ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 260, 2014-05-13 13:30

אבישי ברוורמן: רבותי, ברוכים הבאים.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק רישוי שירותים לרכב.

אבישי ברוורמן: אני אבקש מהקריין היום – עוד פעם עורכת הדין שרית זוכוביצקי.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<לאה ורון: הוועדה הגיעה עד סעיף 52, ואתם העברתם נוסח מעודכן, מתוקן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני תכננתי להקריא בישיבה האחרונה את השינויים, ואז חשבתי שזה יהיה נוח יותר לראות את זה שלם.

<חיים פילצר: יש לי הערה, אם אפשר.

אבישי ברוורמן: לפרוטוקול, מי אדוני?

<חיים פילצר: חיים פילצר, סמנכ"ל "אלון מוטורס".

<חיים פילצר: בישיבה הקודמת אחד התיקונים שהיו הוא שלא יסכל יבואן ראשי בארץ כל יבוא של יבואן מקביל מספקים באירופה.

<חיים פילצר: אני מנהל מזה חודשים מספר משא ומתן ברמה רצינית מאוד עם סוכן מורשה באירופה של "מרצדס" ליבוא משאיות.

<חיים פילצר: התקבל אצלי מייל בחברה מאותו סוכן מורשה ביום שישי, שבו נאמר שהאנשים במטה הראשי של "מרצדס" שמטפלים באספקת משאיות ורכב לישראל מקשים ולא מעוניינים לספק לי, יבואן מקביל, מחירים ולפתוח לי את השוק.

<חיים פילצר: זה אחרי שכבר היו טענות שונות, כמו למשל – אני בכוונה לא רוצה לחשוף את הכול – אני מנהל משא ומתן עם סוכן מורשה, שלא ניתן לייבא משאיות לישראל.

<חיים פילצר: כשעניתי זו שטות, אין כזה דבר, אז עברו ל – יש חמש או שש סיבות עד המייל האחרון.

אבישי ברוורמן: האם אתה חושב שמישהו פנה אליהם ואמר להם לא למכור?

<חיים פילצר: אין לי ספק.

אבישי ברוורמן: רבותי, אתם רושמים את זה לפרוטוקול?

אבישי ברוורמן: מר פילצר, תאמר בצורה ברורה, מה אתה רוצה להגיד?

<חיים פילצר: אני רוצה לומר שאם אנחנו מתקנים תקנה כזאת ואנחנו לא מסוגלים לאכוף – לא יודעים מה לעשות.

<חיים פילצר: אין לי ספק שהיבואן בישראל – ואם אפשר לומר את שמו על השולחן, "כלמוביל", ואין לי ספק, וזו לא הפעם הראשונה שזה קורה – עושים מה שעושים אצל יצרן ענק.

<חיים פילצר: הלילה חזרתי מאירופה בעניין הזה, ואני אומר את זה בצורה חד-משמעית.

<חיים פילצר: אני מבקש שבסיוע השולחן הזה מישהו יתייחס לעניין הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: זה דבר מרכזי.

אבישי ברוורמן: אפשר לחוקק חוקים, אפשר לעשות הכול, אבל מול כוח קשה להתמודד.

אבישי ברוורמן: קשה בכנסת, קשה בדברים.

אבישי ברוורמן: כי לחזקים יש את המשאבים ויש את הכסף, יש להם את רוב הפוליטיקאים בדרך כלל.

אבישי ברוורמן: ולכן קטונתי להגיד, זה חמור מאוד מאוד, אבל רשמנו את זה, נבקש התייחסות.

<יורם בונן: לאיזה חלק להתייחס?

אבישי ברוורמן: זה אבסורד, זה לא רק בשטח הזה, זה בכל השטחים שאני שם לב עכשיו.

אבישי ברוורמן: הדברים קורים כשהחזקים מבינים לפעמים שאין להם גבולות.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע, שמענו את מה שאמרת, אם זה נכון, זה כואב מאוד.

<יורם בונן: לאיזה חלק להתייחס אדוני, לאין לי ספק או לעושים מה שעושים?

<יורם בונן: יש פה רטוריקה נחרצת מאוד.

<יורם בונן: למה להתייחס?

<חיים פילצר: אין פה רטוריקה, יש עובדות.

<יורם בונן: אין לי ספק.

<יורם בונן: מה העובדות?

אבישי ברוורמן: סליחה אדוני, אתה לא בזכות דיבור, למרות שאתה העורך דין הכי מפורסם בארץ עוד מעט, אני ראיתי במשרדים.

אבישי ברוורמן: אתה לא בזכות דיבור כרגע.

אבישי ברוורמן: נאמרה פה הערה.

אבישי ברוורמן: לפני שאני פותח, אם אתה רוצה לדבר, תציג את עצמך.

אבישי ברוורמן: עורך דין בונן שמייצג איגוד יבואני הרכב.

<לאה ורון: את "כלמוביל".

<יורם בונן: את כל איגוד יבואני הרכב.

אבישי ברוורמן: נאמרה פה הערה שאומרת בצורה ברורה – "כלמוביל" או מישהו מטעמם דואגים לכך שיבואנים מקבילים לא יוכלו לייבא "מרצדס" לישראל.

אבישי ברוורמן: מה התשובה שלך?

<יורם בונן: התשובה היא שבדברים שנאמרו כאן יש רטוריקה נחרצת מאוד, אבל אפס עובדות.

<יורם בונן: מה שאמר האדון הנכבד זה שאין לו ספק.

<יורם בונן: אני לא יודע למה אין לו ספק, כי לא שמעתי איזושהי עובדה שאמורה לשמש בסיס.

אבישי ברוורמן: טוב, זה ברור.

אבישי ברוורמן: התשובה שלך ברורה.

אבישי ברוורמן: את רוב הדברים אי-אפשר להוכיח.

<יורם בונן: התשובה היא לא היה ולא – אז אם אי-אפשר להוכיח זה נהיה אקסיומה?

<יורם בונן: לא היה ולא נברא.

אבישי ברוורמן: לא היה ולא נברא.

אבישי ברוורמן: הכוח אצלכם.

אבישי ברוורמן: הכול ברור, לא היה ולא נברא.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אנחנו פותחים את הדיון.

<שרית זוכוביצקי-אור: הפסקנו בסעיף 52.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני קוראת מהסעיף - - -

<לאה ורון: רגע, אני רואה שיעקב אנוך, נשיא איגוד יבואני הרכב מבקש רשות דיבור, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: בנושא הזה?

<יעקב אנוך: בנושא הקודם, ברשותך.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, הנושא הוסבר, לפחות על-ידי, מספר פעמים.

<יעקב אנוך: יבואן פה לא צריך לעשות שום דבר בכדי שיצרן יודיע לסוכן אחר שלו בכול מקום לעשות או לא לעשות דברים.

<יעקב אנוך: אין לי ספק – אין לי ספק – שהיבואן פה לא עשה שום דבר, ואפילו לא יודע מהקשרים שיש לו עם מישהו לקנות מכוניות.

<יעקב אנוך: אותו סוכן בחו"ל פנה אל היצרן, כי ממנו הוא צריך לקבל מכוניות.

<יעקב אנוך: היצרן שאל שאלות, הוא ענה לו כגרמני טוב, את האמת, שזה לייצוא לישראל, ואמר לו מי שאמר לו זה בניגוד להסכם שלך, אני מניח.

<יעקב אנוך: אתה לא יכול להוציא לישראל כי יש לך הסכם שאסור לך להוציא מחוץ לאירופה שום מכונית.

<יעקב אנוך: אלה הסכמים באירופה היום.

<יעקב אנוך: מזה לבנות סיפור רק בכדי אולי להכפיש אולי לא להכפיש, אני לא רוצה להיכנס לרמת הדיון הזאת.

<יעקב אנוך: אני הייתי מציע שקודם כל - - -

אבישי ברוורמן: מר אנוך, זאת אומרת, אסור לייצא מאירופה לישראל?

<יעקב אנוך: ודאי.

<יעקב אנוך: ודאי.

<יעקב אנוך: ודאי.

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש.

<יעקב אנוך: אני יכול, אדוני היושב-ראש?

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר אנוך.

אבישי ברוורמן: אני אומר, זרק מר פילצר פצצה, ואני שם אותה על השולחן.

<יעקב אנוך: אין פה שום פצצה.

<יעקב אנוך: זה לא חדש.

<יעקב אנוך: בכל החוזים, כולל החוזים שלנו כיבואנים בישראל, כתוב במפורש שאסור לנו לייצא מכוניות לשום מקום.

<יעקב אנוך: זה מול היצרן.

<יעקב אנוך: ואם אנחנו מייצאים מישראל אוטו בלי אישור היצרן, אז אנחנו עומדים בפני מהלך - - -

אבישי ברוורמן: אם אתה, עם ניסיונך כי רב, היית במקום של פילצר, והיית רוצה לעשות את זה בתור יבואן מקביל, איך היית משכנע אותם לעשות את זה?

<יעקב אנוך: את מי?

אבישי ברוורמן: את "מרצדס".

<קריאה: את היצרנים.

<יעקב אנוך: היצרנים - - -

אבישי ברוורמן: תלמד אותו איך הוא צריך לעשות את העבודה, הוא כנראה - - -

<יעקב אנוך: אני לא רוצה ללמד אותו.

<יעקב אנוך: אני רק יכול להגיד שהארגון שפילצר מייצג הוא גם יבואן רכב סדיר של "פיאג'ו".

<יעקב אנוך: אני יכול לעשות תרגיל, לפנות ל"פיאג'ו", ואני אקבל את אותה תשובה מ"פיאג'ו", שאני לא יכול.

<יעקב אנוך: בישראל יש סוכן, תפנה לסוכן בישראל.

<יעקב אנוך: בעניין הזה זה ברור מאוד, זה מופיע בחוזים, זה הופיע בחוזים שלנו.

<יעקב אנוך: שרית יושבת פה, היא מכירה את החוזים שלנו.

אבישי ברוורמן: היא תיכף תתייחס.

<יעקב אנוך: בסדר.

<יעקב אנוך: לבוא מזה ולהטיל אין לי ספק או יש לי ספק – יש עובדות.

<יעקב אנוך: שים את המייל שקיבלת על השולחן בוועדה, תראה את העובדות.

<יעקב אנוך: מפה שים את הנתונים.

<יעקב אנוך: אל תדברו באוויר.

<יעקב אנוך: אתם כל הזמן טוחנים באוויר ולא שמים עובדות.

אבישי ברוורמן: הוא גם יעביר את המייל.

אבישי ברוורמן: מר פילצר, תשובה, כי אנחנו לא רק - - -

<חיים פילצר: תשובה קצרה.

<חיים פילצר: א', יש עובדות.

<חיים פילצר: אני מעולם - - -

<יעקב אנוך: תציג אותן.

<יעקב אנוך: תציג אותן.

<חיים פילצר: רק שנייה.

<חיים פילצר: חבר'ה, לאט-לאט.

<יעקב אנוך: תציג אותן מהר, לאט - - -

<חיים פילצר: אנחנו אנשים מבוגרים.

<חיים פילצר: שנייה אחת.

<חיים פילצר: א', יש עובדות.

<חיים פילצר: ב', לסוכן שאתו אני מדבר יש חוזה, שאני, עבדכם הנאמן, עם יד על התנ"ך, ראיתי במו עיני.

<חיים פילצר: יש לו אישור מ"מרצדס בנץ" למכור בכל אירופה ובכל העולם.

<חיים פילצר: אני אומר את זה באחריות מלאה.

<חיים פילצר: חוזה שראיתי במו עיני.

<חיים פילצר: ואז, כשהאיש בא למכור לישראל - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, זו עדות על התנ"ך ובמקום הזה.

אבישי ברוורמן: מר אנוך, זאת אומרת שהטענה שלך לא נכונה.

<יעקב אנוך: לא, לא, לא, הטענה שלו לא נכונה, שיראה את החוזה.

<יעקב אנוך: שיביא את החוזה.

<יעקב אנוך: אני אראה לך את כל החוזים שאני אמרתי.

אבישי ברוורמן: אפשר להביא את החוזים הנה?

<חיים פילצר: אני אעשה את כל המאמצים להביא את - - -

אבישי ברוורמן: שרית זוכוביצקי, את תסתכלי על החוזים האלה ביחד איתי?

אבישי ברוורמן: איתי עצמון, תסתכל עליהם?

אבישי ברוורמן: תודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להגיד משהו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רצינו למנוע את הסיטואציה הזו שעכשיו מתוארת באמצעות יצירת עבירה פלילית שמפורטת בסעיף 45, שהוועדה אישרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק את הסיטואציה של יבואנים שמנסים להתערב, לסכל וכולי.

