ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 227, 2014-05-21 09:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: חבר הכנסת מרגי הגיע וזאת העת להתחיל את הדיון.

חיים כץ: יום רביעי, כ"א באייר, ה-21 במאי 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק חניה לנכים ׁ(תיקון – הזכות לחניה באזור השמור לפריקה ולטעינה), השתע"ד-2014, של חברי הכנסת קארין אלהרר וקבוצת חברי כנסת שלא נמצאים כאן.

חיים כץ: כלומר, את השאר זה לא מעניין אלא הם הצטרפו באוונטה לקארין אלהרר ובסטטיסטיקה שלהם יסומן שהם חוקקו חוקים שהם לא אהבו אותם, לא יצרו אותם ולא השתתפו בקידומם.

קארין אלהרר: עלי.

חיים כץ: יש לך כוח לסחוב כל כך הרבה?

חיים כץ: בבקשה גברתי.

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, תודה.

קארין אלהרר: מדובר בתיקון פשוט.

קארין אלהרר: יש אזורים ששמורים לפריקה וטעינה והאזורים האלה ברוב שעות היממה הם אזורים ריקים ואין פריקה וטעינה שמתבצעת בעיקר בשעות הבוקר.

קארין אלהרר: כמעט בכל עיר בישראל קיימת מצוקת חניית נכים ומדובר באיזשהו פתרון שייתן מענה לאנשים עם מוגבלויות שרוצים להתנייד.

קארין אלהרר: אני מבקשת להוסיף שיש פסיקה של בית המשפט העליון, אחרי שהייתה פסיקה סותרת בבתי המשפט לערכאות נמוכות, שמאפשרת את החניה הזאת לאנשים עם מוגבלויות שיש להם תו נכה באזורים שמיועדים לפריקה וטעינה ובלבד שהחניה היא למשך 25 דקות לכל היותר.

קארין אלהרר: אני מבקשת את הסכמת החברים בוועדה כדי שנוכל להעביר את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

חיים כץ: יש כאן אנשים שמתנגדים לזה?

חיים כץ: לפרוטוקול שם ותפקיד.

חיים כץ: בבקשה.

<נמרוד הגלילי: בוקר טוב.

<נמרוד הגלילי: שמי נמרוד הגלילי ואני מאיגוד לשכות המסחר.

<נמרוד הגלילי: אני חושב שההצעה באה לתת מענה לבעיה מאוד חשובה אבל אני לא חושב שהפתרון הוא דרך אותה הצעה.

<נמרוד הגלילי: אני מבין את המגבלה של אותם אנשים בעלי מוגבלויות ואני יכול לומר שגם אני באופן אישי - - -

חיים כץ: האופן האישי לא מעניין.

<נמרוד הגלילי: אני חושב שכדי לתת מענה לנושא הזה, הפתרון צריך לקבל מענה על ידי כך שהרשויות יקצו יותר מקומות חניה לנכים שיסומנו.

<נמרוד הגלילי: הפתרון שיובהר בצורה הזאת, עלול לגרום למפגע בטיחותי מאוד מאוד קשה.

<נמרוד הגלילי: אם אנחנו מייצגים כאן את רשתות השיווק, מזון, את רשתות הפארם, את כל אותם עסקים שמגיעים אליהם משאיות במהלך היום כדי לפרוק סחורה, תגיע משאית לפרוק סחורה והחניה תפוסה.

<נמרוד הגלילי: מה היא תעשה?

<נמרוד הגלילי: היא תחנה בחניה כפולה?

<נמרוד הגלילי: הרי לא יודעים מתי הנכה הגיע ומתי הוא יצא.

<נמרוד הגלילי: היא תחנה בחניה כפולה.

<נמרוד הגלילי: היא תסכן את כל התנועה מסביב, היא תסכן את אותו אדם שחנה כאשר הוא ירצה לצאת, היא תסכן את הפורקים.

<נמרוד הגלילי: חבל שבגלל הצעה כזאת, שהיא הצעה חשובה, ייפגע אדם ולו אחד.

<נמרוד הגלילי: בסופו של דבר מענה תפעולי, כן אכיפה, כן אפשר לאכוף, זה לא ענייני, ואכן הסחורה תגיע לאן שהיא צריכה להגיע, אבל חבל כי כפי שאמרתי זה יסכן.

