת דוגמא.

פנינה תמנו: עם זאת, העלו פה שאלה שהיא מאד חשובה ואני חושבת שגם התקיים שיח עם חברת החשמל בנוגע לזה.

פנינה תמנו: זו לא חכמה שיהיו פה דלתות מסתובבות.

פנינה תמנו: אם יש אנשים שהם כבר אותרו וכבר הגיעו ועבדו ונבחנו וכושרם הובא לידי ביטוי, אני חושבת שאתם צריכים לעשות את מירב המאמצים שהם לא יפוטרו.

פנינה תמנו: עם זאת, בוודאי שאנחנו לא רוצים להיות הילד החורג והחריג של החברה הישראלית, אבל אתם צריכים באמת במגבלת ההחלטות שהתקבלו - גם על ידי האוצר ועל ידי אחרים – לתת את ההעדפה של הישארות בתוך החברה ולדעת שעשיתם את כל המאמצים.

פנינה תמנו: תודה רבה לך אדוני יושב הראש ויישר כוח.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו צריכים לבוא עם משהו מסודר לכל החברות.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחברת הכנסת תמנו-שטה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים.

<עמית אברקוביץ: השקף האחרון.

<עמית אברקוביץ: אני מסיים בשקף הזה, כשבע

<עמית אברקוביץ: צם אנחנו נמשיך לקיים שיתופי פעולה כמו שהזכרנו, עם כל העמותות והגופים הציבוריים שיוכלו לסייע בידינו לעמוד הן ביעדי הקליטה והן ביעדי גיוס עובדים לשרשרת החשמל בעיסוקים ארוכי טווח.

<עמית אברקוביץ: אנחנו רואים בנשים מקרב המגזר כוח מרכזי לשינוי, ולכן תשומת הלב שלנו תהיה בתוך עולם הגיוס, לתת תשומת לב לגיוס נשים.

<עמית אברקוביץ: בנוסף, הוזכר כאן הרב פויירשטיין, אנחנו התאמנו את מבחני הקבלה שלנו בחברה לאוכלוסייה, וכיום המבחנים מסייעים בידינו גם להתגבר על השוני התרבות שבא לידי ביטוי גם בנושא.

<עמית אברקוביץ: נכון, אנחנו התחלנו לעשות.

<עמית אברקוביץ: אנחנו לא עשינו מספיק בשנים שקודם לכן.

<עמית אברקוביץ: תמיד יהיו סיפורים קשים, גם בנושא של שחרור עובדים.

<עמית אברקוביץ: אין לי אלא אמפטיה לעובדים שאנחנו משחררים מהחברה, שהם לא רק בני העדה האתיופית, הם גם ממגזרים אחרים וגם מכל גווני האוכלוסייה.

<עמית אברקוביץ: אנחנו חיים תחת עולם קיבוצי, אנחנו חיים תחת פרויקטים שמסתיימים, אבל כן, להבדיל משנים קודמות, אנחנו לא מדברים אלא גם עושים ולא רק עושים, אלא גם מעבירים החלטת דירקטוריון, ולא רק החלטת דירקטוריון, אלא גם החלטת דירקטוריון שבאה לידי ביטוי במספרים אמיתיים.

<עמית אברקוביץ: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לעמית אברקוביץ.

יואל רזבוזוב: אני רוצה לשבח.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא צריכים רק להוריד מוטיבציה, כי יש כאלה שעושים ומיישמים ואנחנו באמת רואים אחוז מהעובדים שנקלטו לאחרונה בחברת החשמל ואנחנו גם רואים כוונות לעתיד, כך שאנחנו שמחים על כך.

יואל רזבוזוב: אני עוד יותר שמח על כך שהעברתם החלטה בדירקטוריון, וזה מה שהייתי רוצה לראות גם בחברות האחרות, וכך באמת אנחנו יודעים שישנה נכונות ליישם את החוק.

יואל רזבוזוב: הייתי רוצה לשמוע בבקשה את אורן בלושטיין, עוזר מנכ"ל חברת מד"א – שם שיעור המועסקים הוא 0.4%.

יואל רזבוזוב: הוא ישנו כאן?

יואל רזבוזוב: הוא היה פה.

יואל רזבוזוב: טוב, עם האחוזים האלה אנחנו מקווים שהוא יחזור.

יואל רזבוזוב: מיקי מירו, רשות השידור, בבקשה.

<מיקי מירו: לצערי אתמול הפילו עלינו את הבומבה הנוראית הזאת שרוצים לחסל אותנו.

<מיקי מירו: זה עצוב מאד, זה כתם לדמוקרטיה הישראלית.

<מיקי מירו: שידור ציבורי מפואר, שפועל מאז 1936 וליווה את המדינה - - -

יואל רזבוזוב: אבל בוא נתייחס לנקודה שלנו, בסדר?

<מיקי מירו: אני נכנס, כי זה בדיוק נוגע בדבר הזה, מפני שהשידור הציבורי זה בדיוק המקום שבו אפשר לתת יתרון לדברים שאתם מדברים עליהם, גם מבחינת הייצוג של שידור בשפה האמהרית וברוסית ובעוד הרבה שפות – 13 שפות, כי אנחנו מדינה קולטת עלייה.

<מיקי מירו: אבל במשך הרבה זמן אנחנו חנוקים, חונקים אותנו, מייבשים אותנו בשל הנסיבות.

<מיקי מירו: היה שיח על הרפורמה ולא מאפשרים לנו לקלוט.

<מיקי מירו: בהתחלה אמרו תקלטו אחד על שניים, גם זה נחסם מזמן.

<מיקי מירו: כך שאפילו לשפה הטיגרית, ששם פרש אדם יקר בשם אברהם ירדאי, אין לי אפשרות היום להכניס לצערי.