<שרית זוכוביצקי-אור: כדי להעמיד לדין, כמובן שיצטרכו את רמת ההוכחה הנדרשת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת מה אני אראה בחוזים, אבל החוזים שאני מכירה הם חוזים שמסדירים את היחסים בין היצרן ליבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם לא עוסקים ביחסים של היצרן עם גופים אחרים או במדיניות שלו בקשר לשיווק רכב בעולם.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם מתארים את החוזים, הכספיים, בין היצרן לבין היבואן בארץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: ולכן ממילא בחוזים שאני רואה, אי-אפשר לראות את מה שמתואר.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש, השיחה הזאת מוגדרת מאוד מבחינתי.

אבישי ברוורמן: אם אפשר לקבל את הדברים האלה, ולראות אם "מרצדס" באמת יכולים לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: הדברים לא נראים טוב.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שכולנו נקבל את זה, כולל נציגי הממשלה, כולל הכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, אנחנו מתחילים בהקראה.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו ביקש?

אבישי ברוורמן: אתה רצית.

<רון מלכה: רון מלכה, מ"קשת ליס".

<רון מלכה: אני רק רציתי להזכיר לכבוד היושב-ראש ולכל הנכבדים פה בוועדה שדיברנו על שלושה דברים – לפחות אני אמרתי – שיתנו את האפשרות לייצר פה יבוא מקביל אמתי.

<רון מלכה: אחד זה היעדר הסכם בכתב.

<רון מלכה: כי ברגע שאני יכול לקנות מדילר בלי הסכם בכתב – וזה מה שעוצר את "אלון", כי משרד התחבורה מחייב אותו להסכם בכתב מול הדילר, ואז יש ציון בתוך ההסכמים של היצרן על טריטוריאליות, איפה מותר לו ואיפה אסור לו למכור.

<רון מלכה: אפשר לשאול את מר יקי אנוך, והוא יגיד.

<רון מלכה: בכל הסכם שיווק - - -

אבישי ברוורמן: האם זה הפתרון, שרית?

<יעקב אנוך: נמצא פה ניר כהן, הוא ממונה על הייבוא.

<יעקב אנוך: תשאלו את ניר, הוא מכיר את החוזים, הוא ממשרד התחבורה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, האם זה הפתרון?

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו נתנו מענה לזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: את השיחה הזאת כבר ניהלנו.

אבישי ברוורמן: לא, אבל היא חוזרת.

<שרית זוכוביצקי-אור: רגע.

<שרית זוכוביצקי-אור: אגב התנאים לקבלת רישיון לייבואן זעיר, עקיף.

<שרית זוכוביצקי-אור: עשינו לבקשת הוועדה חושבים בבית.

<שרית זוכוביצקי-אור: איתרנו בנסיבות מסוימות את ה - - - על הכתב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זהו.

אבישי ברוורמן: שרית, אני רק שואל אותך.

אבישי ברוורמן: הסיפור הזה של "מרצדס", אני רוצה שתבדקי לי אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה דבר אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם מתארים ניסיון לסכל התקשרות של חברה ישראלית בשל היותה יבואן מקביל כיום.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת שכרגע אין הוראות ספציפיות שאוסרות, יש את הדין הכללי, זה הכול.

<שרית זוכוביצקי-אור: א', צריך להוכיח את זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ב', האפשרות שלנו לסייע היא בכלים של הדין הכללי, אם בכלל.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת שהוועדה עשתה עבודה טובה כשהיא אישרה את סעיף 45.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה נותן לנו את האכסניה.

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, יושב פה מר ניר כהן ממשרד התחבורה, הוא אחראי על הייבוא.

<יעקב אנוך: תשאל אותו, הוא מכיר את החוזים, הוא קורא את כל החוזים שלנו.

אבישי ברוורמן: שאלה אחרונה, מר ניר כהן, רק להתייחסות שנאמרה פה על-ידי מר פילצר.

אבישי ברוורמן: מר אנוך אומר שלהד"ם, לא היו דברים מעולם.

אבישי ברוורמן: מה האמת?

אבישי ברוורמן: בשפה הפשוטה שלי, האם "מרצדס" יכולים לייצא לכאן על-ידי מישהו אחר או לא? זו דוגמה, זו שאלה עקרונית.

אבישי ברוורמן: היום זה "מרצדס", מחר זה B.M.W, אחר כך "סיטרואן".

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה זה.

אבישי ברוורמן: אין לנו העדפה מיוחדת לגבי "מרצדס", גם לא היסטוריה מפוארת.

<ניר כהן: אדוני היושב-ראש, אם אתה יכול רק לחדד את השאלה כדי שאני אדע כיצד להשיב עליה.

<ניר כהן: לא הבנתי את השאלה.

אבישי ברוורמן: אתה שמעת את מר פילצר?

<ניר כהן: חלק.

אבישי ברוורמן: לא היית פה?

<ניר כהן: נכנסתי כמה דקות אחר-כך.

אבישי ברוורמן: מר פילצר אמר – והוא אמר את זה בלשון בני אדם – אני רוצה לעשות יבוא מקביל של "מרצדס".

אבישי ברוורמן: איזה סוג מכוניות אתה רוצה?

<חיים פילצר: משאיות.

אבישי ברוורמן: משאיות.

אבישי ברוורמן: אני פונה ליצרן בגרמניה - - -

<חיים פילצר: לסוכן מורשה.

<חיים פילצר: אני פונה לסוכן מורשה שמורשה למכור רכבים לחו"ל, ולסוכן המורשה הזה המפעל היצרני, דהיינו "מרצדס דיימלר" לא מאפשר לייבא לישראל.

אבישי ברוורמן: ומה הוא אומר לנו?

אבישי ברוורמן: הוא אומר את זה בצורה ברורה.

אבישי ברוורמן: הוא אומר שזה בגלל שמישהו כאן לחש על אוזנו של האיש שם שלא יעשה את זה.

אבישי ברוורמן: ואז אומר מר אנוך: להד"ם, אי-אפשר לעשות את הדבר הזה בגלל כך וכך.

אבישי ברוורמן: ואז אומרים כולם יש פה רק כהן גדול אחד בבית הזה וקוראים לו ניר כהן.

אבישי ברוורמן: מה האמת?

<ניר כהן: כראש תחום יבוא, לי אין שליטה על מה שנעשה מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

<ניר כהן: אני לא יודע מה טיב היחסים בין היצרן לבין סוכנו המורשה בחו"ל.

<ניר כהן: אני יודע שעל-פי החוק הנהוג כיום, על-פי צו הפיקוח כיום, שכשרוצים לעשות יבוא מקביל, היבואן המקביל המיועד מגיש למשרד התחבורה אתה הסכם שלו עם הסוכן המורשה בחו"ל ואת ההסכם של הסוכן המורשה בחו"ל עם היצרן.

<ניר כהן: אם ליצרן ולסוכנו המורשה יש איזשהו עניין ביניהם אם מותר לו לייצא או אסור לו לייצא – לי אין שליטה על זה, גם אין לי עניין בזה.

<ניר כהן: זה עניין שבין היצרן לבין סוכנו המורשה בחו"ל.

<קריאה: ניר לא רוצה לענות.

אבישי ברוורמן: אז מה שחסר לנו כאן הם הפרטים.

אבישי ברוורמן: אז נקבל את האימיילים האלה ונראה.

<חיים פילצר: אני אביא את הפרטים.

אבישי ברוורמן: אני סוגר.

אבישי ברוורמן: תביא את הפרטים, שים אותם על שולחן הוועדה ועל השולחן של ניר כהן.

<ניר כהן: אני אוסיף עוד משפט.

אבישי ברוורמן: אני מציע להתקדם.

אבישי ברוורמן: בזה סיימתי.

<ניר כהן: עוד משפט אחד להוסיף.

אבישי ברוורמן: משפט אחרון.

אבישי ברוורמן: סיימתי את הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שתעבירו את הפרטים גם למשרד התחבורה, גם - - -

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, יש לנו פה חוזה לדוגמה.

<יעקב אנוך: אתה יכול לראות חוזה של אחד - - -

אבישי ברוורמן: בזה נגמר הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: בישיבה הבאה אנחנו נעלה אחרי שקיבלנו את הפידבק.

<ניר כהן: בהסכמים שיש במשרדי בין יצרני הרכב לבין היבואנים הישראלים יש סעיף טריטוריה שאומר שליבואן הישראלי מותר למכור בטריטוריה מוגדרת.

<ניר כהן: ישנם יבואנים ישראלים שזה גם לא רק מדינת ישראל, אלא גם הרשות הפלסטינית, ואפילו יבואן אחד שיש לו היתר גם בירדן.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקבל את כל החומר ואנחנו נשמע גם ממך ונראה בישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין זוכוביצקי, נא להתקדם בחוק.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו הפסקנו בסעיף 52.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מקריאה מתוך הנוסח המתוקן, שהוא קריא יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: "52.

<שרית זוכוביצקי-אור: התקשרות יבואן רכב מסחרי עם מוסך – לא יתנה יבואן רכב" - - -

<דידי רוזנפלד: מוסך מתמחה.

אבישי ברוורמן: באיזה סעיף אנחנו?

<שרית זוכוביצקי-אור: סעיף 52.

<דידי רוזנפלד: מוסך מתמחה.

<איתי עצמון: מוסך מומחה.

<דידי רוזנפלד: לא סתם למוסך.

<שרית זוכוביצקי-אור: "לא יתנה יבואן רכב מסחרי את התקשרותו עם מוסך מומחה לשם היותו מוסך שירות של יבואן בתנאי מן התנאים האלה: (1) תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים.

<שרית זוכוביצקי-אור: השר רשאי לקבוע מקרים בהם ניתן להתנות התקשרות בשימוש במוצר תעבורה מסוים; (2) מתן שירות לכלי רכב שיובאו על ידי היבואן בלבד; (3) מחיר השירות לרכב שהמוסך נותן למעט ככל שמדובר בשירותי תחזוקה לרכב הניתנים במסגרת אחריות בשיעור כאמור בסעיף 42(ג) או במסגרת תקלת בטיחות סדרתית; (4) מתן דווח על העניינים המפורטים בפסקאות (1) עד (3)".

אבישי ברוורמן: הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: מוסך שירות של יבואן הוא מוסך מומחה שיבואן הרכב התקשר עמו בתנאים שהוא קובע.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להתערב בתנאים האלה ולקבוע שהסיטואציות המתוארות בסעיפים (1) עד (4) לא יהוו תנאי להתקשרות של מוסך מומחה עם יבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: דהיינו, שהוא לא יכתיב לו באיזה מוצרים להשתמש, שהוא לא יתערב במחירים, שהוא לא יגיד לו אתה תתקן רק רכב שאני מביא.

<שרית זוכוביצקי-אור: למנוע את הדיווח על הנושאים האלה.

אבישי ברוורמן: נשמע הגיוני.

אבישי ברוורמן: יש הערות במקרה?

אבישי ברוורמן: יש ליועץ המשפטי, ואני רואה שלמר לוי יש הערה.

אבישי ברוורמן: ועורך הדין שניידר.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה לתת קודם לאחרים?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: מר לוי, כן.

<רונן לוי: רונן לוי, יושב-ראש איגוד המוסכים.

<רונן לוי: אנחנו חשבנו שצריך לאמץ את הסעיפים כמו שהם נכתבו בצו המוסכם.

<רונן לוי: זה אותו רעיון אבל מקיף יותר: "לא יגביל יבואן רכב, בהסכם הרשאה או בכל דרך אחרת, ישירה או עקיפה" – על מנת לסגור את גם העניינים של בעל-פה ובכל היעדים.

<רונן לוי: דיברנו על זה.

<רונן לוי: יש להם אופציה לעשות את זה דרך יעדים.

<רונן לוי: אם אתה לא קונה עכשיו ב-100,000 שקל חלקי חילוף, אז אתה תקבל הנחה נמוכה יותר, אז הוא יקנה רק מהם את המוצרים.

<רונן לוי: זה יהיה אותו דבר, כלומר, אנחנו מגיעים לאותה רמת תוצאה.

<רונן לוי: לכן אנחנו רוצים לאמץ את מה שכבר עשה הממונה על ההגבלים.

<רונן לוי: לאמץ את אותו סעיף.

