ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 231, 2014-05-26 12:00

חיים כץ: צהריים טובים, היום יום שני, כ"ו באייר, 26 במאי 2014.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הגדרת ילד לעניין ביטוח שאירים), של חבר הכנסת דב חנין ועוד רשימה של ח"כים שאני לא מקריא אותם בגלל שהם אינם פה; והצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הרחבת הגדרת ילד לעניין ביטוח שאירים), של חבר הכנסת נסים זאב, אברהם מיכאלי, ישראל אייכלר - -

נסים זאב: יש פה רשימה ארוכה.

חיים כץ: הרשימה לא מעניינת.

חיים כץ: - - יצחק כהן; וכל השאר שאינם פה, לא מעניינים.

נסים זאב: כולם מעניינים, אבל לא נמצאים.

חיים כץ: לא נמצאים?

חיים כץ: אז לא מעניין אותם.

חיים כץ: בשלב הראשון אנחנו נאחד בין שתי הצעות החוק האלה.

חיים כץ: אתה מוכן לזה, חבר הכנסת נסים זאב?

נסים זאב: אין כמו אחדות.

חיים כץ: אחדות זה דבר טוב, אבל אנחנו לא יודעים איפה חבר הכנסת דב חנין.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אחרי שהצעת החוק שלי נכנסה וקיבלה אישור ועדת שרים – ועשינו פה עבודה מאוד מקיפה, שאני תכף אפרט אותה – דב חנין ביקש שאם לא אכפת לי - - -

חיים כץ: תשמע, הייתי מעדיף שתפרט פחות, כדי שנגמור יותר מהר.

נסים זאב: בסדר, אבל אסור לדבר שלוש דקות?

חיים כץ: שלוש דקות תקבל.

אברהם מיכאלי: במליאה תדבר עשר דקות, גם במקומי.

נסים זאב: נו, באמת, ההפסקה שהפסקתם אותי לקחה כבר דקה וחצי.

חיים כץ: דבר עד שחנין יבוא.

נסים זאב: ולכן דב הצטרף להצעת החוק שלי.

נסים זאב: אני רוצה לומר שבמשך מספר קדנציות הצעת החוק הזו הסתובבה, כולל בקדנציה הנוכחית.

נסים זאב: הרב אייכלר, הרב אשר, יצחק כהן, מיכאלי – כל אחד הביא ביוזמתו.

נסים זאב: גם זבולון כלפה.

נסים זאב: כולם הגישו.

נסים זאב: בפעם האחרונה, כפי שהבנתי, וגם בתקופת כחלון כאשר היה שר העבודה והרווחה, למרות כל ההבטחות, זה נפל ברגע האחרון בוועדת שרים.

נסים זאב: לכן, ייאמר לזכותו של השר מאיר כהן, לא ויתרתי.

נסים זאב: קיימנו ישיבה מעמיקה ויסודית לבדוק למה ועדת השרים משנה את דעתה.

נסים זאב: בסופו של דבר, אחת הנקודות המרכזיות היא שבכל החוקים עד לרגע ששיניתי את גיל הנוסח, זה היה עד גיל 21.

נסים זאב: ו-21 זה בעיקר יוצאי צבא וכולי, או אלה שיש להם פריבילגיות מיוחדות.

נסים זאב: והייתי צריך להשוות עד גיל 20, כי למעשה סעיף קטן (ד) מתייחס אך ורק למי שזמנו מוקדש ללימודים במוסד חינוכי.

נסים זאב: מה זה מוסד חינוכי?

נסים זאב: עד היום ההגדרות היו: לימודים אקדמאיים, לימודי הכשרה מקצועית, לימודים תורניים.

נסים זאב: לצערי הרב שמו על זה פס.

נסים זאב: לימודים תורניים לא היו בכלל, ולכן יצא אפוא שכל היתומים שנמצאים בלימודים תורניים לא זכו לקצבת שאירים.