<מיקי מירו: זאת אומרת שהמצב הזה של חסימה טואטלית, ולא שחסרים מועמדים, יש לנו המון מועמדים נפלאים לאייש את המשרה הזאת, אבל לא ניתן.

<מיקי מירו: כך גם לשפה האמהרית.

<מיקי מירו: אני אומר את זה בעצב רב, כי זה גם ארגון במשבר וגם הדבר החשוב, האמירה, קראתי את החוק החדש שמוצע, אין שם אזכור בכלל לעניין שזו מדינה קולטת עלייה.

<מיקי מירו: זאת אומרת מה יהיה בעתיד?

<מיקי מירו: מה רוצים פה, רק לחזור אחורה?

יואל רזבוזוב: אני חושב שלא בוועדה הזאת אנחנו נפתור את הבעיות של רשות השידור.

<מיקי מירו: לא, אני רק אומר שתיקחו את זה לתשומת לבכם, מפני שזה יגיע לפתחכם.

<מיקי מירו: כי פשוט אין שם שום נגיעה למי שלא ישראלי.

<מיקי מירו: אין שם נגיעה למדינה קולטת עליה, וצריך לקחת את זה בחשבון, כי נרצה בעתיד, זה לא יהיה אני, זה יהיה מישהו אחר.

<מיקי מירו: יבואו לקלוט עולים מאתיופיה, עולים מחבר המדינות, לא תהיה שם שום עדיפות, לא יהיה שם ייצוג הולם, כי זה לא דבר שנזכר.

<מיקי מירו: אין שם חשיבות לנושא הזה.

יואל רזבוזוב: תודה למר מיקי מירו.

שמעון סולומון: רק צריך לזכור גם שנכון שיש באמת דיונים ורפורמות ומדברים על כך הרבה שנים, אבל נכון לעכשיו, גם באמהרית וגם בטיגרית, זה לא אמור לפגוע עכשיו.

שמעון סולומון: יש משרות ייעודיות, המדינה לא עצרה את התקציב, היא לא אמרה קאט עכשיו.

שמעון סולומון: זאת אומרת שצריך להמשיך באותו קו לא כאמצעי לחץ, אלא במקביל.

שמעון סולומון: לראות אם יש מישהו שפרש, מי צריך להיכנס במקומו, על אחת כמה וכמה היום, בעקבות הדיון הזה.

<מיקי מירו: כן, אני אשמח שאתם תלחצו על הממונה על השכר גם על מי שצריך, כדי שזה יהיה.

<מיקי מירו: אני עומד עם אנשים שאני רוצה לקלוט אותם ולא יכול לקלוט אותם.

שמעון סולומון: על אותו תקציב שהיה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה למיקי מירו מרשות השידור.

יואל רזבוזוב: אני מתנצל, אני יוצא לדקה, יש לי שיחת טלפון מאד מאד חשובה, וימשיך חבר הוועדה מוטי יוגב את הדיון, ואני כבר אחזור.

יואל רזבוזוב: (היו"ר מרדכי יוגב)

מרדכי יוגב: גברת אורית נתן, מנהלת משאבי אנוש מהמוסד לבטיחות וגהות, בבקשה.

מרדכי יוגב: ראיתי שהשיעור אצלכם כרגע על אפס.

<אורית נתן: נכון.

<אורית נתן: סך הכל עובדי המוסד מונים 102 עובדים.

מרדכי יוגב: יש לכם כיוון רק בעלייה.

<אורית נתן: ויש גם כוונות.

<אורית נתן: סך הכל, כמו שאמרתי, יש לנו 102 עובדים במשרות תקניות.

<אורית נתן: אין לנו עובדים יוצאי העדה האתיופית.

<אורית נתן: אנחנו כינסנו את המנהלה שלנו בנובמבר האחרון וקיבלנו החלטה לסמן תפקידים.

<אורית נתן: יש לנו בממוצע בין שלושה לחמישה תפקידים מתפנים אל מול פרישות, בשנה, ואנחנו מסמנים תפקידים, לפחות אחד מתוך אותם שלושה בשנה, לטובת העדה האתיופית.

<אורית נתן: איוש התפקידים שלנו נעשה על ידי מכרז פומבי, דרך כלי התקשורת הרגילים, בעיתונות, ולצערנו פשוט לא פונים אלינו מבני העדה האתיופית.

<אורית נתן: ברגע שיהיה מועמד מבין העדה האתיופית, שיתמודד במכרז, אנחנו נעשה יותר מכל מה שניתן כדי לעשות העדפה מתקנת ולאתר אותו אל בין שורותינו.

שמעון סולומון: אז נשמח קודם כל לשתף פעולה.

שמעון סולומון: שנית, אני חושב שכדי להדביק את הפער, באמת, זו חברה ממשלתית ואני חושב שהיא צריכה להיות דוגמא לאחרים.

שמעון סולומון: אנחנו צריכים לחשוב על אפילו לא רק אחד מתוך שלושה, כי אתם לא נמצאים במצב שזה למעלה כדי להתקדם, אלא מאפס.

שמעון סולומון: לכן צריך להחליט החלטה – שניים מתוך שלושה לפחות שיהיו יוצאי אתיופיה.

<אורית נתן: אני אומר יותר מזה.

<אורית נתן: אפילו כל אחד מהתפקידים המתפנים, אנחנו מוכנים שהוא יהיה מיועד עבור העדה האתיופית.

<אורית נתן: ברגע שעובד עדה אתיופית יתמודד במכרז הפומבי כשווה מול שווים, יעמוד בקריטריונים הנדרשים לתפקיד, אנחנו נדע וניתן העדפה מתקנת.

<אורית נתן: אנחנו רק צריכים שבני העדה האתיופית יגיעו.

מרדכי יוגב: יש לי עצה בשבילכם, אבל אנחנו חייבים לרוץ הלאה.