<נמרוד הגלילי: לדעתי מה שצריך לעשות יושב ראש הוועדה – ואני חושב שזאת אחריות שלך ואני לא יודע אם נמצאים כאן נציגי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אבל הבנתי שמבחינתם הנושא הזה קצת בעייתי, ויכול להיות שאם אי אפשר להקצות מקומות נוספים על ידי הרשויות המקומיות או מהסיבות שלהן הן לא מעוניינות - אולי על כל תמרור, יעשו סקר, כל רשות מקומית תקבע את השעות המיוחדות מעבר.

<נמרוד הגלילי: זאת אומרת, כבר היום מותרת החניה באותם מקומות לכל אדם ואני מציע שמשעה מסוימת החניה תהיה מותרת רק לאנשים בעלי תו נכה.

<נמרוד הגלילי: אולי אפשר על כל מקום שמיועד לפריקה וטעינה לעשות ממש עבודה סיזיפית של רשות מקומית כדי לבדוק בדיוק באיזו שעה הפריקה מתבצעת באותו מקום.

<נמרוד הגלילי: ברוב המקומות הפריקה היא לא משעה 8 בבוקר או משעה 7 עד 3 או 5 אחר הצהרים אלא היא מסתכמת פחות או יותר עד 10-11 ופעם בזמן כלשהו מגיעה משאית אחר הצהרים.

<נמרוד הגלילי: אפשר גם בצורה כזאת לפתור את הנושא.

חיים כץ: כמה מקומות חניה בדרך כלל מקצים לפריקה וטעינה?

חיים כץ: לא מקצים מקום אחד כדי שהמכונית תיסע רוורס.

חיים כץ: כמה מקומות חניה מקצים שם?

<נמרוד הגלילי: נמצא כאן נציג שופרסל שיוכל להתייחס.

<נמרוד הגלילי: עד כמה שאני יודע, מדובר במקום למשאית אחת.

חיים כץ: כן, אבל לא נותנים מקום למשאית שתיסע רוורס?

<נמרוד הגלילי: הבעיה היא באותם סניפים עירוניים ולא באותם סניפים גדולים שנמצאים מחוץ לאזורי ערים, שם יש מקום פריקה מסודר.

<נמרוד הגלילי: הבעיה היא באותם מקומות בתוך הערים, סניפים של רשתות מזון, של רשתות פארם ושל עסקים אחרים ועד כמה שאני יודע שם יש מקום אחד, אבל אולי אלון יוכל לעדכן.

<אלון ראובני: אנחנו רוצים לומר שאנחנו מברכים מאוד על המהלך הזה.

<אלון ראובני: אנחנו פועלים מול עמותת נגישות ישראל כבר במשך שנים וכל הסניפים שלנו מונגשים במאה אחוזים ברמת הנגשת השירות.

חיים כץ: ניתן לכם להדליק משואה ביום העצמאות.

<אלון ראובני: אני רק אומר שבאמת הנושא חשוב לנו ואנחנו לא מתנגדים לו באופן עקרוני.

<אלון ראובני: אנחנו אומרים שיש דרך אולי אחרת ליישם את ההצעה.

חיים כץ: מה היה קורה אם הייתם מתנגדים ואנחנו היינו מסכימים?

חיים כץ: אתה מצהיר כאן שאתם לא מתנגדים.

חיים כץ: בסדר.

<אלון ראובני: הבעייתיות בחקיקה לפחות אצלנו נוגעת למספר סניפים העירוניים שהם הסניפים הבעייתיים.

חיים כץ: חבר שלך נתן רעיון יותר טוב.

חיים כץ: גם אתה עורך דין?

<נמרוד הגלילי: לא.

חיים כץ: אבל נתת פתרון.

חיים כץ: אני לא יודע אם קארין חשבה על זה.

חיים כץ: הוא אמר שהפריקות נעשות עד 10 בבוקר, אז בוא נגיד שהפריקות הן עד 9:30 והחל משעה 9:30 – חניה.

חיים כץ: זה רעיון יפה, יצירתי וקל לביצוע.

יעקב מרגי: מאוזן.

חיים כץ: מאוזן.

<אלון ראובני: יש הרבה שטחי פריקה וטעינה שנשארים ריקים במשך היום ואני מסכים שאין שום סיבה שהם יעמדו ריקים.

<אלון ראובני: אפשר להקצות אותם לחניה לרכבים עם תו נכה.

<אלון ראובני: אנחנו האחרונים שנתנגד.