<רונן לוי: "לא יגביל יבואן רכב, בהסכם הרשאה או בכל דרך אחרת, ישירה או עקיפה, מוסך שרות, בכל הנוגע לרכישת מוצר תעבורה או לשימוש בו".

<רונן לוי: זאת אומרת, פשוט להרחיב כדי לא להיכנס לענייני פרשנות.

<רונן לוי: זה דבר ראשון.

<רונן לוי: דבר שני, אנחנו רוצים להוסיף גם: לא יבקש ולא יגרום למוסך השירות למסור לו מידע בנוגע לכמות מוצרי התעבורה בה עשה מוסך שירות שימוש בפרק זמן נתון.

<רונן לוי: זאת אומרת שגם לא תהיה לו אופציה לקבל מידע ודרך המידע הזה להעביר לו מסרים בטלפון או בכל דרך אחרת כדי לרכוש את מוצרי התעבורה, כמובן, בתמורה לכל מוצרי התעבורה שהם באחריות.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין זוכוביצקי, התיקון הזה מקובל עליך?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אענה לשאלות.

<רונן לוי: רק עוד דבר אחד: "כל פרט כלשהו שעניינו מוצר תעבורה אותו רכש מוסך השירות ממקור שאינו יבואן הרכב".

<רונן לוי: זאת אומרת, אנחנו רוצים גם לשחרר את מוסך השירות לרכוש את מוצרי התעבורה מאיפה שהוא רוצה, גם אם זה יבוא מקביל על אותו מוצר בתעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, זה כללי.

<רונן לוי: לא לחייב אותו לדווח – לא בכמויות, לא במספרים.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין זוכוביצקי, את רוצה להתייחס, או שאני אתן גם לעורך הדין שניידר?

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רצה לדבר?

אבישי ברוורמן: מר עיני.

אבישי ברוורמן: ומי עוד?

אבישי ברוורמן: זאב פרידמן.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אהוד שניידר: אדוני, ארבע הערות בהקשר הזה.

<אהוד שניידר: בסעיף 51 עשינו תיקון, הורדנו את המילים "מוסך מומחה".

<אהוד שניידר: צריך להוריד אותה גם פה.

<איתי עצמון: את המילה מומחה אתה מתכוון.

<אהוד שניידר: את המילה "מומחה", לא מוסך.

אבישי ברוורמן: מקובל.

<אהוד שניידר: לגבי סעיף 52(1), "תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים".

<אהוד שניידר: אגב, אני מסכים למה שאמר רונן, שצריך לאמץ את ההוראות שיש בצו הממונה על ההגבלים העסקיים.

<אהוד שניידר: שעות רבות הושקעו בניסוח צו הממונה על ההגבלים העסקיים ונוצרו שם איזונים מתאימים.

<אהוד שניידר: לדעתי בהצעת החוק התעלמו מחלק מהאיזונים האלה.

<אהוד שניידר: למה אני מתכוון?

<אהוד שניידר: תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים.

<אהוד שניידר: אני מדבר על 52(1).

<אהוד שניידר: בצו הממונה אמרו שמוצרי התעבורה צריכים לעמוד בדרישות איכות והתאמה.

<אהוד שניידר: יש הגדרה של מהן אותן דרישות איכות והתאמה מפני שלא כל מוצר תעבורה ראוי להיות מותקן ברכב.

<אהוד שניידר: הדרישות של איכות והתאמה קובעות מהם אותם מוצרי תעבורה שאפשר להתקין.

<אהוד שניידר: אני חושב שאת אותו הסדר צריך לאמץ פה בחוק, ולא כל מוצר תעבורה ראוי שיהיה מותקן ברכב.

<אהוד שניידר: זה לגבי 52(1).

<אהוד שניידר: לגבי 52(2) - - -

<לאה ורון: למישהו מכם יש את הצו המוסכם שהוציא הממונה על ההגבלים העסקיים?

<אהוד שניידר: כן.

<אהוד שניידר: כן, לא במקרה.

<אהוד שניידר: אני בטוח שגם לנציג הממונה על ההגבלים העסקיים יש את זה ביד שמאל.

<לאה ורון: האם אפשר לקבל את זה כדי שנוכל לצלם לטובת יושב-ראש הוועדה וחברי הכנסת?

<אהוד שניידר: ברשות אדוני, אני אמשיך לגבי סעיף 52(2).

<אהוד שניידר: אני מבין שיש ניסיון של משרד התחבורה להתערב ביחסים שבין היבואן הישיר לבין המוסך המורשה שלו.

<אהוד שניידר: צריך לזכור בעניין הזה שגם היבואן הישיר ממלא את ההוראות של היצרן.

<אהוד שניידר: היום היצרנים דואגים מאוד איך יראו נקודות השירות שבהן יינתן שירות לכלי הרכב שנמכרים מטעמם בישראל.

<אהוד שניידר: אני הבאתי לפה, רק לצורך המחשה – זו החוברת של "לקסוס" שנמכר בישראל, חוברת השירות.

<אהוד שניידר: זה של "ניסאן".

<אהוד שניידר: איך מוסך של "ניסאן" צריך להיראות בישראל.

<אהוד שניידר: אלו הוראות של יצרן הרכב, לא של היבואן הישראלי.

<אהוד שניידר: זה של "טיוטה".

<אהוד שניידר: ולכל יצרן יש את ההוראות.

<אהוד שניידר: הם קובעים את זה כדי לשמור על השם שלהם, כדי לוודא שיינתן שירות טוב, כדי שתמיד תהיה זמינות של מספיק תאים לטפל ברכב, שיהיו מכונאים.

<אהוד שניידר: בא משרד התחבורה ואומר אתם תוכלו לטפל גם ביצרנים אחרים.

<אהוד שניידר: במסגרת השיחות שהיו עם הממונה על הגבלים עסקיים הגענו להסדר ולאיזון הבא: שיהיה מותר לאותם מוסכים לטפל בכלי רכב מתוצרת אחרת, אבל צריך שתהיה חציצה פיזית.

<אהוד שניידר: אותו מקום שמיועד ל"טיוטה" ישמש ל"טיוטה", ואם הוא רוצה - - -

אבישי ברוורמן: עורך הדין שניידר, ההסברים שלך ממצים מאוד.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני סוגר את הישיבה ב-14:45, אז רק צמצם קצת ותציע את התיקון שאתה מציע.

<אהוד שניידר: אני מציע שאנחנו נצטט פה את מה שכתוב בצו הממונה על ההגבלים העסקיים, ולהוסיף: שיובאו על-ידי היבואן ובלבד – אני כותב:

<אהוד שניידר: אולם רשאי יבואן רכב לחייב מוסך מתמחה כי שירות לרכב המיובא על-ידי יבואן רכב אחר או שירות לרכב ממותג אחר יינתן בשטח - - -

אבישי ברוורמן: שרית, את שומעת את הדברים?

<רונן לוי: אבל זה כללי, זה לא נכון.

<רונן לוי: זה לא מה - - -

<אהוד שניידר: רונן, אל תפריע לי בבקשה, אני לא הפרעתי לך.

<רונן לוי: אני לא מסכים אתך.

<אהוד שניידר: אתה קוטע אותי.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: זו הייתה ההצעה שלך.

<אהוד שניידר: ההצעה היא שתהיה חציצה פיזית.

<אהוד שניידר: זו לא המצאה שלנו, זו המצאה שהייתה מקובלת על הממונה על ההגבלים העסקיים.

<אהוד שניידר: ההערה האחרונה, לגבי סעיף - - -

יצחק וקנין: כשאתה אומר חציצה פיזית במוסך, אתה מתכוון לחציצה של קיר או שיהיה תחום – בוא נגיד שהליפט הזה מטפל רק ב"ניסאן".

יצחק וקנין: הליפט השני מטפל רק במשהו אחר.

יצחק וקנין: לזה אתה מתכוון?

<אהוד שניידר: לא, אני מתכוון לחציצה פיזית - - -

יצחק וקנין: רבותי, אני מבין קצת בתחום.

<אהוד שניידר: השאלה נשאלה.

<אהוד שניידר: אני מתכוון לחציצה פיזית מלאה, מפני שיש גם את הנושא של מותג מסוים.

<אהוד שניידר: היצרן רוצה שכאשר הלקוח יושב באולם וממתין – יש גם הוראה שזה צריך להיות שקוף ואפשר לראות במוסך – מי שקנה רכב מתוצרת מסוימת יראה בתוך המוסך שבו מטפלים רק את כלי הרכב שלו.

<אהוד שניידר: זאת ההגדרה שלו.

אבישי ברוורמן: עורך הדין שניידר, הבנו.

<אהוד שניידר: זה התקבל, זה לא משהו שלא התקבל.

אבישי ברוורמן: הבנו את ההערה שלך.

<אהוד שניידר: לגבי סעיף (4), גם פה יש סטייה מהוראות צו הממונה על ההגבלים העסקיים מפני שהממונה על ההגבלים העסקיים הכיר באינטרס - - -

אבישי ברוורמן: נציגו של הממונה נמצא כאן, הוא תיכף יתייחס.

<אהוד שניידר: הוא הכיר באינטרס שלנו לקבל מידע.

אבישי ברוורמן: יש לך הצעה לשינוי?

<אהוד שניידר: כן.

<אהוד שניידר: למחוק את סעיף (4) או להתאים אותו להוראות צו הממונה.

אבישי ברוורמן: קיבלתי, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מר עיני.

אבישי ברוורמן: מי הממונה על ההגבלים העסקיים פה?

אבישי ברוורמן: אנא הצטרך לשולחן.

אבישי ברוורמן: שב נא.

אבישי ברוורמן: מר עיני, בקצרה מאוד.

אבישי ברוורמן: מר לוי, הערה קצרה, ואני נותן את התשובה לממונה ולשרית ואנחנו נתקדם.

אבישי ברוורמן: כן.

<דניאל עיני: הנושא הכי מהותי בתוך סעיף (4) זה כל נושא ההיסטוריה לרכב.

<דניאל עיני: היבואנים אמורים לתת אחריות ושירות לרכב, הם חייבים לקבל את ההיסטוריה, כולל באיזה חלפים תיקנו את הרכב.

אבישי ברוורמן: אתם מקשיבים?

אבישי ברוורמן: על ההיסטוריה.

<דניאל עיני: זו הנקודה הכי חשובה בסעיף (4).

אבישי ברוורמן: וזה לא כלול כרגע?

<דניאל עיני: זה היה כלול בצו הממונה, זה נעלם כאן.

אבישי ברוורמן: אוקיי, לגבי ההיסטוריה.

אבישי ברוורמן: הערה אחרונה, קצרה, של מר לוי, ואדוני הממונה על ההגבלים.

אבישי ברוורמן: מר לוי, בקצרה.

<רונן לוי: לגבי העניין של החציצה, אם יש שני יבואנים, זה מה שהתיר היבואן הממונה, שתהיה חציצה.

<רונן לוי: אבל אנחנו מכירים את מה שקורה היום, כל מוסך שירות של יבואן – אם הוא מקבל פחחות של דגם אחר, הוא לא שם את זה במוסך אחר, ואני לא חושב שצריכה להיות חציצה.

<רונן לוי: אלא אם כן יש שני יצרנים.

<רונן לוי: זה סיפור אחר כי אז אתה צריך פקידה ועוד מנהל מוסך בשביל היצרן.

<רונן לוי: זו הייתה הכוונה של הממונה, לפחות ממה שאני יודע.

<רונן לוי: לגבי מה שעוד ביקשנו בפעם שעברה, שיאושרו הסכמי השירות, לא קיבלנו על זה מענה.

<רונן לוי: אם אתה זוכר, ביקשנו גם שיהיה הסכם אחד בין היבואן לבין מוסך השירות לקבל את אישור משרד התחבורה, את אישור המנהל.

<רונן לוי: ובמקרה ויש רצון של היבואן להיפרד מהמוסך, הוא יוכל לקבל שימוע.

<רונן לוי: בסופו של דבר הוא יצטרך לקבל את אישור משרד התחבורה על מנת להוציא אותו מהרשת.

<רונן לוי: זאת אומרת שזה לא יהיה שרירותי.

<רונן לוי: כמו שעובד מקבל שימוע.

<רונן לוי: דיברנו על זה ועדיין לא קיבלנו על זה מענה.

אבישי ברוורמן: מילה אחרונה.

<רונן לוי: מילה אחרונה, מה שאני רוצה להזכיר, שעדיין לא נקבעה פגישה לגבי העניין שליבואן יהיה רק אולם אחד.

<רונן לוי: שתהיה לו הגבלה, שיהיה לו רק אולם תצוגה אחד בישראל ויהיה לו רק מוסך אחד, על מנת שהתחרות האנכית תיפתח.