מרדכי יוגב: קחו נתונים מאכ"א בצה"ל לגבי בוגרי העדה האתיופית שעברו את קורס הבטיחות בצה"ל, אפשר להתחבר, אנשים פה ידעו לחבר אתכם אפילו למי שעוסק בזה שנים בצה"ל, ושם יש אנשים עם אוריינטציה, שלפי דעתי גם עסקו בכך.

מרדכי יוגב: אבל אני לא רוצה להאריך כרגע את הדיבור בעניין.

<יצחק דסה: אפשר רק לשאול את השאלה הרלבנטית?

מרדכי יוגב: כן, אבל בקצרה, כי יש לנו פה עוד הרבה דוברים.

<יצחק דסה: רק שאלה, אני לא מצליח להבין, כי אם כולם עומדים בקריטריונים, למה הם נחשבים כהעדפה מתקנת, אם הם יכולים להתקבל כמו - - -

<אורית נתן: פשוט לא פונים אלינו.

<יצחק דסה: לא, אני אומר אם הם מתקבלים כמועמדים רגילים, למה צריך לתייג אותם כזוכים להעדפה מתקנת?

<אורית נתן: על מנת לוודא שבאמת תהיה קליטה.

<אורית נתן: אמרנו, מכיוון שפורשים אצלנו בין שלושה לחמישה בשנה, אחד בוודאות אנחנו ניתן לו העדפה מתקנת.

<יצחק דסה: זה לא העדפה מתקנת, שאת מקבלת אותו כי את עיוורת צבעים כרגע ואת נטולת גזענות, אבל אם את מקבלת בן אדם כי הוא ראוי למשרה הזאת, סליחה, זו לא העדפה מתקנת, את מקבלת אותו בגלל - - -

מרדכי יוגב: טוב, אנחנו צריכים להמשיך הלאה.

מרדכי יוגב: הגברת גליה אמיר.

<אורית נתן: לא, סליחה, אולי לא הובנתי נכון.

<אורית נתן: אם יהיו שניים באותם נתונים, ברגע שיהיה בן העדה האתיופית – הוא יתקבל.

<אורית נתן: זו ההעדפה המתקנת שאנחנו מתכוונים.

<אורית נתן: אני אומרת שזה לא רק לתפקיד אחד, מבחינתנו זה לכל התפקידים.

מרדכי יוגב: אנחנו הבנו.

מרדכי יוגב: יש רצון ובמעקב נצטרך גם לראות תוצאות, בעזרת השם.

מרדכי יוגב: גברת גליה אמיר מרשות החברות הממשלתיות, בבקשה.

<גלי אמיר: שלום, צהריים טובים.

<גלי אמיר: את הדו"ח שלנו על נתוני שנת 2013 אנחנו טרם הגשנו, כפי שהבהרנו מראש לוועדה.

<גלי אמיר: הנתונים בין 2011 ל-2012 מראים על גידול בכלל המועסקים בני העדה האתיופית בחברות הממשלתיות, מ-0.68% ל-1%.

<גלי אמיר: כאמור, נתונים מלאים על שנת 2013 עדיין אין לנו, ואני מקווה שלקראת הוועדה הבאה כבר נגיש את הדו"ח, כמדי שנה.

שמעון סולומון: אפשר לדעת את הסיבה למה אין את הדו"ח של שנת 2013?

שמעון סולומון: כי בדרך כלל גוף - - -

<גלי אמיר: מספר חברות טרם העבירו לנו - - -

שמעון סולומון: לא, לא, אבל אני אומר שכדי שלא נעשה עבודה קלה, בכל זאת זו ועדה בכנסת ישראל, אנחנו דרשנו משהו.

שמעון סולומון: אני לא תוקף אותך, אבל יש משהו בזה גם, כי אנחנו מדברים על שנת 2013 כשאנחנו באמצע שנת 2014.

<גלי אמיר: דו"חות תמיד מוגשים בעצם בדיעבד ולאחר מעשה.

שמעון סולומון: ינואר-פברואר.

שמעון סולומון: אני אומר את זה כדי שלא נעשה עבודה קלה, כי זה ביזוי.

<גלי אמיר: אנחנו ... ...

<גלי אמיר: וגם דו"ח לשנת 2012, ואתם תקבלו דו"ח גם לשנת 2013, שטרם נסגר, מפני שמספר חברות טרם העבירו נתונים.

<גלי אמיר: זו הסיבה.

מרדכי יוגב: גברת ג'נט שלום מהנציבות לשוויון הזדמנויות, משרד הכלכלה, כן.

<ג'נט שלום: קודם כל שלום לכולם.

<ג'נט שלום: אני חושבת שזה באמת דיון חשוב.

<ג'נט שלום: אני רוצה להגיד כמה דברים.

<ג'נט שלום: אחד, לוועדה, אני הייתי רוצה שתלחצו גם על החברות וגם על הרשויות המקומיות, לשלוח דיווח שלא מדבר רק על אחוזים וכמה יש בכללי.

<ג'נט שלום: כשאנחנו מדברים על ייצוג הולם, אנחנו מדברים על ייצוג הולם לאורך ולרוחב.

<ג'נט שלום: ייצוג הולם חייב להיות איכותי, וצריך לדעת איפה ממוקמים האנשים שמגייסים אותם.

<ג'נט שלום: כי אם מגייסים רק למשרות כלליות וגם למשרות לא איכותיות, חשוב לדעת שזה לא עומד בדרישות החוק.

<ג'נט שלום: ברמה השנייה, אני שמעתי אותך מדברת על ייעוד משרות ועל זה שאתם לא מגיעים לאוכלוסייה האתיופית.

<ג'נט שלום: סליחה שאני אומרת, אם אתם באמת רוצים להשיג למשרה הזאת אתיופי, אז תייעדו את המשרה מהתחלה.