<אלון ראובני: להפך, אנחנו תומכים במהלך.

<אלון ראובני: אגב, החניה היום מותרת שם לכל רכב ולכן במקום זה, אפשר לעשות אפליה מתקנת כבמקרה הזה ולהקצות את זה רק לרכבי נכים.

<אלון ראובני: אגב, הפריקה והטעינה לא מתבצעת עד 9:30 אלא ברוב המקרים היא מתבצעת עד שעות הצהרים.

חיים כץ: היא תתבצע עד 9:30-10:00.

<אלון ראובני: אני חושב שאין כל בעיה שכל רשות ורשות תגיע לאותם מוקדים, ואלה לא הרבה מוקדים אלא בעיקר מוקדים שמפוזרים בתוך הערים, ותקבע שם את לוח השעות לחניה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: יש עוד מישהו מהמתנגדים?

חיים כץ: אתה בין המתנגדים או בין התומכים?

<ישראל אבן זהב: אני באמצע.

<ישראל אבן זהב: אני רכז תחום נגישות במטה מאבק הנכים, פורום ארגוני הנכים.

<ישראל אבן זהב: כיום בחוק חניה לנכים יש שישה או שבעה סעיפים בהם אסור לרכב נכה לחנות ובשאר אנחנו מבינים שמותר לנו בתנאי שאנחנו לא גורמים להפרעה בתנועה.

<ישראל אבן זהב: מה שמפחיד אותי בחוק הזה, אם יתחילו לכתוב שכאן כן מותר, הפקחים יתחילו לפרש כל מיני דברים ויאמרו שגם כאן אסור כי לא כתוב בחוק שמותר.

<ישראל אבן זהב: אני חושב שצריך לחשוב טוב על הנקודה הזאת.

<ישראל אבן זהב: אני חושב שהרעיון של נמרוד הוא רעיון מצוין.

חיים כץ: שמעת את הפתיח?

חיים כץ: הפתיח היה שזאת הכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: קארין ואתה יכולים להגיע להסכמות.

<ישראל אבן זהב: אין לנו בעיה.

חיים כץ: לכולנו יש את אותו רצון.

חיים כץ: בוועדה יש את אותו רצון לעזור לאנשים עם מוגבלויות שצריכים את זה והם צריכים את זה יותר מאחרים בגלל שקשה להם ללכת ממקום למקום.

חיים כץ: לכולנו יש את אותו רצון.

חיים כץ: אנחנו ברוח טובה נפתור את העניינים.

<ישראל אבן זהב: בטוח.

אורי מקלב: רציתי להוסיף ולשאול.

אורי מקלב: ראיתי את פסיקת בית המשפט.

אורי מקלב: בפסיקת בית המשפט שהשאיר את זה תלוי ועומד או שהוא באמת זיכה - - -

חיים כץ: אנחנו כבר במצב יותר טוב מזה.

אורי מקלב: בדברי ההסבר כתוב שזה בא להסדיר לאחר שבבתי המשפט היו פסיקות בנושא הזה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: בסוף הייתה פסיקה של בית המשפט העליון, של השופט אליקים רובינשטיין.

חיים כץ: הפסיקה הזאת לא טובה לך כי את כבר מותנית עכשיו בעיריות שישימו שם מדחנים ללא תשלום ואז יהיה כאילו שעון.

חיים כץ: החניה תהיה בלי תשלום למשך 25 דקות אבל אם הוא יהיה במקום 26 דקות, הוא כבר יקבל רפורט.

קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחדד איזושהי נקודה גם ביחס למה שאמר ישראל.

קארין אלהרר: זה נכון שחוק חניית נכים היום קובע בין יתר התנאים שהדבר לא מהווה הפרעה לתנועה.

קארין אלהרר: האמירה הזאת שהדבר לא מהווה הפרעה לתנועה היא בשיקול דעת מלא של הפקח ואני רוצה לצמצם את שיקול דעתו של הפקח כדי שלא ייווצר מצב שאנשים מביאים את עצמם לבתי משפט להתדיין מול שופטים ולהסביר להם למה זה לא הפריע.

קארין אלהרר: מהמקום הזה באה הצעת החוק הזאת.

חיים כץ: קיבלת כאן מענה.

קארין אלהרר: בהתייחס לדברים שנאמרו, אני לגמרי מסכימה עם ההצעה שעלתה כאן והיא נראית לי אפילו טובה יותר מה-25 דקות.