<רונן לוי: דיברנו על כך שזה יידון, ובסופו של דבר לא דנו על זה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מר בר צור.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<גיא בר צור: אני לא יודע אם אני יכול לעזור הרבה בסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: אם אתה לא יכול לעזור, תגיד אני לא יכול לעזור ונמשיך הלאה.

<גיא בר צור: יכול להיות שלא.

<גיא בר צור: זה בסדר.

אבישי ברוורמן: יש משהו שאתה יכול לעזור בו?

<גיא בר צור: אני אומר העיקרון היה – בגדול, לא ניכנס לפרטים – שאם היבואן משלם על זה, אז אתה יכול להחליט שזה יהיה החלק שלך.

<גיא בר צור: לא ניכנס לפרטים הקטנים.

<גיא בר צור: אם אתה לא משלם, אז אתה לא יכול להחליט.

<גיא בר צור: נוצר פה ויכוח - - -

<יעקב אנוך: אבל לא על זה מדובר.

<גיא בר צור: התחלתם בזה.

<גיא בר צור: נוצר רושם כאילו חייבים לחוקק את הצו הזה בחקיקה ראשית.

<גיא בר צור: לא חייבים.

<גיא בר צור: אני לא יודע, נשאלת השאלה האם רוצים לקחת את כל הצו הזה ולהכניס אותו לחקיקה ראשית?

<גיא בר צור: אפשר, לא חייבים.

<גיא בר צור: אז אני לא יודע למה להתייחס פה מבחינה עניינית.

<גיא בר צור: אמרו שזה כן דומה לצו של הממונה, זה לא דומה לצו של הממונה.

אבישי ברוורמן: עורכי דין יכולים לבלבל אותי עד הסוף.

<גיא בר צור: אני כלכלן.

אבישי ברוורמן: כלכלנים גם יכולים לבלבל.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לעשות פה סדר, להצביע על הסעיף הזה.

אבישי ברוורמן: הייתה ההצעה של זוכוביצקי, הייתה ההתייחסות שלהם והייתה ההתייחסות של שניידר, זה פחות או יותר הדבר.

אבישי ברוורמן: לכן אני אומר תנו לי פה את התפיסה לאור ההערות האלה, ואנחנו נצביע.

אבישי ברוורמן: מה אתם אומרים?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני יכולה להתייחס לחלק מההערות.

<איתי עצמון: עדיף שתהיה התייחסות לגופו של עניין.

<איתי עצמון: כמובן שהוועדה אינה מחויבת לעגן בחקיקה את הוראות הצו המסוכם.

<איתי עצמון: זה ברור.

<איתי עצמון: האיזונים שנעשו שם – יכול להיות שהם נכונים ויכול להיות שלא.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מה שרציתי להגיד בראשית העניין.

אבישי ברוורמן: ומה עם השאלה לגבי החציצה?

אבישי ברוורמן: איזו מן הפרדה פיזית זאת?

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אולי שאלה קצרצרה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן לפרוטוקול.

<זאב פרידמן: אנחנו - - - על ההכרה של היבואן במוסך מסוים הוא מוסך שיישא את השם שלו.

<זאב פרידמן: הוא יכול - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא יישא את השם שלו.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא נושא את השם שלו.

<דניאל עיני: הוא מקבל את הזכות לשאת את הסמל של היצרן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל הוא לא יישא את שמו.

<דניאל עיני: זה בדיוק זה.

<זאב פרידמן: מוסך השירות של היבואן.

<זאב פרידמן: השאלה היא - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: גם מוסך מומחה יכול להגיד אני מומחה ב"הונדה".

<דניאל עיני: אבל הוא לא יכול לשים סמל.

<דניאל עיני: זו הטעייה.

<זאב פרידמן: כאן אנחנו מדברים על מוסך שירות של היבואן, כאילו שהוא יוכל לשים את הסמל.

אבישי ברוורמן: פרידמן, לפני שהקים את המדינה, אתה יודע מה הרצל אמר?

אבישי ברוורמן: כדי להקים מדינה צריך דגל, סמל והמנון.

אבישי ברוורמן: לקח להם זמן להמנון, אבל בסוף מצאו את ההמנון הזה.

אבישי ברוורמן: השאלה היא אם הסמל מספיק כבר, לא?

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, השאלה שלי היא עד כמה מוגבלת היכולת של היבואן לקבוע את הסטנדרט.

<זאב פרידמן: לא לקבוע את מגוון המוצרים, אלא את הסטנדרט של חלקי החילוף, את הסטנדרט של התיקון ושל הרמה שלו.

<זאב פרידמן: אני משאיר את זה בכוונה ברמה של שאלה, כדי שלא יראה שאני מנסה להכניס לתוך החוק משהו שיצמצם - - -

אבישי ברוורמן: עורכת הדין זוכוביצקי, על-פי מה אנחנו הולכים, גישת לוי, גישת שניידר?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מכירים את צו הממונה.

<שרית זוכוביצקי-אור: חלק מההסדרים שבתוכו קיבלנו וחלק מההסדרים החלטנו לא לקבל ולא לעגן אותם בחוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אתייחס לדבר-דבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, לשאלה הכללית של רונן, האם משרד התחבורה יאשר הסכמים שבין מוסך לבין יבואן – אין לנו שום כוונה להתערב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה ביחסים החוזיים שבין היבואן למוסך המומחה.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין, שימו לב, מוסך יכול להיות מוסך מומחה, הוא לא חייב להיות של יבואן, הוא יוכל להתמחות בטיפול בדגמים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא רוצה להיות מוסך של יבואן, הוא יכול לעשות את זה בתנאים שקובע, אני מניחה, בין היתר, היצרן, הוא מכתיב אותם.

<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף הזה נועד להתערב בתנאים שאנחנו רוצים שהיבואן לא יוכל לקבוע לצורך התקשרות עם מוסך מומחה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אלו התנאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו לא נתערב בחוזה, לא נאשר הסכמים, אבל אם יראה לנו מוסך כזה שהיבואן מתנה את היותו מוסך שירות באחד מאלה, אז יש פה עבירה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לזה אנחנו לא נסכים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא נסכים שזה יקרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לגבי עניין ההתערבות.

<זאב פרידמן: איפה תגדירי את האיכות?

<זאב פרידמן: איפה תציבי את האיכות?

<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו, האיכות נובעת מזה שהוא מוסך מומחה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה מוסך מומחה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מזכירה, מוסך מומחה הוא מוסך שמומחה בדגם מסוים.

<רונן לוי: אבל גם שם יש חוזה, כי כן עשית הוראת נוהל שהיא כמו חוזה.

<זאב פרידמן: אבל למשל הוא לא קובע סוג, הוא אומר תכתבי איזה חלפים אתה רוצה, אני רוצה שיהיה להם סטנדרטים.

<רונן לוי: המוסך המומחה קבע סטנדרט, ולמוסך מורשה, השירות לא קבע סטנדרט, זה מה שאני אומר.

<שרית זוכוביצקי-אור: סטנדרט מוצרי התעבורה נקבע בפרק אחר לגמרי והוא מבטיח את איכות מוצרי התעבורה שנכנסים לישראל ומשווקים בו.

<רונן לוי: רק הערה אחת.

<רונן לוי: למוסך מומחה יש סטנדרט גדול יותר מאשר לשירות.

<רונן לוי: זאת אומרת שאת יוצאת מנקודת הנחה - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא אומרת שיש לו יותר או פחות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק אומרת - - -

<רונן לוי: יש, אני מכיר את הנוהל.

<רונן לוי: הוצאתם נוהל על מוסך מורשה.

<רונן לוי: אתם הוצאתם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו דנים פה עכשיו במוסך שירות של יבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, צריך להיות לו סטנדרט של מוסך מומחה.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה?

<קריאה: כבר ויתרנו על זה בסעיף 51.

<זאב פרידמן: אבל אני שואל על חלקי חילוף.

<זאב פרידמן: אני כצרכן רוצה לדעת שאני מקבל סטנדרט X.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים פה על היחסים החוזיים שבין מוסך לבין יבואן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אנחנו אומרים שבנושאים האלה אנחנו לא מוכנים שתהיה התניה, זה הכול.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא יותר ולא פחות, מה זה שייך?

<זאב פרידמן: אסור לו להתנות למשל, אתה משתמש רק במוצרים שיש להם תו תקן?

<זאב פרידמן: סתם, לצורך דוגמה.

<שרית זוכוביצקי-אור: את איכות מוצרי התעבורה אנחנו מסדירים בחוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו דואגים לזה שלא יכנסו לפה מוצרי תעבורה שלא עומדים בסטנדרט שאנחנו קבענו.

<שרית זוכוביצקי-אור: נושא ההתאמה לרכב, זה התפקיד של המוסך.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה הכול.

<אהוד שניידר: אבל מה התפקיד של היצרן אם כך?

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זאת אומרת?

<אהוד שניידר: את אומרת שהתפקיד של המוסך הוא לוודא, ואני כיצרן לא יכול לדרוש שמוצרי התעבורה שהוא מתקין בשמי בכלי הרכב יעמדו בסטנדרט מסוים?

<דידי רוזנפלד: איזשהו מינימום של סטנדרט.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה בשמי?

<דידי רוזנפלד: כי זה השם שלי.

<אהוד שניידר: למה בשמי?

<אהוד שניידר: מפני שהוא מוסך מורשה שלי.

<אהוד שניידר: מוסך מורשה שלי הוא שלוח שלי.

<אהוד שניידר: הוא עושה תיקוני אחריות, הוא עושה recalls, את חושפת - - -

<קריאה: למעט אחריות.

<שרית זוכוביצקי-אור: כבר מיעטנו את האחריות.

<אהוד שניידר: מספר הפעמים שתבעו אותנו - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: האחריות בחוץ.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא רוצים – גם אם היצרן אומר, אנחנו לא מסכימים לזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אני אגיד אתם תתקנו רק במוצרים מקוריים, הוא לא יקנה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם להצבעה, אנחנו לא נתקדם אפילו בסעיף אחד.

<אהוד שניידר: לא ביקשנו מקורי, ביקשנו שזה יעמוד בדרישות איכות והתאמה.

<אהוד שניידר: הדרישה הזאת התקבלה.

<אהוד שניידר: אני לא מבין למה היום - - -

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, מילה.

אבישי ברוורמן: אתה יכול להגיד מה לעשות?

<דידי רוזנפלד: אני בהחלט יכול להגיד מה לעשות.

<דידי רוזנפלד: אני חושב שבהחלט צריך להיות איזשהו מינימום של סטנדרט, ואי-אפשר להתחבא - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: הסטנדרט נקבע עם מוצרי התעבורה, לא פה.

<דידי רוזנפלד: תרשי לי בבקשה.

<דידי רוזנפלד: אי-אפשר להתחבא מאחורי זה שמשרד התחבורה מרשה לחלקי חילוף להיכנס לארץ.

<דידי רוזנפלד: זה בסדר.

<דידי רוזנפלד: זה צריך להיות ככה.

<דידי רוזנפלד: יש בדיקות כאלה, בדיקות אחרות.

<דידי רוזנפלד: אני לא נכנס כרגע לבדיקות, אם הן מספיקות או לא.

<דידי רוזנפלד: אבל ליצרן הרכב יש איזשהן דרישות.

<דידי רוזנפלד: אתם חושבים שאת הכול משרד התחבורה קובע?

<דידי רוזנפלד: באמת.

<דידי רוזנפלד: יצרן הרכב אומר לאוטו שלי, שאני ייצרתי, אני רוצה שיהיו חלקים ברמה X, Y, Z.

<דידי רוזנפלד: אני לא מחייב מקורי, אבל אני דורש X, Y, Z.

<דידי רוזנפלד: משרד התחבורה אומר אין X, Y, Z, שים מה שאתה רוצה.

<דידי רוזנפלד: איזה מן היגיון זה?

אבישי ברוורמן: רבותי, זאת השאלה היחידה שאני קלטתי, זה הכול.

יצחק וקנין: זה יכול להיות חמור יותר מנקודה אחרת.

יצחק וקנין: השאלה שלי היא – הרי היצרן יכול להגיד אני לא נותן לך אחריות על הרכב.

יצחק וקנין: אין לך אחריות.

יצחק וקנין: אם אתה לא שם חלקים אורגינליים, אני לא נותן לך אחריות על הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, הוא לא יכול לעשות.

יצחק וקנין: למה הוא לא יכול?