<ג'נט שלום: הרי מה שאת מתארת זה שאתם פונים בכללי ואנשים לא מגיעים אליכם.

<ג'נט שלום: תעשו את הצעד האקטיבי, שזה חובה של כל מי שחלה עליו חובת ייצוג הולם, כדי להגיע לאוכלוסייה הזאת.

<ג'נט שלום: אם בפרסומים שלכם, כמו שחברת החשמל עושה, תכתבו שתינתן עדיפות ליוצאי אתיופיה.

<ג'נט שלום: תאמינו לי שיגיעו אליכם קורות חיים.

<ג'נט שלום: נקודה שלישית והכי חשובה, זה שנציבות שוויון הזדמנויות מגייסת עכשיו עורך דין אתיופי, אז בבקשה, כל מי שיש לו קורות חיים – תעבירו לנו.

<ג'נט שלום: יוצא העדה האתיופית.

<אריאל אזלה: כמה עובדים יש אצלכם כבר, אם פתחת בזה?

<ג'נט שלום: אנחנו בסך הכל כולה עשרה עובדים עם שני מתמחים.

<ג'נט שלום: היה לנו מקרה קודם שלצערנו עורכת הדין עברה למקום אחר, ואנחנו מחפשים עכשיו עורך דין אתיופי חדש.

מרדכי יוגב: טוב, תודה רבה לגברת ג'נט שלום.

מרדכי יוגב: זיוה מקונן, מנהלת האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, בבקשה.

<זיוה מקונן-דגו: כבוד יושב הראש, האמת היא שכשאנחנו דחפנו את החוק הזה, חשבנו שלאחר החקיקה, זה יישום וזהו.

<זיוה מקונן-דגו: וכל פעם, גם בתהליך החקיקה, מצאנו את החסמים גם של משרד הפנים או אחרים שצריכים עובדים מקצועיים.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו לא ביקשנו שאף אחד יעשה טובה, שיקלוט יוצא אתיופיה בגלל שהוא ממוצא אתיופי.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו רוצים שיהיה ייצוג בגלל שבאמת יש את החסם של הצבע.

<זיוה מקונן-דגו: לא מגיעים אליכם בכלל לראיון.

<זיוה מקונן-דגו: תעשו את הפעולות.

<זיוה מקונן-דגו: לדעתי, אני מרגישה, וזה דיון שביעי, עשירי אולי, עם הכנסת הקודמת, שמתקיים פה, ואני מרגישה שאנחנו באים וחוזרים לאותו מקום של כל גוף שבא ואומר – אין לנו נתונים.

<זיוה מקונן-דגו: סליחה.

<זיוה מקונן-דגו: אם הוועדה מתכנסת ומבקשת נתונים עוד לפני, אני מצפה שיבואו עם נתונים, כל המשרדים.

<זיוה מקונן-דגו: לדעתי זה זלזול, אבל בזה הכנסת תטפל כבר, ולא אני.

<זיוה מקונן-דגו: הדבר השני, ניסוח החוק.

<זיוה מקונן-דגו: כמו שציין עורך הדין דסה, בניסוח החוק מצוין – בנסיבות העניין - וזה נותן פרצה לאותם תאגידים, חברות ממשלתיות והרשויות המקומיות, לא ליישם את החוק.

<זיוה מקונן-דגו: לכן אני מבקשת ומציעה לחברי הכנסת לתקן את החוק, ולהכניס גם את משרד החינוך ואת כוח ההוראה.

<זיוה מקונן-דגו: לא יכול להיות שיש 140,000 ומשהו מורים במשרד החינוך, ואין ייצוג של יוצאי אתיופיה, ושם חובה שיהיה ייצוג.

<זיוה מקונן-דגו: הדבר הנוסף שאני רוצה לציין, הוא התפיסה המאד מאד בעייתית שבאים ואומרים – אולי נדבר ברדיו באמהרית.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מדברים על אנשים שנמצאים פה, רובם 30 שנה בארץ, מדברים עברית.

<זיוה מקונן-דגו: אתם בטח לא מתכוונים לקלוט עובדים דוברי אמהרית, ואחר כך גם מתורגמן שיעבוד אתכם.

<זיוה מקונן-דגו: אז סליחה, אנחנו מבקשים רק הנגשה, ואל תתייגו לנו קבוצה שלמה כעולים חדשים וכו' וכו'.

<זיוה מקונן-דגו: תצאו מהדבר הזה.

<זיוה מקונן-דגו: הייתי רוצה לדעת מה קורה במשרד ראש הממשלה.

<זיוה מקונן-דגו: במשרד ראש הממשלה יש ייצוג של עובד?

<זיוה מקונן-דגו: משרד הפנים?

<זיוה מקונן-דגו: משרד המשפטים?

<זיוה מקונן-דגו: במשרד הפנים אפס עובדים.

<זיוה מקונן-דגו: אפס.

<מוני מעתוק: אני לא אחראי על משרד הפנים, אני אחראי על הרשויות המקומיות.

<זיוה מקונן-דגו: ברשויות המקומיות זה משהו אחר.

<זיוה מקונן-דגו: אני מדברת על משרד הפנים.

<זיוה מקונן-דגו: משרד הפנים עצמו – אפס עובדים.

<זיוה מקונן-דגו: עכשיו לגבי נציבות שירות המדינה.

<זיוה מקונן-דגו: גם אצלכם, כמה עובדים יוצאי אתיופיה יש?

<זיוה מקונן-דגו: אפס עובדים.

<זיוה מקונן-דגו: אז באמת.

<זיוה מקונן-דגו: נאה דורש, נאה מקיים.

<זיוה מקונן-דגו: אתם קודם כל תיישמו את החוק אצלכם ואחר כך תדרשו מאחרים שיישמו את החוק.