חיים כץ: שני אנשים דיברו כאן ואם ירדת לעומקם של הדברים של הדוברים, יש שם שני דברים כאשר הדבר הראשון הוא השעה, והדבר השני הוא שאותה חניה, בזמן שאין פריקה בין שעות מסוימות, ועתה היא פתוחה לכולם – תהיה פתוחה רק לנכים.

קארין אלהרר: כן.

חיים כץ: השילוב של שני הדברים האלה יכול להיות שילוב יפה ולתת מענה טוב.

אורי מקלב: אתה לא מגביל את זה במספר המקומות לפריקה?

חיים כץ: הם אומרים שאין שם אלפיים מקומות.

חיים כץ: מגיעה לשם משאית אחת ויש שם שני מקומות.

אורי מקלב: לכן אני כן חושב שצריכה להיות הגבלה אחת.

חיים כץ: אך לא יותר משתי חניות.

אורי מקלב: להשאיר מינימום חניה אחת לפריקה וטעינה.

קארין אלהרר: למה?

קארין אלהרר: ב-8 בערב אין פריקה וטעינה.

אורי מקלב: אני אפצל את דבריי.

אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על פריקה וטעינה במשך שעות מסוימות, לאחר השעות האלה המקום מיועד לנכים וזה ברור.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על מצב בו יש פריקה וטעינה מ-9 עד 11 וזה קורה בהרבה מקומות כאשר בסך הכול יש שעתיים לפריקה וטעינה.

אורי מקלב: זה שכל החניה תהיה תפוסה על ידי נכים, אני חושב שאנחנו חוטאים לפריקה והטעינה.

חיים כץ: נראה לך שכל יום כל הנכים יבואו לחנות שם?

יעקב מרגי: אין חשש.

אורי מקלב: יש חשש.

אורי מקלב: אני מכיר מקום.

חיים כץ: מקלב, יש עוד אנשים שרוצים לשאול.

אורי מקלב: עוד לא קיבלתי תשובה.

אורי מקלב: אני שואל לגבי 9 עד 11.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אנחנו מדברים על פחות.

חיים כץ: שאלת, תקבל תשובה אחר כך.

אורי מקלב: לא קיבלתי תשובה.

חיים כץ: זה לא רק דיון של חברי הכנסת.

חיים כץ: אם אלה חברי כנסת, לא נזמין אנשים.

חיים כץ: אנחנו מקבלים שכר כדי להיות כאן, אבל הם לא יבואו במיוחד לצורך הדיון.

אורי מקלב: אני חושב שצריך להגביל את זה ובתנאי שלא ממלאים את כל המקומות במקום פריקה וטעינה.

אורי מקלב: זה יכול להיות אבל שיישאר מינימום מקום אחד.

<שמואל שפט: אני מעיריית ירושלים.

<שמואל שפט: חברי מהמרכז לשלטון מקומי לא הגיע לכאן כי כנראה הייתה איזושהי הבנה.

<שמואל שפט: הוא חשב שהדיון הוא בשעה 11:00.

חיים כץ: הוא יכול לבוא לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: אנחנו רק בקריאה ראשונה.

<שמואל שפט: אני רוצה להציג את המורכבות של הנושא.

<שמואל שפט: יחד עם זאת, תכף נציג שגם בהתאם לפסק דינו של בית המשפט העליון הפתרון - - -

חיים כץ: זה לא משנה.

חיים כץ: פסק הדין לא מעניין.

חיים כץ: אנחנו מחוקקים ואתה כעורך דין יודע שבית המשפט קובע את הפסיקות שלו לפי החקיקה.

חיים כץ: אנחנו מחוקקים כאן ומה שאמר בית המשפט, לא חשוב לי.

חיים כץ: הוא אמר – נגמר.

<שמואל שפט: להפך.

<שמואל שפט: אני רוצה להגיד שבתוך דבריו של בית המשפט העליון, בתוך סוף פסק הדין, הוא אמר שצריך למצוא לזה איזון.

<שמואל שפט: במצב הזה, האיזון הוא כרגע כפי שהוא הציג אותו.

<שמואל שפט: הוא בעצם קרא לרשויות שינסו ויבדקו איזון אחר שימצא איזון בין שני האינטרסים החשובים האלה.

יעקב מרגי: מצאנו איזון.