יצחק וקנין: אם אתה שם חלק שהוא לא אורגינלי ברכב - - -

<יערה למברגר: לא, יש סעיף אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש סעיף אחר שמונע את זה, כבר הצבענו עליו.

יצחק וקנין: אבל את לא יכולה למנוע מהיצרן להגיד לו: אתה רוצה ממני אחריות?

יצחק וקנין: אני רוצה שתשים חלקים אורגינליים.

יצחק וקנין: השאלה איך זה הולך, איך זה מתחבר ביחד, אני לא יודע.

יצחק וקנין: אני לא יודע איך זה מתחבר ביחד.

אבישי ברוורמן: אתם יכולים להכניס משהו, לאור מה שנאמר, שיש פה איזו הבטחה של איכות מינימלית?

אבישי ברוורמן: יש פה משהו כזה?

אבישי ברוורמן: עורך הדין עצמון, בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לעניין האחריות, סעיף 42, שם גם כן אפשר להתנות.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול לגבי פסקה (1).

<איתי עצמון: כתוב "תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים".

<איתי עצמון: למה בדיוק אתם מתכוונים?

<איתי עצמון: כלומר, אי-אפשר יהיה למשל לחייב בתיקון מוצר תעבורה מתוצרת מסוימת או מסוג מסוים?

<שרית זוכוביצקי-אור: בכלל, שהוא מכתיב לו אתה תטפל בזה.

<איתי עצמון: אבל מה זה "בזה" אני רוצה להבין.

<שרית זוכוביצקי-אור: מקורי.

<שרית זוכוביצקי-אור: הרי מוצר תעבורה מסוים זה משהו קונקרטי.

<רונן לוי: אבל ממקור מסוים הוא כן יכול?

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה תטפל רק בזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: רק במוצרים האלה שאני אומר לך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני לא יודעת איך מזהים את המוצר, את זה תגידו אתם.

<רונן לוי: אבל ממקור מסוים אבל הוא כן יכול?

<יערה למברגר: לא, זה סעיף 45.

<רונן לוי: הוא יכול להגיד לו מאיפה לקנות?

<קריאה: לא, לא, לא.

<קריאה: אז שיכניסו את זה.

<רונן לוי: איפה זה כתוב?

אבישי ברוורמן: אולי אפשר להסביר, הייתה פה גישת רונן, גישת שניידר בסופו של דבר.

אבישי ברוורמן: השאלה כרגע עלתה לגבי - - -

<רונן לוי: חשוב לנו יותר המקור מאשר האיכות.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן אמר לגבי איכות מינימלית, להבטיח איזו איכות מינימלית.

אבישי ברוורמן: זה כל מה שאני מבין מכל הדיון הזה.

<רונן לוי: לנו אין בעיה שיהיה סטנדרט איכות גבוה יותר.

<רונן לוי: הבעיה שלנו זה המקור.

<רונן לוי: לא הבנו, אם הוא אומר מאיזה מקור לקנות, שם הבעיות.

<רונן לוי: לנו אין שום בעיה שהסטנדרט של תיקון הרכב יהיה כמה שיותר גבוה.

<רונן לוי: נהפוך הוא.

<לאה ורון: 45 עוסק בזהות.

אבישי ברוורמן: לא להכריח במקור.

<רונן לוי: מאיפה לקנות, אל תגיד לי.

<זאב פרידמן: רונן, אני מסכים אתך במאה אחוז.

<זאב פרידמן: אבל כשאני כצרכן מסתכל על שלט של היצרן, אני מניח שזה סטנדרט מינימלי, יש לי סיבה שאני משלם.

<רונן לוי: אין לי בעיה.

<רונן לוי: אנחנו נשמח להיות חנות מפעל.

<זאב פרידמן: כדי שאני לא אוטעה, אני רוצה את הסטנדרט הזה.

<רונן לוי: נשמח להיות חנות מפעל, אבל מה שקורה לחנויות מפעל זה שלקוחות לא נכנסים כי הם מייקרים את החלקים.

<רונן לוי: אז בסוף המוסך שמתקשר אליו מאבד לקוחות כי הוא מוכר חלק ב-1,000, כשאפשר להביא אותו דבר, אותו מקור ב-200 שקל.

<זאב פרידמן: אז תביא ב-200 שקל.

<זאב פרידמן: תביא תחליפים, מה שאתה רוצה, שיעמוד בסטנדרט.

<רונן לוי: אין בעיה, רק אל תכריח אותי לקנות מהמקום.

<זאב פרידמן: לא כתוב מקום.

<רונן לוי: לא כתוב פה כלום.

אבישי ברוורמן: רבותי, השיחה החופשית נגמרה.

אבישי ברוורמן: <

איתי עצמון: אדוני, אני רוצה לחזור על השאלה שלי.

איתי עצמון: כתוב בפסקה (1): "תיקון רכב במוצר תעבורה מסוים".

איתי עצמון: אנחנו מכירים את סעיף 45 שמדבר על זהות הגורם שממנו ירכוש מוצרי תעבורה.

איתי עצמון: השאלה שלי כאן מה זה מוצר תעבורה מסוים?

איתי עצמון: אם למשל מדובר על סוג של מוצר תעבורה מסוים?

איתי עצמון: כי יכולים להיות מקרים שבהם כן יידרש מוצר מסוים, או מוצר באיכות מסוימת, או בסטנדרט מסוים.

<שרית זוכוביצקי-אור: בגלל זה יש את החריג.

<איתי עצמון: אבל החריג הוא שיקול דעת של השר להתקין תקנות.

<איתי עצמון: ברצותו הוא יתקין, ברצותו הוא לא יתקין.

<איתי עצמון: השאלה אם בקביעת האיסור הזה – שאני מוכרח לומר שלא הבנתי אותו לחלוטין – אנחנו לא עלולים לפגוע כאן במקרים שבהם יש הצדקה להתעקש דווקא על סטנדרט מסוים של מוצר תעבורה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם אתם לא מוכנים, אז אני אדלג על הסעיף.

<יערה למברגר: לא, אנחנו מוכנים ויש לנו תשובה.

אבישי ברוורמן: אז התשובה ברורה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבין, בלשון בני אדם, בצורה הפשוטה, השאלה היא איך מבטיחים איכות מינימלית ואיך, מה שאמר מר לוי, לא מכריחים אדם ללכת רק למקור אחד?

אבישי ברוורמן: זו השאלה פחות או יותר.

<אבנר פלור: לגבי הנושא המקצועי, איך אנחנו מוודאים – כמו שידוע לכולם, לא לכל מוצרי התעבורה ישנה תקינה.

<אבנר פלור: תקינה אירופאית, אמריקאית או כל תקינה אחרת.

יצחק וקנין: יש גם כאלה בלי תקינה.

<אבנר פלור: נכון.

יצחק וקנין: וזה הגרוע ביותר.

<אבנר פלור: אבל אתה לא יכול להמציא תקינה ישראלית ייחודית.

יצחק וקנין: ודאי שלא.

<אבנר פלור: ישנם מוצרים שאנחנו מקבלים אותם על בסיס מפרט של היצרן.

<אבנר פלור: היצרן משווק אותם לכלל המדינות, ולא יתכן שמדינת ישראל תמציא המצאות ישראליות ייחודיות או תקנים ישראלים ייחודיים.

<אבנר פלור: לכן אנחנו מתמקדים ואומרים מוצר שיש לו תקינה אירופאית או תקינה אמריקאית, אנחנו מקבלים אותו כמו שהוא, כמו התקינה שמקובלת במדינות בקהילה האירופאית או בארצות-הברית.

<אבנר פלור: ולכאלה שאין, אנחנו מבקשים כל מיני דרישות בכדי לבדוק ולוודא שהמוצר הזה - - -

יצחק וקנין: סליחה.

יצחק וקנין: אני הולך אתך.

יצחק וקנין: נכנסתי למוסך "ניסאן" למשל.

יצחק וקנין: עכשיו אני מפשט את העניין.

יצחק וקנין: אני בעל רכב "ניסאן", ואני נכנס למוסך שהוא בסטנדרטים שאתם רוצים לייצר כרגע.

יצחק וקנין: שמים לי חלק שאין לי שליטה עליו.

יצחק וקנין: זאת אומרת, שמים לי חלק שהוא לא של "ניסאן".

יצחק וקנין: זה חלק שהביאו אותו והוא מתאים לרכב, הרי אנחנו מכירים קצת את המקצוע, אפשר לשים רפידות בלם או כל מיני דברים אחרים שלא בסטנדרט.

יצחק וקנין: אין לך שליטה על זה, זה אפילו לא אירופאי ולא אמריקאי.

יצחק וקנין: בעל המוסך שם לך חלק אחר לגמרי.

יצחק וקנין: אין לך שליטה, אין לך איך לבדוק את זה גם.

יצחק וקנין: רק אם תהיה איזו תאונה ויתחילו לבדוק, אולי ימצאו את זה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני אתן לכם הערה כללית.

אבישי ברוורמן: אמרתי, אני רוצה לנקות את השולחן שלי, גמרתי הרבה דברים פה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לנקות את השולחן מהעסק הזה עם הרכב.

אבישי ברוורמן: ביקשתי מהגברת ורון לתת לי מידע עכשווי.

אבישי ברוורמן: הוועדה קיימה 12 ישיבות והגיעה לסעיף 52.

אבישי ברוורמן: פעם היינו עושים חילוק ככה – הילדים כבר לא יודעים חילוק, הם מחשבים במחשב – 52 לחלק ל-12, זאת אומרת שמתקדמים בארבע ושליש, ארבע וחצי סעיפים בכל ישיבה.

אבישי ברוורמן: אני לא מרוצה מזה.

<לאה ורון: בהתחשב בזה שבהצעת החוק יש 191 סעיפים.

אבישי ברוורמן: לכן, מה שאני מבקש מכם, תתחילו לשבת עם הנציגים בלעדי כדי לגמור.

אבישי ברוורמן: אני מרגיש שזה יותר מדי זמן.

אבישי ברוורמן: אני לא מתקדם בקצב שאני רוצה.

אבישי ברוורמן: השר מתקשר בכל פעם: מה קורה?

אבישי ברוורמן: אז אתם תגידו לו.

אבישי ברוורמן: אתם תשבו ביחד ואת חלק מהדברים האלו תגמרו קודם כדי שהדברים יהיו ברורים.

אבישי ברוורמן: הזמן פה מבוזבז יותר מדי על דברים שאפשר לגמור אותם קודם.

יצחק וקנין: אני אגיד לכם, אם אני יכול לעזור, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: אני חושב שיכול להועיל הרבה מאוד אם אתם תשבו בלעדינו עם הנציגים.

אבישי ברוורמן: זה מה שהתכוונו.

יצחק וקנין: עשינו את זה – אני רוצה לחזק.

אבישי ברוורמן: עשינו את זה בחוק הטיס.

יצחק וקנין: יערה יכולה להעיד על כך, אנחנו חוקקנו את חוק הטיס, שהוא, פחות או יותר, בעובי כזה של חוק, אפילו יותר.

יצחק וקנין: הקדשנו לזה, מלבד הישיבות שעשינו ביחד עם הגורמים כדי לאזן את עצמנו מדי פעם – אבל אני חושב שזה עזר מאוד לדיון.

יצחק וקנין: זה הביא אותנו הרבה פעמים ללכת קדימה במהירות, מה שחשבו שייקח בחמש שנים, כי בקצב הזה זה ייקח חמש שנים.

אבישי ברוורמן: חמש שנים.

אבישי ברוורמן: ואם יש חוכמת שולחן, כמו שאומר חבר הכנסת וקנין, שבו, יש פה אנשים, תנסו לגמור.

יצחק וקנין: רבותי, לי אין ספק, יש פה גם אינטרסים.

יצחק וקנין: לא מעניין אותי האינטרסים.

יצחק וקנין: אותי מעניינת הבטיחות.

יצחק וקנין: בשורה התחתונה, זה רכב, זה חיי אדם.

אבישי ברוורמן: תחרות ובטיחות.

יצחק וקנין: את זה אני דורש ממשרד התחבורה.

יצחק וקנין: יש דברים שלא צריכים לרדת בהם.

יצחק וקנין: יש דברים שאם אתם חושבים שזה יעזור וזה יוזיל את המחיר בסופו של יום, והאזרח הישראלי ישלם פחות כסף, זו המטרה החוק הזה, אני בטוח.

יצחק וקנין: זאת המטרה.