נסים זאב: יש פה עניין של איפה ואיפה, ואני חושב שב - - -

חיים כץ: אנחנו נעשה היום את השלב הראשון בתיקון.

חיים כץ: זה רק הכנה לקריאה ראשונה.

נסים זאב: מכיוון שזה סעיף כל כך קטן, קל גם לתקן אותו, את סעיף קטן (ד).

חיים כץ: אני עדיין מחכה לדב חנין.

ישראל אייכלר: אז אולי אני אקבל רשות דיבור עד שהוא בא.

חיים כץ: כן.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, בשעתו, כששמעתי מיוסף ואימא שלו את הסיפור הזה, ושמעתי גם מיתומים אחרים שהגיעו לגיל 18 והפסיקו להם, אני לא האמנתי שיש אפליה בדבר הזה, לא האמנתי שיכול להיות בכלל דבר כזה, הרי יתום הוא יתום, ובפרט, יש משפחות שמטה לחמם נשבר עם מות האב או האם.

ישראל אייכלר: וחשבתי שזה ילך בקלות.

ישראל אייכלר: הגשתי את ההצעה פעם אחר פעם, והשר כחלון, ייאמר לשבחו, תמך בזה, ולא סתם תמך בזה אלא אפילו הגיש ערר נגד ועדת השרים כשהיא פסלה את זה.

ישראל אייכלר: אבל אין המצווה נקראת אלא על שם גומרה, ולכן, לזכותם של נסים זאב והחברים שהציעו את זה עכשיו ולזכותו של שר הרווחה מאיר כהן, שלמרות שהוא במפלגה הלא נכונה נשאר בו לב יהודי.

ישראל אייכלר: ..

ישראל אייכלר: הוא עשה מה שאפילו כחלון לא עשה, והוא כן עמד על זה, והוא כן הצליח להעביר את זה בוועדת שרים.

ישראל אייכלר: ועכשיו יש בידי היושב-ראש, חיים כץ, זכות גדולה להעביר את הדבר הזה.

ישראל אייכלר: כתוב שהקב"ה הוא דיין אלמנות ואבי יתומים.

ישראל אייכלר: וגם כתוב בתורה: "אלמנה ויתום לא תענון, והיה כי יצעק אליי – ושמעתי, כי חנון אני".

ישראל אייכלר: באה פעם אלמנה לגבאי צדקה, והיא צעקה שהיא רוצה ומגיע לה.

ישראל אייכלר: היא צעקה וצרחה, והגבאי ידע שהיא כבר קיבלה ושהיא לא צודקת.

ישראל אייכלר: אז אמר לו אחד הצדיקים: תן לה.

ישראל אייכלר: אז הוא אמר: למה שאני אתן לה, היא לא צודקת.

ישראל אייכלר: אז הוא אמר: הרי כתוב "לא תענו איש את עמיתו", וכשפוגעים בבן אדם וכשהוא צועק לקב"ה, הוא שומע כל אדם, לאו דווקא אלמנה ויתום.

ישראל אייכלר: אז מה פתאום כתוב "אלמנה ויתום לא תענון", ועוד פעמיים?

ישראל אייכלר: מה זה שונה?

ישראל אייכלר: כי אלמנה ויתום, גם אם הם לא צודקים, הקב"ה שומע את הצעקה שלהם.

ישראל אייכלר: אדם רגיל, אם הוא לא צודק, הוא לא צודק, שיצעק עד מחר.

ישראל אייכלר: אבל עם אלמנה ויתום צריך להיות יותר רגיש.

ישראל אייכלר: ופה, החוק הזה הוא זכות גדולה מאוד.

ישראל אייכלר: כמו שהקב"ה שומע שהיא צועקת כשלא נותנים לה, הקב"ה ישמע כאשר האלמנות והיתומים יברכו אותך ואת כל מי שהיה לו חלק בדבר הזה, על זה שעזרתם להרנין לב אלמנה ויתום.

חיים כץ: למה חשבתם שלא נעביר את זה בוועדה?