<זיוה מקונן-דגו: זה לא הגיוני שעובד יוצא אתיופיה יוצא, זהו, מתעלמים מזה ואחר כך לא מיישמים.

<זיוה מקונן-דגו: הדבר הנוסף שאני רוצה לציין הוא, שהייצוג ההולם וההרחבה צריכה להיות באמת כמו שאמרה חברת הכנסת תמנו-שטה, הזכות של כל עובד ומעסיק, שיש לו גיוון של האוכלוסייה.

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו לא רוצים באמת, באמת שיעשו לנו טובה.

<זיוה מקונן-דגו: ואני מרגישה כל פעם שעושים לנו טובה שקולטים עובד יוצא אתיופיה.

<זיוה מקונן-דגו: אל תעשו טובה.

<זיוה מקונן-דגו: תקלטו עובדים כדי שיהיה טוב לכלל החברה וכדי שכולנו נרגיש שווים, ולא ממיינים אותנו רק בגלל הצבע.

מרדכי יוגב: טוב, אלף תודה לזיוה.

מרדכי יוגב: ב', אני לוקח רגע פריבילגיה לומר כמה מילים, כי גם אני מאחר ואחר כך אני אשאר פה עד שיושב הראש יחזור.

מרדכי יוגב: במילים קצרות מאד, אני מאלה שחושבים שהחוק הוא חשוב והוא גם זכות.

מרדכי יוגב: הוא זכות לכולנו, למדינת ישראל, בפרפראזה ההפוכה של המערכון לול – לקלוט כל עלייה ועלייה באופן הכי חיובי.

מרדכי יוגב: ואם אנחנו נמצאים מחר ביום הזיכרון לזכר יהודי אתיופיה שנספו במסע מסודן, אז ציינתי פסוק – "כולם כעדי תלבשי".

מרדכי יוגב: המחרוזת של עם ישראל יפה יותר כאשר כל החרוזים, על כל צבעיהם, באים ומתקבצים פה.

מרדכי יוגב: אני חושב שככל שהתפקידים הם בכירים יותר, ואני אומר את זה פה לכל המשרדים, לכל הרשויות, אז ככה הם מושכים אחריהם את בני העדה.

מרדכי יוגב: קצין סגן אלוף מושך אחריו.

מרדכי יוגב: הוא חוזר הביתה, החברה בשכונה רוצים להיות כמוהו.

מרדכי יוגב: אני יודע לספר פה על הר גילה, בשכונת בית ישראל היה מצב של אפס גיוס, והגענו למצב היום של 99% גיוס, מדוגמא אישית של אנשים שהתחילו להוביל.

מרדכי יוגב: כך גם ברשות השידור וכך גם בכל משרד ומשרד, והם יהיו טובים.

מרדכי יוגב: הדבר הנוסף, באמת מה שאמרו פה לזמן את הרב פויירשטיין, ממלא מקומו של פרופסור פויירשטיין לוועדה הבאה, דנה, כפי שנאמר פה על ידי נציג נציב שירות המדינה, מר רונן שפירא.

מרדכי יוגב: זה יסייע לכולם וההתחברות תהיה לפי דעתי מקצועית יותר.

מרדכי יוגב: בתמצית ובקצרה, אני מציע גם לנציגי העדה ואני אומר לזיוה ואומר גם לאחרים, כולם, למצוא את הדרך להביא את ריכוז התפקידים לכל ריכוזי העדה.

מרדכי יוגב: קרי, איך מרונן שפירא לוקחים ומפיצים - - -

<זיוה מקונן-דגו: אנחנו מוכנים לפרסם.

מרדכי יוגב: ובדרך נוספת, ברשותך, למצוא דרך לסייע דרך המפעלים השונים.

מרדכי יוגב: אני גם אשתדל לסייע בזה, איך מסייעים לנציגי העדה, כל הסיפור של קורות חיים וראיונות שמהווים נקודות טורפה, איך מסייעים להם לעבור את זה.

מרדכי יוגב: יש עוד ארגונים שעוסקים בכך, ואני גם אחשוב על זה, איך עושים את זה עוד ועוד כדי לסייע להם בהצלחה ראיון הקבלה, או לעבור את המשוכות הללו.

מרדכי יוגב: אני חושב שזה שיושב ראש הוועדה והנהלת הוועדה רוצים ליצור פה את המעקב, ככה זה עובד.

מרדכי יוגב: אני גם יושב ראש ועדת משנה של וועדת החוץ והביטחון, ודברים פועלים באופן סיזיפי, אבל מוועדה לוועדה יש עוד שניים ויש עוד שלושה, וזו ההצלחה, ואחר כך בטור הנדסי, זה יהיה כבר טבעי.

מרדכי יוגב: ולסיים בפרפראזה של השיר הנפלא ששם המחבר היה חיים אידיסיס אם אני לא טועה, אבל של שלמה גרוניך – בקרוב נגאל, עוד נגיע לירושלים ולארץ ישראל, ועוד נראה גם רמטכ"ל, ראש ממשלה או נשיא.

מרדכי יוגב: אמרו את זה פעם.

מרדכי יוגב: תראו, העדה הפרסית כבר הצליחה, כבר היה לה רמטכ"ל – מופז.

מרדכי יוגב: אז אין סיבה שהעדה האתיופית לא תצליח, ובאמת נראה כשווים בין שווים.

מרדכי יוגב: אני מתנצל שאני צריך לצאת.

מרדכי יוגב: (היו"ר יואל רזבוזוב)

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת מוטי יוגב.

יואל רזבוזוב: חברים, נשמע כעת את רחל אלמו, נציגת חברת רפאל מערכות, בבקשה.

<רחל אלמו: שלום לכולם.

<רחל אלמו: רציתי לדבר בשני כובעים.