יצחק וקנין: אבל בוודאי שאנחנו צריכים לקחת בחשבון את כל המכלול של הדברים.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: מה שאני מציע, אני מבקש מכם שתיקחו את זה, אחרת אנחנו לא נגמור את זה, לא פה ולא במושב הבא.

אבישי ברוורמן: אני כבר רואה את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין ואני לא חותמת גומי לאף אחד.

אבישי ברוורמן: אתם כבר מבינים את זה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא מייצגים אינטרסים, אנחנו לא רצים לפוליטיקאי הזה ולעיתון הזה, אנחנו עושים את העבודה שלנו.

אבישי ברוורמן: אני מציע, כדי לחסוך לכם זמן, שבו ביחד עם האנשים האלה.

אבישי ברוורמן: אתם גם יודעים למיין את האינטרסים.

אבישי ברוורמן: אבל תגדירו את הדברים בצורה הרבה יותר ברורה, איפה שיש מחלוקות והן כל-כך ברורות, תביאו לנו את זה לכאן, תציגו צד א', צד ב', אנחנו נחליט ונתקדם.

אבישי ברוורמן: כי בצורה הזאת זה לא יגמר.

אבישי ברוורמן: לכן אני מציע שכבר בנושא הראשון תשבו ביניכם, ואני עובר לסעיף 53.

אבישי ברוורמן: אבל אני מקווה שתיקחו את זה לתשומת לבכם.

אבישי ברוורמן: יש פה מספיק אנשים.

אבישי ברוורמן: שבו ביחד, האוכל יהיה על חשבון העשירים.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53.

<שרית זוכוביצקי-אור: מועצה מייעצת ליבוא רכב ולשיווקו – (א) השר ימנה מועצה מייעצת שתפקידה לייעץ למנהל, בעניינים כאמור בסעיף 54, שחבריה הם: (1) שלושה עובדים של המשרד אשר אחד מהם יהיה היושב ראש; (2) שני חברים בעלי מומחיות בתחום הרכב והם עובדי מעבדה מוסמכת" – אני מוסיפה את המילה "לרכב".

<שרית זוכוביצקי-אור: "(3) שני נציגי ציבור.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) השר ימנה ממלא מקום לכל אחד מחברי המועצה לפי סעיף קטן (א) שיתקיימו בהם תנאי הכשירות כאמור בסעיף קטן (א).

<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) חברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות נוספת.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ד) הודעה על מינוי חברי המועצה תפורסם ברשומות".

אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון ועורך הדין פרידמן.

<איתי עצמון: אדוני, אני רוצה להגיד איזושהי אמירה כללית לגבי הסימן הזה שעניינו המועצה המייעצת ליבוא רכב ושיווקו.

<איתי עצמון: הסימן הזה מעגן את הקמתה ואת תפקידיה של המועצה המייעצת, כפי שקיים היום בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים ביבוא רכב ומתן שירותים לרכב.

<איתי עצמון: ההוראות האלה עוגנו בהצעת החוק הממשלתית בנוסח לקוני, ואם יורשה לי, גם מיושן.

<איתי עצמון: התיקונים שמסומנים כאן ב"עקוב אחר שינויים" בנוסח שמונח על שולחן הוועדה הם בעקבות ישיבות ארוכות שקיימתי עם נציגי הממשלה, שבמהלכן ניסינו להתאים את ההוראות האלה של הקמת גוף מועצה סטטוטורית, המועצה המייעצת ליבוא רכב ולשיווקו, להוראות המקובלות היום בחקיקה, לרבות בענייני מינוי, פקיעת כהונה, ניגוד עניינים, החלת דינים שונים על חברי מועצה שאינם עובדי מדינה וכל היוצא בזה, כפי שהוועדה תוכל לראות בהמשך.

<איתי עצמון: זאת אמירה כללית.

<איתי עצמון: השאלה שלי, בכל זאת נותרו מספר שאלות שרציתי להעלות כאן בדיון הוועדה.

<איתי עצמון: לגבי סעיף 53, המועצה הזו, כפי שנראה בהמשך, אמורה גם לדון או לטפל בתלונות של צרכנים בנושא יבוא רכב.

<איתי עצמון: השאלה – וזה אדוני, להכרעת

<איתי עצמון: כם – האם לא ראוי שבמועצה הזאת ישבו גם נציגי ארגוני צרכנים?

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר, מר פרידמן, צריך?

<זאב פרידמן: הרמתי את ידי בדיוק לנקודה הזו.

<זאב פרידמן: אני סבור שצריכים לשבת שם שני נציגי צרכנים במקום נציגי הציבור.

<זאב פרידמן: ולכל הפחות, אני סבור שצריף לשבת שם לפחות נציג אחד של המועצה לצרכנות.

אבישי ברוורמן: אם אדם באיכותך ישב שם, אז אני אשמח מאוד.

אבישי ברוורמן: אני מתכוון לזה, כי גם חשוב מי מייצג את הצרכן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז אפשר מתוך נציגי הציבור, אחד - - -

<יערה למברגר: מתוך נציגי הציבור.

אבישי ברוורמן: נציגי הציבור, אחד מהם נציג ארגוני צרכנים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד נציג ציבור ואחד - - -

<איתי עצמון: אדוני, יש לי הצעה לנוסח לשוני.

<איתי עצמון: שאחד מנציגי הציבור יהיה נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981.

אבישי ברוורמן: בסדר, מקובל.

<איתי עצמון: האם אדוני חושב שהנציג הזה צריך להיות לפי המלצת הממונה על הגנת הצרכן מתוך רשימות שהוגשו לו?

אבישי ברוורמן: לא, לא.

<זאב פרידמן: ממש לא.

<זאב פרידמן: זה צריך להיות נציג צרכנים.

<זאב פרידמן: אני חושב שכדאי וראוי לכתוב נציג המועצה לצרכנות ונציג אחד נוסף של ארגון כמשמעותו בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן.

<זאב פרידמן: זה מופיע כבר היום בכמה חיקוקים – המועצה לצרכנות ונציג ארגון נוסף.

<איתי עצמון: בחוק הגנת הצרכן בסעיף 31 ארגון צרכנים מוגדר כך: "המועצה הישראלית לצרכנות או ארגון אחר ששר המשפטים אישר לעניין זה".

<זאב פרידמן: זה הנוסח שאני חושב שצריך לכתוב פה.

אבישי ברוורמן: אז אותו דבר פה.

<יערה למברגר: לא, זה נציג אחד מתוך שני נציגי הציבור.

אבישי ברוורמן: רגע, זה אחד או שניים?

<שרית זוכוביצקי-אור: אחד מתוך שני נציגי ציבור.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפי 31.

<זאב פרידמן: אחד המועצה לצרכנות והשני ארגון צרכני כמשמעותו.

<זאב פרידמן: זאת אומרת, לא למנוע - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, לא, לפי - - -

<לאה ורון: רגע, אתם מדברים ביחד.

<זאב פרידמן: נציג אחד יהיה נציג המועצה הישראלית לצרכנות, ונציג שני, כדי להשאיר לכם את האופציה לבחור, אם אתם רוצים שניים מהמועצה – נניח שארגון אחר לא מוצא מישהו שמתאים לשבת, אתם רושמים נציג אחד הוא נציג המועצה לצרכנות, ונציג נוסף כמשמעותו בחוק הגנת הצרכן.

אבישי ברוורמן: נשמע הגיוני.

אבישי ברוורמן: למה לא?

<יערה למברגר: נציג הציבור השני, קבענו שיבוא לא מתחום הצרכנות.

<יערה למברגר: למשל, הוא יכול להיות מתחום האקדמיה, אנחנו רוצים להשאיר פתח של נציג ציבור לא מתחום הצרכנות.

<יערה למברגר: זאת אומרת, מתוך שניים, אחד יהיה מתוך מה שאיתי הקריא.

אבישי ברוורמן: איך אני דואג שאדם באיכות של פרידמן ישב שם, ולא יביאו סתם - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: ברגע שיהיה שם אדם אחר, הוא יתרום את חלקו.

<קריאה: ובלבד שזה יהיה פרידמן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר לרשום זאב פרידמן, זהו.

<איתי עצמון: אדוני, אני רק רוצה להבין מה החלטת הוועדה כדי שאני אדע מה לכתוב בהצעת החוק.

<איתי עצמון: נציג ארגון צרכנים או לנקוב בפירוש במועצה הישראלית לצרכנות?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, ארגון הצרכנים כמשמעותו הייתי אומרת.

<איתי עצמון: כמשמעותו לפי חוק הגנת הצרכן?

<זאב פרידמן: איתי, אנחנו גוף שפועל על-פי חוק, המועצה הישראלית לצרכנות.

<איתי עצמון: אני יודע.

<איתי עצמון: אבל בכל זאת, בחקיקה, כולל למשל בחוק התקנים שתוקן לאחרונה, לא הפנו במפורש למועצה הישראלית לצרכנות, אלא כתוב נציג ציבור שהוא נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני חושבת שזה נכון.

<זאב פרידמן: אתה רואה שלמשל בתקנות החוזים האחידים כן נקבו בשם המועצה.

<איתי עצמון: אז זאת שאלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני חושבת שצריך להשאיר את זה פתוח.

אבישי ברוורמן: אנחנו נשאיר את זה פתוח.

אבישי ברוורמן: ההמלצה הלא כתובה שלי, בתורה שבעל-פה, היא שבתקופה הקרובה ישימו לב לאיכות האנשים.

<שרית זוכוביצקי-אור: תמיד.

<איתי עצמון: כלומר שנציג אחד לפחות יהיה נציג ציבור שהוא נציג ארגוני צרכנים כהגדרתם בסעיף 31(ג) לחוק הגנת הצרכן.

<איתי עצמון: יש לי עוד הערה.

<איתי עצמון: השאלה אם אין צורך לקבוע בסעיף 53(א) המוצע כי החברים יהיו בעלי ידע וניסיון מתאימים לתפקידי המועצה.

<איתי עצמון: כאן כתוב שלושה עובדים של המשרד למשל.

<איתי עצמון: לא כתוב שהם בהכרח צריכים להגיע מאיזשהו תחום מומחיות או עם איזשהו ניסיון.

אבישי ברוורמן: אז תוסיפו את זה, בסדר.

אבישי ברוורמן: תוסיפו.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך להשאיר עוד מישהו, בדרך כלל אנחנו עושים לפי - - -

אבישי ברוורמן: חבר'ה, אי-אפשר רק לפי החוק שיהיה – כל כך מסובך?

<שרית זוכוביצקי-אור: מי נכון?

<שרית זוכוביצקי-אור: מאגף כלכלה - - -

<איתי עצמון: יש לא מעט דוגמאות לגופים שבהם כן נקבע.

אבישי ברוורמן: הפוליטיקאים יכולים למנות גם עציצים.

אבישי ברוורמן: קליגולה מינה סוס.

<שרית זוכוביצקי-אור: תשאירו לנו את הגמישות.

<איתי עצמון: אני אגיד לך למה אני פחות אוהב את הגמישות, מכיוון שהמועצה הזאת לא רק אמורה לייעץ לשר, אלא גם אמורה לטפל בתלונות של צרכנים.

אבישי ברוורמן: אני מוסיף את תיקון עצמון, תוסיפו אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: שמה?

אבישי ברוורמן: תיקון עצמון.

<איתי עצמון: אנחנו נוסיף לגבי פסקה (1) בעלי ידע רק וניסיון מתאימים לתפקידי המועצה.

<איתי עצמון: רק לגבי פסקה (1), או לגבי כל הנציגים?

אבישי ברוורמן: כל הנציגים, שידעו על מה הם מדברים.

<דידי רוזנפלד: כל הנציגים שידעו מה זה רכב.

<איתי עצמון: גם נציג צרכנות יהיה כזה שמכיר את המקצוע.

<אבנר פלור: אבל נציג ציבור אתה לא יכול.

<קריאות: - - -

<יערה למברגר: ב-(2) כבר כתוב בעלי מומחיות בתחום הרכב.

<אבנר פלור: איתי, לגבי המשרד, אני מקבל את מה שאתה אומר, אבל לגבי השאר אי-אפשר.

<אבנר פלור: לא חייב שכל נציג ציבור יבין ברכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: בשביל זה יש לי מעבדה מוסמכת.

<אבנר פלור: גם במכון התקנים - - -

<איתי עצמון: קיבלתי.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה אתה מוסיף ל-(1)?

<איתי עצמון: בפסקה (1) אנחנו נוסיף – מדובר על שלושה עובדים של המשרד אשר אחד מהם יהיה היושב-ראש.

<איתי עצמון: הנציגים האלה יהיו בעלי ידע וניסיון מתאימים לתפקידי המועצה.