ישראל אייכלר: אני לא חשבתי לרגע.

ישראל אייכלר: באתי בגלל - - -

חיים כץ: אתה בכלל לא מבין כמה פניות היו מחברי כנסת, "תעביר את זה", "תעברי את זה".

חיים כץ: אני פשוט לא הבנתי מאיפה החשש הזה.

אברהם מיכאלי: חיים, הניסיון הקודם של החוק הזה - - -

חיים כץ: אתה היית בוועדה בקדנציה הקודמת.

אברהם מיכאלי: נכון, אבל זה לא הגיע לוועדה.

נסים זאב: זה נפל בוועדת שרים.

חיים כץ: אבל עכשיו, כשזה עבר בוועדת שרים, אני לא רוצה לנקוב בכל השמות של חברי הכנסת שפנו אליי - - -

אברהם מיכאלי: נכון שאני לא פניתי אליך, כי סמכתי עליך?

חיים כץ: נכון.

אברהם מיכאלי: מי שלא מבין מי זה חיים כץ - - -

חיים כץ: אתה לא מבין בכלל, פנו אליי מכל הכיוונים.

חיים כץ: ..

חיים כץ: הוועדה הזאת, איפה שהיא יכלה לעזור, לאלמנות, ליתומים, לאנשים במצוקה – פה הם מצאו לב פתוח ובית חם.

חיים כץ: בוועדה הזאת.

חיים כץ: ותמיד היינו בית הילל במקרים האלה, ולא חלילה במקום אחר.

חיים כץ: אבל החששות היו כאלה...

חיים כץ: ברגע שהיועצים המשפטיים סיימו העליתי את זה מיד לסדר היום, ובאו אליי – "אתה תעלה את זה ביום שני או לא תעלה את זה?".

נסים זאב: אני אגיד לך איפה היה החשש.

יצחק כהן: החשש לא היה מחיים.

נסים זאב: לא מחיים, אני לא מדבר על חיים.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך איפה היו החששות ואיפה היו המכשלות.

נסים זאב: הם היו בשניים.

נסים זאב: דבר ראשון, כאשר החלפתי את ההגדרה מ-21 ל-20, זה נתן מענה.

נסים זאב: דבר שני, אמרו שיהיו להגדרת הילד השלכות רוחב גם לנושאים אחרים, כמו למשל נכים - -

שולי מועלם-רפאלי: דב הגיע.

נסים זאב: - - ולכן, כאשר הנוסח הנכון היה שאין פה השלכות רוחב - - -

חיים כץ: אין השלכות רוחב, כי בכל ההגדרות זה גיל 21: בשאירים, בקרנות ועוד.

חיים כץ: ברוב המקרים זה גיל 21.

נסים זאב: לא, אבל לגבי הנושא הזה של נחשב כילד סטודנט; ו"סטודנט" זה לא משנה אם זה לימוד תורני או לא תורני או טכנולוגי – אני חושב שיש פה שוויון מלא.

נסים זאב: אנחנו לא משנים את הסעיף במהות.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: ועכשיו אנחנו פונים לדב חנין.

חיים כץ: האם אתה מוכן לאחד את שתי הצעות החוק האלה?

דב חנין: אדוני, אני אומר כך: ברמת העיקרון.

דב חנין: .. בוודאי, לאחד את שתי ההצעות, בוודאי.

דב חנין: אנחנו בעד.

דב חנין: אחר כך אני אדבר לגופו של עניין.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: אז אנחנו עכשיו באיזה סעיף?

<יעל סלנט: אנחנו מתקנים את סעיף 252, שעניינו הוא קצבת שאירים.

<יעל סלנט: לעבור להקראה?

חיים כץ: לא, קודם צריכים להצביע שאנחנו מאחדים.

<יעל סלנט: אנחנו מצביעים על המיזוג של שתי הצעות החוק – של חבר הכנסת דב חנין ושל חבר הכנסת נסים זאב.