יעקב מרגי: זמני הפריקה והטעינה, זה האיזון.

<שמואל שפט: האיזון שהוצע, אני אסביר את הבעייתיות שלו.

<שמואל שפט: האיזון שהוצע כאן עם 25 הדקות, הבעייתיות שלו כמובן ברורה לכל כאשר גם בנושא של האכיפה יש את הבעייתיות של אפשרות האכיפה של ה-25 דקות וגם המצב הזה של 25 דקות כי יכולים להגיע למצב שלא תהיה אפשרות לפריקה וטעינה.

<שמואל שפט: אנחנו מדברים כאן על ניסיון לאיזון בין שני הדברים.

<שמואל שפט: זאת אומרת, גם הנכים יוכלו להגיע לאן שהם צריכים להגיע אבל מצד שני שגם תתאפשר פריקה וטעינה.

<שמואל שפט: לכן לא כל כך מוצאת חן בעינינו ההצעה שהייתה כאן.

<שמואל שפט: יחד עם זאת, בבחינת הרע במיעוטו, ככל שאין פתרון אחר, אפשר להגיע למצב שבית המשפט העליון אמר.

<שמואל שפט: מבחינתנו עדיף לנסות לשקול פתרונות אחרים בכיוון שחברים הציעו.

חיים כץ: שב עם מציעת החוק.

חיים כץ: היא באה מכוונות טובות.

חיים כץ: היא רוצה לעזור לאנשים.

חיים כץ: היא רוצה ללכת לפי הכלל הגדול בתורה שזה נהנה וזה לא חסר.

חיים כץ: היא רוצה לעזור לאנשים ולא רוצה לפגוע באחרים.

חיים כץ: אין לה שם עניין לפגוע לא במסחר ולא בפורקים.

חיים כץ: אין לה עניין.

חיים כץ: היא טהורה בעניין הזה.

חיים כץ: אני לא יודע לגבי עניינים אחרים, אבל בזה אני יודע שהיא טהורה.

חיים כץ: שבו ודברו.

<שמואל שפט: חזקת יושר, גם על דברים אחרים.

אורי מקלב: אתה צריך להסביר מה זה אצלך נקרא טהורה.

אורי מקלב: ישרה?

אורי מקלב: מה זה נקרא טהורה?

חיים כץ: נקייה בליבה.

אורי מקלב: במחשבתה.

<אורלי מיכה: אני מהעמותה לקידום ושמירת זכויות חולי הכליות.

<אורלי מיכה: בכלל אוכלוסיית הנכים יש אוכלוסייה שצריך להחריג אותה של מטופלי הדיאליזה שבארץ כרגע מונים 5,300 אנשים בתוך כשבעים יחידות דיאליזה.

חיים כץ: יש להם תו נכה?

<אורלי מיכה: כן.

<אורלי מיכה: באופן אוטומטי.

<אורלי מיכה: מתוך כשבעים יחידות דיאליזה, כחמישים, אם אני לא טועה, הן יחידות שנמצאות בתוך הקהילה וזה אומר בתוך קניונים או בתוך מוסדות כאלה ואחרים, שם באמת יש בעיה של פריקה וטעינה.

<אורלי מיכה: מטופל דיאליזה שמתחיל טיפול לצורך העניין בשעה 7:00 בבוקר כי זאת המשמרת שלו, ואם יעשו תקנה של שעתיים, זה לא יעזור לו.

חיים כץ: מה לעשות, אין מושלם.

<ישראל אבן זהב: אבל יש שם עוד חניות נכים.

חיים כץ: את צודקת.

<אורלי מיכה: לא יעלה על הדעת שאותו חולה יאמרו לאחות שתפרק את הדיאליזה, הוא יזיז את הרכב ויחזור לטיפול.

<אורלי מיכה: מה יעשו אותם מטופלים?

<אורלי מיכה: יחנו מאתיים מטרים ולשם יצטרכו ללכת אחרי הדיאליזה?

יעקב מרגי: הם ייקחו בחשבון שזה מוגבל בשעות ולא יחנו שם.

<ישראל אבן זהב: יש עוד חניות נכים.

<אורלי מיכה: יש בעיה.

<אורלי מיכה: אני יכולה לתת עשרות דוגמאות.

חיים כץ: את יודעת למה אתם לא מקבלים את הזכויות שלכם?

חיים כץ: צריך לדעת היכן עובר הקו ואתם לא יודעים.