<איתי עצמון: לגבי (ב), תיקון קל בעניין ממלא המקום.

<איתי עצמון: צריך שיתמלאו בהם תנאי כשירות בכלל לפי הוראות סימן זה, לא רק לפי סעיף קטן (א).

<איתי עצמון: כלומר, כל תנאי הכשירות שמיד נראה.

<איתי עצמון: השאלה האחרונה היא לגבי סעיף קטן (ג), כתוב כאן שחברי המועצה יתמנו לתקופה של שלוש שנים, וניתן לשוב ולמנותם לשתי תקופות כהונה נוספות.

<איתי עצמון: ישנם דברי חקיקה – עשיתי איזושהי סקירה בחקיקה העדכנית – שבהם מגבילים לתקופות, למשל, שתי תקופות כהונה רצופות.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה להגביל את זה בשש?

<איתי עצמון: לא, זאת השאלה.

<איתי עצמון: זאת שאלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני חושבת שזה סביר, להגביל לשתי תקופות.

<יערה למברגר: לא בהכרח.

<יערה למברגר: אפשר להשאיר את זה.

<איתי עצמון: כלומר, שתי תקופות כהונה שיכולות להיות רצופות או לא רצופות.

<יערה למברגר: רצופות או לא.

אבישי ברוורמן: זהו?

אבישי ברוורמן: רונן, כן.

<רונן לוי: רק הערה, לא הצלחנו להבין לגבי שני חברים בעלי מומחיות שהינם עובדי מעבדה מוסמכת, מה הרלוונטיות לייעוץ בסעיף 54.

<רונן לוי: צריך לזכור שגם יבואני רכב עובדים במעבדות הרכב, יש שתיים כאלה לפחות בארץ למיטב ידיעתי.

<רונן לוי: יש שם ניגוד עניינים, בשביל מה צריך אותם לסעיף?

<רונן לוי: למה צריך אותם שיחליטו החלטות שקשורות לסעיף 54?

אבישי ברוורמן: יש פהmoral hazard , אומר מר לוי.

<אבנר פלור: קודם כל, למה ניגוד עניינים?

<אבנר פלור: זו מעבדה בלתי תלויה.

<רונן לוי: אם אני מביא למכון התקנים 20 חלקים לתקינה בשנה ואתה יושב אצלי ב – זה נראה לי - - -

<דידי רוזנפלד: אבל מכון התקנים יודעים - - -

<רונן לוי: מה הקשר שלו לסעיף 54?

<אבנר פלור: הוא בלתי תלוי ומאושר - - -

<רונן לוי: אבל הוא מקבל כסף עבור מה שהוא עושה.

<רון מלכה: יושב שם מישהו מ"הטכניון" ותוקע מקלות בגלגלים.

<רונן לוי: למה הם צריכים להיות במועצה המייעצת?

<רונן לוי: מה זה קשור בכלל?

<אהוד שניידר: עכשיו מאשימים את יבואני הרכב גם במתן שוחד, אני מבין.

<אהוד שניידר: לא מספיק ההאשמות של קודם, עכשיו גם - - -

<רונן לוי: חס וחלילה.

אבישי ברוורמן: שניידר, לא האשימו אותך כרגע, אז למה אתה קופץ?

<אהוד שניידר: הוא אמר, הוא אמר.

<רונן לוי: עכשיו ממש לא התכוונתי.

<רונן לוי: כשאני אתכוון, אני אגיד את זה.

<דידי רוזנפלד: קודם התכוונתי, עכשיו ממש לא התכוונתי.

<רונן לוי: כשאני מאשים, אני יודע להאשים.

<רונן לוי: זה נראה לי ניגוד עניינים מובנה.

<רונן לוי: יש לנו עכשיו חקיקה שמדברת על צמצום עניין התקינה, ופה אתם עושים בדיוק הפוך, זה לא נראה לי הגיוני.

<רונן לוי: שים שני נציגים מומחים.

אבישי ברוורמן: אבנר, המילה האחרונה שלך.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, הבאתי דוגמה של דיון שהיה במועצה המייעצת.

<אבנר פלור: אתה אוהב דוגמאות, אז הבאתי דוגמה.

<אבנר פלור: בדיון האחרון שהיה, לדוגמה, דנו על כל מיני נושאים מקצועיים כמו יבוא רכב עם שמשות כהות, כמו נושא של יבוא רכב עם מזגן מפוצל, יבוא רכב שאין לו פגוש, פרסום תצרוכת רכב וכולי.

<אבנר פלור: מרבית הנושאים שנמצאים במסגרת הדיונים בוועדה – וחלק מהחברים פה היו גם חלק מהנציגים באותה מועצה – הם נושאים מקצועיים וצרכניים.

<אבנר פלור: ולכן המועצה הזאת מחייבת אותם, עד כמה שאפשר, למקצועיות.

<אבנר פלור: המעבדות המוסמכות, היות והן גם בלתי תלויות ונטולות אינטרסים – כי עובדה היא שהם בודקים לנו כלי רכב, עובדה שהם מאשרים כלי רכב ומוצרי תעבורה, לא רק למשרד התחבורה, אלא גם למשרדים אחרים - - -

אבישי ברוורמן: אתה טוען שאמרו - - -

<רונן לוי: תביא אותו לוועדה, שייעץ.

<אבנר פלור: ולכן רונן, אני חושב שאין לך פה את הבעיה כי הם לא הרוב במועצה.

<רונן לוי: שיבוא לייעץ בה.

<רונן לוי: אין לי בעיה, תזמין אותו שייתן לך ייעוץ, אבל שלא תהיה לו אצבע.

<אבנר פלור: אי-אפשר, חייב להיות גורם מקצועי.

<אבנר פלור: אין לי גורם מקצועי.

<יערה למברגר: הוא גורם אובייקטיבי.

<יערה למברגר: אתה אומר שהוא - - -

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אנחנו נלך לפי פלור ולא לפי הלוי.

אבישי ברוורמן: סיימנו את זה?

<איתי עצמון: אדוני, אפשר לאשר את הסעיף עם התיקונים?

אבישי ברוורמן: עם התיקונים כמו שנאמרו.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 53 – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד.

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53א.

<שרית זוכוביצקי-אור: סייג למינוי חבר מועצה – לא ימונה לחבר מועצה מי שהוגש נגדו כתב אישום או הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר במועצה".

אבישי ברוורמן: כמו לחברי כנסת, מי שיש נגדו כתב אישום, שלא יוכל להיות חבר כנסת.

<איתי עצמון: אדוני, כאן יש לי תוספת קטנה לעניין עילת הגשת כתב אישום.

<איתי עצמון: אני חושב שיש להוסיף: וטרם ניתן פסק דין סופי בעניינו.

<איתי עצמון: התוספת הזאת עולה בקנה אחד עם מה שמקובל בחקיקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מסכימים.

אבישי ברוורמן: אוקיי, מקובל.

אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מאשר את זה.

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 53א.

אבישי ברוורמן: – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<דידי רוזנפלד: כתב אישום על זה שהוא לא עצר בשלט עצור זה גם?

<איתי עצמון: מדובר על עבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אינו ראוי.

<איתי עצמון: אם הוגש נגדו כתב אישום באותה עבירה – כלומר, אם אני אומר בדיבור חופשי, עבירה רלוונטית – אז יתקיים אותו סייג למינויו כחבר המועצה.

<איתי עצמון: לא מדובר על כל עבירה.

<איתי עצמון: <

לאה ורון: 53א.

לאה ורון: אושר.

אבישי ברוורמן: 53ב.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53ב.

<שרית זוכוביצקי-אור: פקיעת כהונה – (א) חבר מועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה: (1) התפטר במסירת כתב התפטרות לשר וליושב ראש המועצה; (2) חדל להתקיים בו תנאי שמכוחו מונה; (3) לגבי נציג ציבור-אם נתמנה להיות עובד מדינה; (4) השר העבירו מכהונתו בהודעה בכתב בשל אחד מאלה: (א) הוא הורשע בעבירה כאמור בסעיף 53א.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) נתקיימה בו אחת הנסיבות הפוסלות אדם מהיות חבר מועצה; (ג) נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו; (ד) נתקיים בו הסייג הקבוע בסעיף 53ג; (ה) הוא נעדר בלא סיבה מוצדקת מארבע ישיבות רצופות של המועצה או מיותר משלוש הישיבות שקיימה המועצה בשנה אחת.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) התפטר חבר מועצה או חדל מסיבה אחרת לכהן כחבר מועצה לפני תום תקופת כהונתו, ימונה חבר אחר במקומו, באותה דרך שבה נתמנה אותו חבר לפי סעיף 53, ליתרת תקופת כהונתו".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהיועץ המשפטי שלנו, איתי עצמון, עזר מאוד בכל הניסוחים האלה, הם גם מקובלים עלי, אלא אם כן יש עוד תיקון קטן.

<איתי עצמון: יש לי שאלה, אדוני, בחלק מדברי החקיקה שבדקתי ישנה אפשרות להשעות חבר מועצה שהוגש נגדו כתב אישום מתפקידו ולמנות לו ממלא מקום עד שענייניו המשפטיים יתבררו.

<איתי עצמון: אני אתן לדוגמה את הוועדה המייעצת לעניין עיצומים כספיים בחוק התקשורת (בזק ושידורים).

<איתי עצמון: השאלה אם לא ראוי כאן

<איתי עצמון: לאפשר בכל זאת לחבר מועצה שהוגש נגדו כתב אישום להיות מושעה מתפקידו עד אשר יסתיים הבירור המשפטי בעניינו, ולתקופה הזאת ימונה לו ממלא מקום.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד.

<שרית זוכוביצקי-אור: חשבנו על זה.

אבישי ברוורמן: זה בסך הכול ועדה מייעצת.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, גם.

<שרית זוכוביצקי-אור: וגם כיוון שתקופת הכהונה היא קצרה, אז אני לא רוצה שיהיו שלושה חודשים ולהחזיר עוד פעם.

<יערה למברגר: זה מיותר.

<יערה למברגר: זה יכול לסרבל.

אבישי ברוורמן: עזוב.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

אבישי ברוורמן: בסך הכול ועדה מייעצת.

<שרית זוכוביצקי-אור: רוצה אחר במקומו.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא בסדר, אולי בקדנציה הבאה הוא ימונה שוב.

אבישי ברוורמן: אוקיי, אנחנו מורידים את זה.

אבישי ברוורמן: אני מאשר את 53ב.

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 53ב.

אבישי ברוורמן: – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אנחנו מגיעים ל-53ג, ניגוד עניינים.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53ג.

<שרית זוכוביצקי-אור: ניגוד עניינים – (א) לא יתמנה ולא יכהן כחבר מועצה מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר מועצה לבין עניין אישי שלו" – אני מוסיפה את המילה "או" – "לבין תפקיד אחר שלו" – אני מוסיפה את המילים "או של קרובו" - - -

<איתי עצמון: רגע, מה המילה הראשונה שהוספת?

<שרית זוכוביצקי-אור: את "או".

<שרית זוכוביצקי-אור: זה חסר מבחינת עברית.

<שרית זוכוביצקי-אור: "לבין תפקיד שלו, או של קרובו".

<איתי עצמון: נכון.

<איתי עצמון: צריך להוסיף כי כך זה מופיע בדרך כלל בדברי החקיקה.

<שרית זוכוביצקי-אור: - - נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: "בין בתמורה ובין שלא בתמורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) חבר מועצה יימנע מהשתתפות בדיון ומהצבעה בישיבות המועצה, אם הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר מועצה לבין ענין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו" – אני אוסיף גם פה "או של קרובו" – "חבר מועצה לא יטפל במסגרת תפקידו במועצה בנושא כאמור גם מחוץ לישיבות המועצה.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ג) נתברר לחבר מועצה כי הנושא הנדון עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיפים קטנים (א) או (ב), יודיע על כך ליושב ראש המועצה.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ד) בסעיף זה- "ענין אישי" – לרבות ענין אישי של קרובו או ענין אישי של גוף שחבר המועצה או קרובו מנהלים או עובדים אחראים בו, או ענין של גוף שיש להם בו חלק בהון המניות, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות הצבעה".

<לאה ורון: אם ההגדרה של "עניין אישי" היא "לרבות עניין אישי של קרובו", אז למה הייתם צריכים להוסיף בסעיפים את "או קרובו"?

<שרית זוכוביצקי-אור: קודם כל, זה תפקיד אחר.

<איתי עצמון: זה תפקיד אחר שלו.