חיים כץ: ושל קבוצת ח"כים, בשתי ההצעות.

חיים כץ: מי בעד ההצעה?

חיים כץ: אייכלר מצביע במקום ליצמן, נסים זאב במקום מרגי.

דב חנין: אני בעד, אבל בלי זכות הצבעה.

דב חנין: הצבעה בעד אישור מיזוג של שתי הצעות החוק – פה אחד הצעות החוק מוזגו.

חיים כץ: כל חברי הכנסת שיש להם זכות הצבעה – וגם אלה שאין להם זכות הצבעה אבל לבם היה מצביע – אישרו את מיזוג ההצעות.

חיים כץ: דב חנין, דבר בקצרה, כדי לא לעכב את המתת ליתומים.

דב חנין: אני, אדוני היושב-ראש, רוצה לברך את חבריי על השותפות שיש כאן.

דב חנין: אני חושב שבהצעת החוק הזאת יש מסר ערכי מאוד חשוב ומאוד נכון לחברה הישראלית: ילד הוא ילד ויתום הוא יתום, וזה לא משנה איפה הוא נמצא, איפה הוא לומד – המדינה צריכה להתייחס לילדים, וגם ליתומים, בצורה שוויונית.

דב חנין: לכן אני גאה ברמה האישית שיש לי חלק קטן בקידום היוזמה, יחד עם חבריי.

דב חנין: אני מקווה שנקדם אותה במהירות.

נסים זאב: תודה.

אברהם מיכאלי: יישר כוח.

חיים כץ: עוברים להקראה.

<יעל סלנט: הקראה:

נסים זאב: יש לי שאלה.

נסים זאב: מוסדות שלא מקבלים תמיכה - - -

חיים כץ: לא יודע, אתם סיכמתם.

חיים כץ: בוא נעביר את זה בקריאה ראשונה, ויהיה לנו זמן לברר בין הראשונה לשנייה והשלישית.

<יעל סלנט: מבחינת העלות התקציבית, לפי אומדני המוסד לביטוח לאומי מדובר על 15 מיליון שקל.

חיים כץ: יש פה נציג אוצר?

חיים כץ: מאחר שוועדת השרים אישרה, אני מבין שהצעת החוק היא לא תקציבית.

חיים כץ: יש פה נציג אוצר?

חיים כץ: אין נציג אוצר, אז בטח שהיא לא תקציבית.

חיים כץ: אנחנו נעבור להצבעה.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק כפי שהוקראה?

חיים כץ: הצבעה בעד הצעת החוק – פה אחד הצעת החוק עברה להכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: גדלנו לחמישה, כי גם רינה פרנקל תומכת בהצעה.

חיים כץ: כל החמישה שיש להם זכות הצבעה, ועוד שלושה שהם חברי כנסת שלא חברים בוועדה הזאת אבל תמכו בלבם.

נסים זאב: הם באו לכבד את ההצעה.

חיים כץ: הוועדה העבירה את הצעת החוק הזאת להכנה לקריאה הראשונה, שתעלה במליאה.

חיים כץ: אם היא תעבור עוד שבועיים – כי שבוע הבא אין כנסת, כי חג השבועות מגיע אלינו - - -

אברהם מיכאלי: אולי נספיק להעביר את זה השבוע.

אברהם מיכאלי: אני אבדוק את זה.

חיים כץ: לא נראה לי, אבל.

חיים כץ: .. אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו לתקן את העוול של פגיעה ביתומים.

חיים כץ: הוועדה אישרה.

נסים זאב: יש לי שאלה בנושא.

חיים כץ: אחרי שננעל את הישיבה.

נסים זאב: לא, לא, לגופו של עניין.

חיים כץ: נעשה הכול לפני שנייה ושלישית, עכשיו כבר הצבענו.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.

נסים זאב: לגבי ההחלה של החוק, האם לא צריך לדבר על זה כבר בקריאה ראשונה?

חיים כץ: לא, ממש לא.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.