חיים כץ: כל אחד דואג לצדק שלו ולכן לא עושים כלום ואף אחד לא מקבל כלום.

חיים כץ: צריך לעשות סדק בקיר ולהתחיל.

חיים כץ: אי אפשר לתקן הכול ביחד.

חיים כץ: אם רוצים לתקן הכול ביחד, יקומו הגורמים השלטוניים ויאמרו שלא נותנים.

חיים כץ: היום לחולה דיאליזה אין מקום חניה ועכשיו נותנים לו פתרון.

<אורלי מיכה: יש לו חניה אבל הוא נדרש לשלם עבורה.

חיים כץ: הוא לא יכול לעמוד במקום הפריקה והטעינה כי הוא יקבל רפורט.

אורי מקלב: אם הוא עומד בשעות פחות מחצי שעה, הוא יכול והוא לא יקבל רפורט.

קארין אלהרר: לא היום.

אורי מקלב: אני אומר לך אדוני היושב ראש שעיריות שלא יגבילו בזמן את הפריקה והטעינה, אנחנו צריכים כן לאפשר לנכים לחנות בשעות מסוימות, נניח מאחר הצהרים או מכל שעה אחרת.

קארין אלהרר: זה מה שבאנו לעשות.

אורי מקלב: יהיו רשויות שבכלל לא ייתנו.

חיים כץ: מה שטוב אצלך שהגעת מאוחר ואתה חוזר על מה שאמרנו וזה שמשעה 10:00 החניה פתוחה ואחר הצהרים החניה פתוחה.

חיים כץ: כולם הסכימו לזה.

חיים כץ: אתה אומר אחר הצהרים, בסדר, אבל גם בשעות הערב.

חיים כץ: גם בשישי-שבת מותר לחנות.

אורי מקלב: יש מקומות לפריקה וטעינה שמתבצעת שעתיים בבוקר ושעה בערב.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אנחנו הולכים לעשות רק בבוקר.

אורי מקלב: המדרחוב.

חיים כץ: אתה לא יכול לעשות את זה.

חיים כץ: אתה לא יכול לחוקק על כל חניה.

חיים כץ: כי ברחוב מסוים הוא בא באופן קבוע ואז יצא בעל החנות וישים שם קופסא כי הוא יודע שהפורק צריך להגיע.

חיים כץ: אם לא תהיה לו ברירה, תאמין לי שהוא יסתדר.

חיים כץ: גם כשאתה בונה ואתה רוצה לתפוס חניה כי מגיעה המשאית עם המלט, אתה יוצא החוצה, שם שתי כיסאות ושומר על החניה שלך.

אורי מקלב: היום ניתן דוח למי שעושה זאת.

חיים כץ: אבל אתה לא יודע לעשות את זה בצורה אחרת.

חיים כץ: כל אחד הוא אופרה אחרת וזה מורכב.

חיים כץ: יש לנו המון זמן לדון בזה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.

חיים כץ: האם יש כאן עוד מישהו שרוצה לומר משהו?

<מיכל שיק הרטוב: אני מעמותת נגישות ישראל.

<מיכל שיק הרטוב: החקיקה הזאת, הצעת החוק הזאת, היא בעצם תולדה של מצוקת חניות נכים.

<מיכל שיק הרטוב: אגב, בחניונים בקניונים אין את הבעיה הזאת כי יש תקנות שמסדירות חניות לנכים.

<מיכל שיק הרטוב: הבעיה היא ברחובות.

<מיכל שיק הרטוב: אני חייבת לציין שעם כל הכבוד, ויש המון כבוד להצעת החוק הזאת, הטיפול האמיתי צריך להיעשות בתקנות דרכים.

חיים כץ: מה זה נוגע לעניין?

<מיכל שיק הרטוב: אני אומר לך במה זה נוגע.

חיים כץ: אנחנו דנים עכשיו בהצעת החוק הזאת.

חיים כץ: נקודה.

<מיכל שיק הרטוב: כי הוועדה הזאת בדיוק צריכה לדחוף את התקנות האלה ועדיין לא התחילו לדון בתקנות האלה.

<מיכל שיק הרטוב: לגבי הצעת החוק הזאת, אני חייבת לציין שבאמת יש אזורים שיש בעיה של פריקה וטעינה ובאמת אם נכה חונה שם, זה עשוי ליצור בעיה אמיתית.