<רחל אלמו: אני בתוך הארגון בעצם יועצת ארגונית שיושבת בהנהלה.

<רחל אלמו: יש לי קשר ישיר לסמנכ"ל משאבי אנוש בארגון, ואני יכולה לספר לכם איך זה נראה בצד הזה של משאבי האנוש.

<רחל אלמו: הרצון הוא רצון אמיתי.

<רחל אלמו: אני יכולה לבוא ובעצם לצורך העניין אם יש מישהו שהוא מועמד אתיופי, זה תמיד מגיע לפתחו והוא מקבל החלטה וההחלטה תמומש על ידינו, כדי שיוכל באמת לקבל יישום ולעבוד ברפאל.

<רחל אלמו: אנחנו עושים פעילות מוטה קריירה, שאני רואה גם את הנציג לשעבר, נכון, אתה כבר לא שם?

<רחל אלמו: שעשינו פעילות ברוכה איתו.

<רחל אלמו: הקושי העיקרי שאנחנו מתמודדים איתו, הוא בעיקר בהיבט הזה של לאתר את המועמדים, או כאלה שיהיו מוכנים לעבוד בצפון, כי בעצם רפאל נמצאת בקריות, למי שלא מכיר.

<רחל אלמו: אז אלף, במקום הזה יש בעיה.

<רחל אלמו: דבר נוסף, ממה שלמדתי מכם על הנושא של צביעת משרות, שזה בהחלט יכול להיות משהו שהוא פעילות שבאמת תעזור לעשות את זה, שאני לוקחת את זה לתשומת ליבי ואולי נעשה איזו שהיא פעילות כזו.

<רחל אלמו: ההיבט שאני מסתכלת עליו בכובע השני שלי, כמישהי שהיא יוצאת העדה, יש לזה איזו שהיא חשיבה של אפליה מתקנת.

<רחל אלמו: אז גם כשאת צובעת משרות, יש פה איזו שהיא חשיבה, לצורך העניין, של אנשים כמותי, שאולי מדובר פה באפליה מתקנת.

<רחל אלמו: שוב, אין לנו בעיה לעשות את הפעילות הזאת, אני חושבת שזה בהחלט משהו שיכול להיות מיושם, אבל צריך לקחת את זה בחשבון.

<ג'נט שלום: הרעיון של העדפה מתקנת, סליחה שאני אומרת, כי בעיני זה אחד הרעיונות היפים ביותר שיש.

<ג'נט שלום: הרעיון של העדפה מתקנת זה לא לקחת אנשים לא ראויים ולשים אותם במשרות.

<ג'נט שלום: הרעיון של העדפה מתקנת יוצא מנקודת הנחה שיש אנשים שקיבלו פחות בחיים ולמרות זאת הם הגיעו לנקודה שווה לאנשים אחרים שקיבלו יותר.

<ג'נט שלום: ולכן אנחנו ניתן להם בוסט קטן, כי הם היו צריכים להתאמץ יותר בשביל להגיע לאותו מקום.

<ג'נט שלום: ולכן לא צריכה להיות בושה - לא לאף אחד להתקבל לעבודה דרך העדפה מתקנת, ולא לאף אחד לתת אותה.

<רחל אלמו: אני קודם כל מתחברת לכל מה שאת אומרת וזה בהחלט משהו שהוא נכון.

<רחל אלמו: השאלה בצביעת משרות, האם אני כמישהו שבעצם ניגש למשהו שהוא צבוע ואומר שיש בעצם העדפה לבני העדה האתיופית, מבין שזו בעצם העדפה לא במובן של אפליה מתקנת, אלא העדפה על סמך הכישורים שלי – אני שווה בין שווים – וכשאני מגיע לפתחו של בחירה של מועמד - - -

שמעון סולומון: אני חייב להגיד משפט.

שמעון סולומון: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שבארץ יש יוצאי אתיופיה מוכשרים, בעלי יכולות - - -

<רחל אלמו: בהחלט.

שמעון סולומון: והם לא מתקבלים בגלל מבחנים לא נכונים או בגלל גזענות, אני אגיד את זה באופן ברור, בגלל סטיגמה.

שמעון סולומון: זאת אומרת אנשים מוכשרים שלא מגיעים למקומות הנכונים, בכלל בלי שום קשר ליכולות.

שמעון סולומון: לכן אנחנו מדברים לא על לקבל אנשים שאין להם שום מושג, כי זה יכול להביא לתוצאות הפוכות.

שמעון סולומון: לקבל אנשים ראויים ונכונים, אשר לא מתקבלים.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה לרחל אלמו.

<רחל אלמו: יש לי רק עוד משהו אחד לומר, בבקשה.

יואל רזבוזוב: ממש משפט.

<רחל אלמו: קודם כל אנחנו עושים כן פעילות מול מכוני האבחון שאנחנו עובדים איתם.

<רחל אלמו: עוד דבר שאני רוצה ככה שתחשבו עליו, יש פה איזה שהוא יישום של חוק שבעצם מדבר על כך שבני משפחה לא יכולים להיות מועסקים בתוך חברה ממשלתית.

<רחל אלמו: זה משהו שהוא בעייתי גם כן כדי לאכוף את החוק הנוסף הזה, שלצורך העניין אם יש לי בני משפחה שיכולים לעבוד בתוך המקום הזה, אז - - -

שמעון סולומון: אין לנו את זה, תאמיני לי.

שמעון סולומון: הלוואי ונגיע לזה.

יואל רזבוזוב: חברים, זה לא כאן.

יואל רזבוזוב: רגע, אני עוצר.

יואל רזבוזוב: לא נדבר על זה ולא נפתח את זה.

<אריאל אזלה: אדוני, אני מוכרח לומר.

יואל רזבוזוב: לא, לא.

<אריאל אזלה: אני לא הבנתי מגברת אלמו שום דבר.