<איתי עצמון: כלומר, בסעיף קטן (ב) צריך: או של קרובו, בין בתמורה ובין שלא בתמורה?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, כי זה תפקיד אחר.

<יערה למברגר: לא אמרנו או של קרובו, אמרנו לגבי התפקיד של קרובו, ויש גם הגדרה של עניין אישי של קרוב בסעיף ההגדרות.

אבישי ברוורמן: איתי, אני יכול לאשר?

אבישי ברוורמן: אני מאשר את זה.

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 53ג.

אבישי ברוורמן: – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<לאה ורון: ג' אושר.

<לאה ורון: ד'.

אבישי ברוורמן: סעיף 53ד, דין חברי מועצה שאינם עובדי מדינה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53ד.

<שרית זוכוביצקי-אור: דין חברי מועצה שאינם עובדי מדינה – חברי המועצה המייעצת שאינם עובדי מדינה, דינם כדין עובדי מדינה לעניין חיקוקים אלה: (1) חוק שירות הציבור (מתנות), התש"ם-1979; (2) חוק העונשין, התשל"ז-1977, לעניין ההוראות הנוגעות לעובדי מדינה; (3) חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט-1969, לאחר תום תקופת כהונתם במועצה".

<שרית זוכוביצקי-אור: <

איתי עצמון: גם זו הוראה מקובלת מאוד.

אבישי ברוורמן: מקובל, מאשר.

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 53ד.

אבישי ברוורמן: – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: 53ה, תוקף פעולות.

<שרית זוכוביצקי-אור: "53ה.

<שרית זוכוביצקי-אור: תוקף פעולות – קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה לא יפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינוי או בהמשך כהונתו ובלבד שרוב חברי המועצה מכהנים כדין".

<שרית זוכוביצקי-אור: בעד אישור סעיף 53ה.

<שרית זוכוביצקי-אור: – פה אחד

<שרית זוכוביצקי-אור: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: מאושר.

אבישי ברוורמן: 54.

<שרית זוכוביצקי-אור: "54.

<שרית זוכוביצקי-אור: סמכויות המועצה המייעצת – (א) המועצה תייעץ למנהל בעניינים אלה: (1) סירוב לתת רישיון יבואן רכב, התלייתו ביטולו או סירוב לחדשו; (2) חובות משווק רכב לפי סעיפים 65 עד 74.

<שרית זוכוביצקי-אור: (ב) המועצה תדון בתלונות שיוגשו למנהל נגד יבואן או מורשה של יבואן בכל הנוגע להוראות חוק זה ותמליץ למנהל בדבר דרכי הטיפול בהן".

אבישי ברוורמן: אוקיי, הערות של עורך הדין עצמון.

אבישי ברוורמן: <

איתי עצמון: אדוני, יש לי מספר הערות.

איתי עצמון: קודם כל, כל מנגנון הטיפול בתלונות לא מוסדר כאן.

איתי עצמון: הדבר שונה, אם אני משווה את זה לדברי חקיקה אחרים – בדקתי את חוק משק הגז הטבעי, חוק תאגידי מים וביוב, חוק משק החשמל – בחיקוקים האלה נאמר במפורש שהמנהל או הרשות יבררו את התלונות.

איתי עצמון: יש כל מיני שינויים וניואנסים, אבל באופן עקרוני יש אמירה שהמנהל יברר את התלונות של הצרכנים.

איתי עצמון: כאן, אם אני מבין נכון, התלונות מוגשות למנהל, המועצה דנה בהם וממליצה למנהל בדבר דרכי הטיפול בהן.

<שרית זוכוביצקי-אור: המנהל מעביר והיא דנה.

<יערה למברגר: זה לא סעיף שמסדיר את הטיפול של המנהל בתלונות.

<איתי עצמון: אז יכול להיות שצריך שיהיה סעיף כזה.

<יערה למברגר: אבל יכול להיות שזה סעיף אחר.

<יערה למברגר: פה אנחנו בתפקיד של המועצה לייעץ.

<איתי עצמון: אני מבין, אבל אגב זה, מכיוון שזו הפעם הראשונה בהצעת החוק שמדובר בו על טיפול בתלונות, אני חושב, אדוני, שראוי להסדיר במפורש את המנגנון הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: טיפול בתלונות לא חייב להיות סטטוטורי.

<שרית זוכוביצקי-אור: תלונות, מטבע הדברים, מוגשות למשרדי ממשלה - - -

<איתי עצמון: אני הרגע נתתי דוגמאות לשלושה דברי חקיקה מעודכנים שבהם יש את המנגנון הזה.

<יערה למברגר: סעיף 108 לחוק - - -

<לאה ורון: נוכח מה שאנחנו שמענו בוועדה לגבי תלונות של ציבור - - -

<יערה למברגר: אני מקבלת.

<יערה למברגר: סעיף 108 לחוק תאגידי - - -

<לאה ורון: אני חושבת שמר פלור מודע לתלונה הספציפית שאני מדברת עליה.

<יערה למברגר: זה סעיף לקוני מאוד, הוא חמש או שש מילים.

<יערה למברגר: <

איתי עצמון: אין לי בעיה שהסעיף יהיה לקוני, רק צריך שיהיה.

איתי עצמון: אני אתן לכם דוגמאות.

איתי עצמון: בחוק משק הגז יש - - -

<אבנר פלור: שיהיה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מתנגדים לעיקרון.

אבישי ברוורמן: מה התיקון?

אבישי ברוורמן: מקובל.

<איתי עצמון: אני מציע לכתוב שהמנהל יבדוק תלונות של צרכנים ויחליט לגביהן, או משהו בסגנון הזה.

אבישי ברוורמן: בסדר, מקובל.

<איתי עצמון: נוסח ראשוני.

<איתי עצמון: המנהל יבדוק תלונות של צרכנים ויחליט לגביהן.

<שרית זוכוביצקי-אור: מקובל.

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: אושר.

<יערה למברגר: רגע, נמצא איפה לשלב את זה, לא בהכרח בפרק הזה.

<איתי עצמון: לא בהכרח כאן.

<איתי עצמון: יש לי עוד שאלה, לגבי סעיף קטן (א)(2).

<איתי עצמון: כתוב שהמועצה תייעץ למנהל רק בעניין חובות משווק רכב.

<איתי עצמון: מדוע רק לגבי חובות משווק רכב?

<איתי עצמון: יש סעיפים נוספים שבהם יש חובות בנושאים צרכניים.

<איתי עצמון: השאלה אם סקרתם את כל הסעיפים הרלוונטיים וזה הדבר היחיד שרלוונטי כאן.

<איתי עצמון: כי אתם מפנים לסעיפים 74-65.

<איתי עצמון: אם אני זוכר נכון, גם בסעיפים אחרים ישנן הוראות בנושאים צרכניים.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה למשל?

<איתי עצמון: כל נושא האחריות למשל.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה בשיווק.

<אבנר פלור: אז זה בשיווק.

<איתי עצמון: אני לא כל כך בטוח.

<זאב פרידמן: איתי צודק.

<זאב פרידמן: אני חושב שהערתו של עורך הדין עצמון נכונה מאוד.

<זאב פרידמן: אני חושב שכאשר אנחנו מדברים על תפקידי המועצה, אם זה כבר לייעץ, היה אפשר להרחיב את זה טיפ-טיפה, גם את סעיף קטן (א), סירוב לתת רישיון.

<זאב פרידמן: אם הוא כבר מגיע למצב של סירוב לתת רישיון, זה לא צריך להיות דווקא ליבואן רכב, אלא לכל הרישיונות שנמצאים על-פי החוק, וכנ"ל לגבי חובות משווק, זה גם לגבי שאר חובות משווקים אחרים לכל המינים והסוגים שלהם, ולאו דווקא חובות של משווק רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, זה פרק שמדבר על יבואן.

<אבנר פלור: אז מה הוא מציע?

<זאב פרידמן: למשל, מוצרי תעבורה, ואם מתקבלת - - -

<אבנר פלור: אז מה אתה מציע?

<זאב פרידמן: או שנשלים אחר כך בצורה פרטנית את אותם סעיפים, לא 65 ולא - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, אם ככה - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: לא בטוח.

<זאב פרידמן: או לקבוע אמירה כללית.

<דפנה עין דור: מדובר במועצה מייעצת ליבוא רכב ולשיווקו, לא מדובר על כל - - -

אבישי ברוורמן: הבטחתי לסיים ב-14:54.

אבישי ברוורמן: הייתי רוצה להצביע על 54, אבל אני רואה שיש פה איזו נקודה, מר עצמון.

<שרית זוכוביצקי-אור: למה?

<שרית זוכוביצקי-אור: חבל, אפשר להצביע.

אבישי ברוורמן: איך אני יכול להצביע על - - -

<איתי עצמון: אדוני, אני חושב שאפשר לקבל נוסח מתוקן לקראת הישיבה הבאה ואז להצביע - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: למה?

<שרית זוכוביצקי-אור: מה יש לתקן?

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להצביע.

<איתי עצמון: כי אני מבין שיש כאן עוד הערות לסעיף.

<יערה למברגר: אבל לגבי נוסח מתוקן, אני לא בטוחה - - - להוסיף פה.

<איתי עצמון: יש כאן עוד הערות.

<לאה ורון: בוודאי, יש גם בקשות לרשות דיבור.

<זאב פרידמן: גם היום דנים בזה במועצה.

<אהוד שניידר: רק הערה קצרה, אני לא יודע אם בהערה שעורך הדין עצמון העיר זה נכלל או לא, אבל צריך להיות ברור שלמנהל יש חובה להתייעץ.

<אהוד שניידר: זה לא שיש לו זכות להתייעץ.

<אהוד שניידר: לדעתי צריך לכתוב שהמועצה תייעץ למנהל טרם הפעלת סמכויותיו בעניינים האלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, זה צריך להיות רשות.

<אבנר פלור: מה פתאום?

<אבנר פלור: מה זה חובה?

<אהוד שניידר: אז בשביל מה מיניתם - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: זו סמכות מנהלית של המנהל.

<אהוד שניידר: אז בשביל מה מיניתם - - -

<קריאה: אז בשביל מה יש מועצה?

<שרית זוכוביצקי-אור: אם הוא חושב שיש עניין עקרוני או עניין שדרוש לו מתוקף - - -

<אבנר פלור: זה כבר מוגזם.

אבישי ברוורמן: אי-אפשר, רבותי.

אבישי ברוורמן: מנהל צריך להיות מנהל.

אבישי ברוורמן: מי שניהל בחיים שלו משהו – אי-אפשר בכל דקה ללכת לשאול כל אחד.

<שרית זוכוביצקי-אור: אי-אפשר, המועצה יכולה לטרפד - - -

<דידי רוזנפלד: אבל אין לו בכל דקה תלונות.

אבישי ברוורמן: איתי, אתה נותן לי רשות להצביע?

<איתי עצמון: רק לא קיבלתי תשובה משכנעת לגבי סעיף קטן (א)(2).

<יערה למברגר: המועצה קיימת כבר היום.

<יערה למברגר: יש ניסיון טוב מפעולה אתה ומהנושאים שהיא דנה בהם ותורמת אתם.

<יערה למברגר: הסתכלנו באופן כללי, ואנחנו לא רואים סעיפים משמעותיים.

<יערה למברגר: יש סעיפים של תנאים לרישיון, אבל סעיפים של חובות?

<שרית זוכוביצקי-אור: התנאי הזה יכול להיות במסגרת (1).

<יערה למברגר: לא ראינו חובות צרכניות משמעותיות - - -

אבישי ברוורמן: אם יהיו תיקונים, נביא את זה לשולחן הוועדה.

<איתי עצמון: אני לא כל כך משוכנע, אבל מה שאדוני מחליט.

אבישי ברוורמן: אני מצביע ומאשר את זה, ואם יהיו תיקונים – אנחנו עוצרים.

אבישי ברוורמן: בעד אישור סעיף 54 – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

<איתי עצמון: עם התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אור: עם ההוספה.

אבישי ברוורמן: עם התיקון.

אבישי ברוורמן: הגענו לסעיף 55.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש עכשיו, מר פלור, עורכת הדין זוכוביצקי, אני מבקש שאתם תשבו לישיבות עבודה בלעדינו עם נציגי הציבור החכם שיושב פה, כולל ניגודי האינטרסים שיש לכל אחד, מטבע הדברים, ותביאו לנו, כדי שנתקדם בצורה אפקטיבית יותר, דברים מבושלים יותר, כדי שהדיונים כאן יהיו מהירים יותר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.