<מיכל שיק הרטוב: הנושא של 25 דקות, אני הגעתי קצת באיחור לישיבה.

יעקב מרגי: זה יורד.

יעקב מרגי: ברגע שאנחנו מתחמים את זה בשעות, זה יורד.

<מיכל שיק הרטוב: בסדר.

<מיכל שיק הרטוב: תודה.

<שמואל חיימוביץ': נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ממונה נגישות ארצי.

<שמואל חיימוביץ': הזכירו כאן את בעיית האכיפה.

<שמואל חיימוביץ': אני קורא למשרד התחבורה להרים את הכפפה ולקדם אמצעים טכנולוגיים שמאפשרים בסופו של דבר את מימוש הרעיון של האכיפה.

<שמואל חיימוביץ': הרבה פעמים החניות האלה נתפסות על ידי מי שהמחוקק לא התכוון להעניק לו תו נכה.

<שמואל חיימוביץ': יש היום פתרונות טכנולוגיים שמונחים על השולחן וזה יכול ללכת בד בבד.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו עוברים להקראה.

<יעל סלנט: הנוסח יהיה שונה מהנוסח שהונח בפני חברי הוועדה, לאור מה שנאמר כאן.

<יעל סלנט: השאלה היא האם לכתוב בשעות שהוקצו לשם כך לשם חניית נכים?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אנחנו נגדיר את השעות.

<יעל סלנט: אנחנו נתקן את פסקה (4) שאומרת שהחניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה ובסופה יבוא "או נעשית באזור המיועד לפריקה וטעינה".

חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה, אפשר לראות בשילוב העיריות כי אולי הן ירצו לשים מדחן ולהגביל בזמן אבל אם זה עד שעה 10:00.

חיים כץ: מ-10:00 ואילך.

חיים כץ: צריך להגדיר זמנים ולהודיע לבעלי העסקים כדי שידעו ויטפלו בזה.

<יעל סלנט: בינתיים נאמר "ובלבד שנעשית בשעות שהוקצו לשם כך לשם חניית נכים".

חיים כץ: כן.

<יעל סלנט: הצעת חוק חניה לנכים (תיקון מס'.....) (הזכות לחניה באזור השמור לפריקה ולטעינה),

<יעל סלנט: תיקון סעיף 2 בחוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993, בסעיף 2(א) - בפסקה (4), בסופה יבוא "או נעשית באזור המיועד לפריקה ולטעינה ובלבד שנעשית בשעות שהוקצו לשם כך על ידי הרשות המקומית".

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אנחנו מגדירים את השעות.

חיים כץ: אנחנו נגדיר את השעות.

חיים כץ: כפי שייקבע אחרי הקריאה הראשונה.

אורי מקלב: בשעות, כקבוע על ידי הוועדה.

חיים כץ: אני לא עורך דין ואני לא יודע איך לנסח.

חיים כץ: אני אמרתי את מה שאמרתי.

חיים כץ: משעה 10:00.

יעקב מרגי: לאחר השעה 10:00.

חיים כץ: לאחר השעה 10:00.

אורי מקלב: מי קבע את השעה 10:00?

אורי מקלב: זה נעשה מקצועית?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: אנחנו אחר כך נדון בזה.

חיים כץ: משעה 10:00 עד שעה 06:00 בבוקר למחרת.

אורי מקלב: אני חושב שחשוב שתודיע לפרוטוקול, אדוני היושב ראש, שהשעה הזאת תוכל להשתנות.

חיים כץ: כן.

אורי מקלב: אתה קובע משעה 10:00 אבל צריך לשמוע את כל הרשויות.

יעקב מרגי: הוא אמר את זה כמה פעמים.

אורי מקלב: יש מקומות שזה הרבה יותר מאוחר.

<חוה ראובני: יש הערות של נציגי הממשלה.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: שיבקשו את רשות הדיבור.

חיים כץ: הוועדה אצלי, זה לא כמו בוועדות אחרות.

חיים כץ: לא מתפרצים.

חיים כץ: שאלתי מי רוצה לדבר ואף אחד לא רצה.

חיים כץ: אנחנו לא עובדים אצלם.

<חוה ראובני: חיכינו עד שכולם יתייחסו.

חיים כץ: מה זה חיכיתם?

<חוה ראובני: רציתי לשמוע לפני שאני מתייחסת.

חיים כץ: תרימי את היד.