<אריאל אזלה: אנחנו ביקשנו לקבל נתונים, אנחנו מקבלים הרצאה.

<אריאל אזלה: זו הרצאה מאד יפה, אבל זה לא המקום.

<אריאל אזלה: אני רוצה לדעת נתונים.

יואל רזבוזוב: חברים, רגע.

<אריאל אזלה: יש לך נתונים להגיד לנו?

<רחל אלמו: כן, בהחלט.

<אריאל אזלה: זה מה שאנחנו רוצים.

יואל רזבוזוב: חברים, אבל לא אתה צריך לבקש נתונים, אנחנו צריכים לבקש, חברי הכנסת כאן.

יואל רזבוזוב: זה אחד.

יואל רזבוזוב: דבר שני, לא מתפרצים לדיון.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת את זכות הדיבור לאריה קודש, ראש אגף כוח אדם ברשות שדות התעופה, בבקשה.

<אריה קדוש: אני אדבר יותר בנושא של נתונים, אז אני אשמח אתכם קצת.

<אריה קדוש: בשנת 2012, אחרי שחוקקו את החוק בשנת 2011, אנחנו העברנו החלטת הנהלה ומועצה, כאשר התארגנו עם תכנית עבודה מסודרת משלב הפרסום, לבני העדה, כולל שלב המיון, עבודה עם מכוני השמה.

<אריה קדוש: יש מבחנים, מי שלא יודע, היום אתיופים יכולים להיבחן בשפה האמהרית למרבית המקצועות בחברות שאנחנו עובדים איתן, כולל צביעת משרות, כולל תמיכה סוציאלית של עובדת סוציאלית, כולל הסעות לעבודה וכולל אירוח של בני העדה, נבחרי העדה.

<אריה קדוש: ברמת הנתונים, אנחנו מעסיקים היום 236 עובדים אתיופים.

<אריה קדוש: מתוך 1,500 עובדים קבועים יש לנו 20 עובדים אתיופים.

<אריה קדוש: התחלנו עם שניים בשנת 2011.

<אריה קדוש: היום יש 20 עובדים קבועים.

<אריה קדוש: תיכף אני אפרט.

<אריה קדוש: אני יודע שזאת השאלה של שנה שעברה, אז יש לי תשובה גם לשנה הזו.

<אריה קדוש: בסך הכל, מרבית העובדים הקבועים שלנו הם בחטיבות התפעול וחטיבות שירות לנוסע.

<אריה קדוש: השנה הכנסנו שתי דיילות מודיעין לחטיבת שירות לנוסע והכנסנו שני הנדסאים.

<אריה קדוש: צבענו משרות בחטיבת האחזקה והם נקלטו לעבודה והם במסלול לקביעות.

<אריה קדוש: בנוסף ל-20 העובדים הקבועים יש לנו 66 עובדים שמועסקים במסלול לקביעות.

<אריה קדוש: מי שיהיה טוב מתוכם, בעתיד יקבל קביעות.

<אריה קדוש: זה חוזה ארוך טווח.

<אריה קדוש: יתר העובדים כמובן מועסקים אצלנו בחטיבת הביטחון.

<אריה קדוש: יש לנו 91 עובדי קבלן שניתן לספור אותם.

<אריה קדוש: יש הרבה מאד קבלנים שלא מעבירים נתונים, אבל אנחנו הולכים להכניס - כבר הכנסנו את זה לחוזים החדשים – הולכים להכניס את זה לכלל החוזים.

<אריה קדוש: ישנה בעיה גם בספירה, כי אתה לא יכול לציין במחשב האם הוא יוצא אתיופיה.

<אריה קדוש: אנחנו לא כותבים אם הוא מרוקאי, רוסי.

<אריה קדוש: אז יש קושי בספירת הנתונים, אבל אלה הנתונים הנוכחיים שאנחנו למעשה נותנים.

<אריה קדוש: יש לנו 56 עובדים שהם עובדים בחטיבת שירות לנוסע בשער המדינה בנתב"ג, ואנחנו מאד גאים בזה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, יישר כוח, אריה קדוש, ראש אגף כוח אדם.

אברהם מיכאלי: כמה תפקידי ניהול יש לכם בכלל מהעדה?

<אריה קדוש: לצערי הרב, בכל תפקידי הניהול שאנחנו מפרסמים במכרזים פומביים, אין מועמדים אתיופים.

<אריה קדוש: אני עושה את המכרזים האלה.

<אריה קדוש: אין מועמדים אתיופים.

<אריה קדוש: שווה להגיש מועמדות.

<זיוה מקונן-דגו: איפה אתם מפרסמים?

<אריה קדוש: בכל העיתונים, לפי התקשיר.

<אריה קדוש: גם באתר האינטרנט של הרשות, גם באתרי - - -

יואל רזבוזוב: צריך לעקוב.

יואל רזבוזוב: נציגי הארגונים, זאת העבודה שלכם, שתעזרו להעביר את זה הלאה.

<יצחק דסה: השאלה אם אפשר לעשות פה פעולה יזומה.

<יצחק דסה: אני הייתי מציע לגופים לחשוב על פעולות יזומות.

<יצחק דסה: פעולות יזומות זה אומר שלפעמים, גם אם אנחנו מייעדים - - -

יואל רזבוזוב: אז מה שאנחנו נעשה, אנחנו נקשור את הגופים לאותן החברות ואתם תשמשו באותם הגופים שיודעים לפרסם את זה יותר טוב בקרב העדה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת סולומון, בבקשה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מסכמים, חברים.

שמעון סולומון: אז כמה משפטים.

שמעון סולומון: קודם כל אנחנו נמשיך לעקוב ולראות, וגם גופים שלא מגיעים ולא מדווחים זה אומר משהו, אז נצטרך לבדוק.