חיים כץ: אל תתפרצי.

חיים כץ: אנחנו לא עובדים אצלכם.

חיים כץ: אולי אתם רגילים שאנחנו עובדים אצלכם, אבל לא.

<חוה ראובני: חס וחלילה.

חיים כץ: אנחנו הנבחרים ואתם הפקידים.

חיים כץ: אם את רוצה לדבר, שאלתי אם את רוצה לדבר, לא.

חיים כץ: אני לא חושב שאת יכולה להתפרץ.

<חוה ראובני: אדוני, הערתי כדי להפנות את תשומת הלב.

חיים כץ: לא הרמת את היד אלא פרצת ואמרת שכולם סיימו לדבר, כאילו אנחנו עובדים אצלכם.

<חוה ראובני: האם אפשר להתייחס?

חיים כץ: אנחנו לא עובדים אצלכם.

<חוה ראובני: בוודאי שלא.

חיים כץ: תגידי בבקשה את מה שיש לך לומר.

חיים כץ: לפרוטוקול, מי את?

<חוה ראובני: עורכת דין חוה ראובני, משרד התחבורה.

<חוה ראובני: ממשלת ישראל הביעה עמדה עקרונית והחליטה לתמוך בהצעת החוק הזאת על פי העקרונות שהותוו בפסק הדין.

<חוה ראובני: אני חייבת לומר שאנחנו רואים בזה, בוא נגיד, אתגר מהגורפות של ההצעה, כי מדברים כאן על קניונים ומדברים על שעות.

<חוה ראובני: אני חושבת על רחוב אגריפס בירושלים, על האפשרות של חניית הנכים.

<חוה ראובני: אנחנו חוששים וחושבים שצריכים למצוא פתרונות כדי לאפשר את זה כי זאת ההחלטה שהתקבלה ויש כאן בעיה אמיתית.

<חוה ראובני: צריך לנסות לעשות את הניצול המיטבי של המקומות האלה לכל הצרכים וצורכי הנכים להגיע למקומות מסחר הם צרכים מרכזיים.

<חוה ראובני: לגבי הקצאת השעות.

<חוה ראובני: ברגע שמקצים את שעות הפריקה והטעינה וכותבים פריקה וטעינה עד השעה 10:00, ממילא ברגע שעוברת השעה 10:00 בתמרור שעות פריקה וטעינה, זה הופך להיות או חניה חופשית או חניה מוסדרת או אסור, לפי יתר התמרורים שמוצבים במקום ואני לא צריכה את הוראת החוק.

יעקב מרגי: אף אחד לא אמר שיהיה תמרור שהמקום מיועד לפריקה וטעינה משעה עד שעה.

יעקב מרגי: הפוך.

יעקב מרגי: התיקון בא לומר שנכים בעלי תו חניה יוכלו לחנות במקום המיועד לפריקה וטעינה מ-10:00 עד שעה מסוימת.

<חוה ראובני: אני לא ראיתי את ההצעה הזאת.

אורי מקלב: אני מכיר מקומות שמסומן שם אדום-לבן ומותרת רק פריקה וטעינה.

אורי מקלב: המשמעות של זה היא שאחרי שעות פריקה וטעינה עוברות - - -

חיים כץ: אבל גם כך הנכים יכולים לחנות.

<חוה ראובני: לנכה מותר לחנות במקומות המסומנים אדום-לבן.

אורי מקלב: לא תמיד.

חיים כץ: הם חונים באדום-לבן.

אורי מקלב: אז יבוא הפקח ויאמר שהייתה הפרעת תנועה והם יקבלו דוח.

<חוה ראובני: אני מבקשת שהמשך הליכי החקיקה יתואמו עם הממשלה.

חיים כץ: בסדר גמור.

יעקב מרגי: אמר את זה היושב ראש.

חיים כץ: אמרתי את זה פעמים רבות.

חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה, זה יתואם.

חיים כץ: אנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: אושרה פה אחד

חיים כץ: הצעת החוק אושרה פה אחד.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: את מחליפה את עדי קול.

קארין אלהרר: כן.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שנמצאים כאן, ארבעה במספר, תמכו בהצעות החוק תודה רבה.

חיים כץ: הוועדה מאשרת את הצעת החוק כהכנה לקריאה הראשונה.

חיים כץ: אני מקווה שההצעה תעבור במליאה ותגיע לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.