שמעון סולומון: אני מאד שמח לראות שיש כמה גופים - - -

אברהם מיכאלי: איזה גוף לא הגיע היום, אפשר לדעת?

שמעון סולומון: יש כמה שלא הגיעו.

אברהם מיכאלי: לא, מי שלא מגיע, גוף ממשלתי - - -

יואל רזבוזוב: בסדר, חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו - - -

אברהם מיכאלי: צריך ליידע את השר.

שמעון סולומון: נכון.

שמעון סולומון: יש כאלה שלא הגיעו, לכן אנחנו נעקוב.

שמעון סולומון: אני שמח מאד לראות שיש כמה חברות, וזה לא דבר של מה בכך שיש עלייה בכמה מהן ובכמה יש גם ירידה.

שמעון סולומון: וזה עוד דבר שצריך לבדוק, בכמה מן החברות יש ירידה במספר העובדים.

שמעון סולומון: חייבים למצוא פתרונות של אכיפה.

שמעון סולומון: אני חושב שהבעיה המרכזית, בלי באמת להכביר במילים, זו האכיפה.

שמעון סולומון: הרבה גורמים פשוט לא מיישמים את זה.

שמעון סולומון: רשויות מקומיות זו הבעיה לדעתי הכי קשה.

שמעון סולומון: 70% מבני הקהילה בכלל בארץ, מרוכזים ב-17 ערים ואנחנו יודעים שברשויות המקומיות זה ממש לוקה בחסר.

שמעון סולומון: כשאנחנו מדברים על 1.5% או אחוז ומשהו שאנחנו נעלה אותו, 1.6% - מדובר על מינימום.

שמעון סולומון: לא מדובר רק על 1.6%.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים על מספר מינימום, שמדובר באמת כאילו זו פשיטת רגל למעשה.

שמעון סולומון: זאת אומרת המצב כל כך חמור שאנחנו מדברים רק על אחוז.

שמעון סולומון: דבר נוסף, אני שמח לראות - וזה לא מעכשיו – ישבנו עם חברת החשמל, גם עם חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, עשינו איתם ישיבות, ואני שמח לראות שלא רק מדברים, אלא גם עושים.

שמעון סולומון: אנחנו יודעים שנקלטו גם אנשים בקביעות.

שמעון סולומון: רק עוד הערה אחת.

שמעון סולומון: אנשים שעבדו 10 או 15 שנים, נפלטו, גם אם הם מאגף הביצוע.

שמעון סולומון: אני חושב שכשמדובר באנשים שעבדו 10 או 15 שנה וצריך לעבוד במקום לקלוט חדשים.

שמעון סולומון: אלה אנשים שנתנו את החיים שלהם וצריך לראות אולי איך אפשר למזער את הנזק הזה.

שמעון סולומון: ברכבת ישראל אותו דבר.

שמעון סולומון: אנחנו יודעים שנקלטו המון והדלת שלהם פתוחה, וצריך לבחון ובאמת להמשיך ולקלוט ולראות איך אנחנו מקדמים את זה.

שמעון סולומון: דבר נוסף, ההפצה.

שמעון סולומון: הרבה אומרים איך אנחנו מגיעים.

שמעון סולומון: אפשר להגיע.

שמעון סולומון: למשל אתם הפצתם משרה מסוימת לפני שלושה שבועות.

שמעון סולומון: אני אומר לך, זה רץ בכל הרשתות.

שמעון סולומון: יש הרבה רשתות חברתיות של יוצאי אתיופיה, כל מיני ארגונים.

שמעון סולומון: אתה לא יודע, זה הגיע לכל כך הרבה אנשים, כי כל אחד מחובר לרשתות.

שמעון סולומון: יש להשתמש ברשתות האלה.

שמעון סולומון: הרשתות הן כלי עבודה שאפשר להשתמש בו.

שמעון סולומון: וכמובן, פשר לדבר גם איתנו.

שמעון סולומון: עד אתמול היינו אנשי מקצוע, היום פוליטיקאים זה לא אומר הרבה.

שמעון סולומון: אז אפשר לעבוד איתנו גם.

שמעון סולומון: אנחנו לא נושכים.

שמעון סולומון: תדברו איתנו.

שמעון סולומון: אנחנו מחוברים להרבה גורמים.

שמעון סולומון: דבר נוסף ואחרון, עורך הדין דסה, אתה דיברת על תיקון החוק, אז בואו נעשה את זה הלכה למעשה.

שמעון סולומון: נשב, נתקן ונראה איך אנחנו גם כן מסייעים בעניין הזה.

שמעון סולומון: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת שמעון סולומון.

יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו מסיימים.

יואל רזבוזוב: אני מסכם: אז כמו שאמרנו, יש לקשור גם את הארגונים לחברות, אבל נציין שגם לחברות יותר קל לפנות.

יואל רזבוזוב: יש לנו חברי כנסת שמכירים את כל הגורמים הרלבנטיים.

יואל רזבוזוב: אני מבקש מחבר הכנסת סולומון, אחרי הדיון נלמד את הנתונים, כדי שנהיה מוכנים לפעם הבאה.

יואל רזבוזוב: נבדוק איזה חברות השתפרו, איזה ירדו, איזה חברות לא הגיעו לדיון, כדי שנתמקד.

יואל רזבוזוב: הדיון הבא יתקיים ב-22 ביולי, כמו שאמרנו.

יואל רזבוזוב: אני קורא לכל הגופים, לשר הפנים ולרשות החברות הממשלתיות, להגיש את הדו"חות לוועדה כמתחייב בחוק.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו כוועדה נעשה את הדיונים האלה.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא שמים איזה שהוא דד-ליין, אנחנו פשוט כל הזמן נעשה, ננהל את המערכת, עד שהחוק יישום.

יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה.