ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 265, 2014-05-19 13:00

מיכל רוזין: לפנינו שתי הצעות חוק שאושרו בקריאה טרומית ב-25 בדצמבר 2013.

מיכל רוזין: חברות וחברי הכנסת, האם אנחנו יכולים לאחד את שתי הצעות החוק בתחילת הדיון?

מיכל רוזין: מי בעד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להודות לשר התקשורת גלעד ארדן על הנכונות, על הרצון הטוב ועל הראייה האמיתית של הדברים שמתרחשים ביחס להתקדמות הטכנולוגית, ביחס לקלות הבלתי נסבלת שבה ילדנו חשופים לתכנים פוגעניים.

אורלי לוי אבקסיס: לא בכדי הצעת החוק הזאת הגיעה.

אורלי לוי אבקסיס: יש דברים שהסכמנו עליהם מול שר התקשורת לקראת החקיקה פה בוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מברכים על מסע הפרסום היצירתי שמשרד התקשורת עשה בנוגע לכך שהוא מטריד את ההורים לאן הילד יכול לגלוש, מה בדיוק קורה שם בחדרי חדרים.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק, כפי שמנוסחת עכשיו על ידי משרד התקשורת, עוקרת מתוכן את הכוונה שלנו, אלא אם כן יבואו ויניחו את דעתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שתהיה חובה על ספק האינטרנט להציע באופן אקטיבי לאותו לקוח לקבל סינון אמיתי חינמי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת איך אנחנו מחייבים אותם לעשות את זה לא במסגרת דואר הזבל שחלילה וחס יגיע אלינו מתחת לרדאר.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא פותח.

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים אנחנו גם לא ממש יורדים לתתי הסעיפים ולאותיות הקטנות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת מה היא בדיוק החובה של אותו לקוח, איך הוא אמור ליידע, מה לגבי התשובה שלו לספק אם הוא מעוניין או לא מעוניין.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כתוב פה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאני רואה בהצעת החוק שמשרד התקשורת מעביר, שאני בטוחה שכוונתו טובה, היא שהוא רשאי.

אורלי לוי אבקסיס: בכל מקום בחוקים שכתוב לי רשאי אני נזעקת, נורה אדומה נדלקת אצלי בראש.

אורלי לוי אבקסיס: רשום פה: "רשאי ספק גישה לאינטרנט לשלוח למנוי מידע כאמור בהודעת דואר אלקטרוני, אם המנוי יסכים לכך באופן מפורש".

אורלי לוי אבקסיס: למה הוא יסכים?

אורלי לוי אבקסיס: לכך שישלחו לנו את המידע?

<אתי בנדלר: לא.

דוד צור: ברור שאלו לא הצעות זהות.

דוד צור: ההצעה של חברת הכנסת תמנו-שטה מדברת על זה שצריך לסנן.

פנינה תמנו: לחסום.

דוד צור: לחסום, כאשר מי שרוצה לפתוח - -

פנינה תמנו: אני הלכתי על ברירת default של חסימה.

דוד צור: ההצעה השנייה מדברת על זה שיש חובת הודעה על היכולת לסינון.

אורלי לוי אבקסיס: גם בהצעת החוק שלי יחד עם החברים הנוספים ברירת המחדל היא חסימה.

אורלי לוי אבקסיס: רק כאשר הלקוח מדבר על כך שהוא מעוניין, רק אז פותחים לו.

אורלי לוי אבקסיס: הגענו לסיכומים עם משרד התקשורת לקראת החקיקה, שזאת הצעת החוק שעלתה לוועדת שרים, לגבי התנאים – על זה יש לנו דף הסכמות מול שר התקשורת - שאנחנו מוכנים להפחית מהעניין של ברירת המחדל שהכל חסום.

אורלי לוי אבקסיס: באו אלינו עם חופש הציבור, עם חופש המידע וכו'.

אורלי לוי אבקסיס: בהצעת החוק שאני רואה עכשיו, שהיא לא הצעת החוק המקורית וגם לא בדיוק הסיכומים שהגענו עם משרד התקשורת - -

משה זלמן פייגלין: מה היא אומרת?

מיכל רוזין: חברת הכנסת תמנו-שטה, את בעצם מציעה את מה שעשו באנגליה, שזה לחסום, אלא אם כן מבקשים לפתוח.

פנינה תמנו: נכון, כי התחושה שלי שבעולם המודרני אנחנו אוהבים להסתתר מאחורי כותרות מאוד גדולות ויפות של חופש המידע , זכות הציבור לדעת, אינטרנט חופשי.

פנינה תמנו: אנחנו נמצאים בתוך סוג של מדרון חלקלק מבחינה ערכית של מה שקורה עם ילדנו מבחינת בטיחותם הנפשית.

פנינה תמנו: כולנו נחשפים לא רק לחומרים הכל כך קשים של ניצול ילדים, אלא לחומרים של ילדים בינם ובין עצמם בכל ההתנהגות המינית שלהם, בהידרדרות המוסרית, בחשיפה שלהם לכל מיני תכנים קשים.

פנינה תמנו: אנחנו מבינים שאותם תכנים מובילים אותם גם להתנהגות מינית מסוימת.

פנינה תמנו: אנחנו לא יכולים לצפות מהם שהם יגנו על עצמם.

פנינה תמנו: קשה ככל שיהיה אנחנו מבינים שאנחנו צריכים לנקוט בצעדים קשים לכיוון של להצר את החופש של המבוגרים.

פנינה תמנו: לא נורא.

פנינה תמנו: לא יקרה כלום.

פנינה תמנו: אני יודעת שבמתכונת הנוכחית של החוק שלי, שבא ואומר שה-default הוא חסימה מוחלטת ורק מי שרוצה יכול לפתוח, זה לא היה עובר, לכן הגענו להסכמה עם השר שנשב ונדון על כל סעיף וסעיף, נראה ונגיע לפשרות הנדרשות.

פנינה תמנו: אני חושבת שהיה נכון לקחת צעד קדימה, מה שלא עשו הקודמים, ולראות איך אנחנו ממקסמים.

פנינה תמנו: גם בפרסומים ששמת בתקשורת, אבל גם מעבר לכך.

פנינה תמנו: הגיע הזמן אולי גם לקנוס מבחינה כלכלית את החברות האלו.

מיכל רוזין: מה נוסח משרד התקשורת שהוא תגובה לשתי הצעות החוק?

גלעד ארדן: אני רוצה לתת טיפה רקע, כי לנושא הזה יש היסטוריה די ארוכה בוועדת הכלכלה.

מיכל רוזין: אני עוד ליוויתי אותו כשהייתי בתפקידי הקודם כמנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לזכור שזאת יוזמה של אלכס מילר, חברי לסיעה.

גלעד ארדן: לא מדויק.

<לאה ורון: זה התחיל מחבר הכנסת אמנון כהן שהגיש הצעת חוק.

אורלי לוי אבקסיס: אלכס מילר העביר את הצעת החוק המדוברת עם התקנות.

אורלי לוי אבקסיס: מה שעבר בכנסת הקודמת היה של מילר.

גלעד ארדן: לא הייתה מעולם הצעה ממשלתית?

<לאה ורון: חבר הכנסת כהן דיבר על לאסור.

גלעד ארדן: פגשתי את הנושא הזה ב-2007,2008.

גלעד ארדן: הצעת החוק הייתה אז מאוד גורפת.

גלעד ארדן: משרד התקשורת תמך בה.

<לאה ורון: השר אטיאס.

גלעד ארדן: לא שמעתי אף אחד מטעם משרד התקשורת שאמר שזאת עמדתו הפרטית של השר.

פנינה תמנו: למרות שאנחנו מסיקים שהמציאות היא שהשר כנראה - -

גלעד ארדן: אני לא בכדי מחדד את הדברים האלה.

גלעד ארדן: באותה תקופה שר התקשורת ומשרד התקשורת תמכו בסינון כולל כברירית מחדל של האינטרנט במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני אז הייתי יושב-ראש הוועדה.

מיכל רוזין: תמכת בעמדתו של פייגלין.

גלעד ארדן: אני לא יודע עדיין מה עמדתו של חבר הכנסת פייגלין.

מיכל רוזין: הוא עקבי בעמדותיו.

מיכל רוזין: התנגדתי אז בחריפות.

מיכל רוזין: נכון לאז המדינות היחידות שבהן הייתה נורמה כזאת היו סין ואיראן.

מיכל רוזין: מכיוון שלא חשבתי שאנחנו צריכים להיות המדינה היחידה שמאמינה בחופש ביטוי, בחופש מידע ונגישות למידע וכן הלאה - -

מיכל רוזין: מן מילה מוזרה כזאת "דמוקרטיה".

גלעד ארדן: התנגדתי.

גלעד ארדן: אני לא זוכר איך זה נגמר, אבל בסוף הייתה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מילר הרבה פחות משמעותית בחובה.

גלעד ארדן: החובה הייתה יותר על ספקיות האינטרנט להציע תוכנות לסינון תכנים בחינם.

גלעד ארדן: מאז קרו לי כל מיני דברים.

משה זלמן פייגלין: נולדו לך ילדים.

גלעד ארדן: נכון, אני מודה.

פנינה תמנו: גם היו יותר ויותר מקרים שנחשפו שלא היו בעבר.

גלעד ארדן: הכל נכון.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להתווכח על זה.

גלעד ארדן: מאז קצת שיניתי את עמדותיי.

גלעד ארדן: אני חושב שלא רק אני.

גלעד ארדן: אנחנו יכולים לראות שהמחוקקים במדינות המערב מוטרדים מהסכנות שהגלישה באינטרנט מעוררת, בפרט הסכנות והתכנים שאליהם נחשפים קטינים.

מיכל רוזין: מודאגים גם ממה שהבגירים נחשפים.

גלעד ארדן: בגיר מודע לסכנות.

גלעד ארדן: הוא לוקח את ההחלטות שלו.

מיכל רוזין: כחברה יש השלכות חברתיות.

מיכל רוזין: זה לא רק הגנה על קטינים.

מיכל רוזין: בזה האידיאולוגיה שלנו לא מסתדרת.

יעקב אשר: יש בגירים שהם קטינים, ששיקול הדעת שלהם - -

מיכל רוזין: יש לי בעיה עם הפרסום שעשה משרד התקשורת שבו הוא מראה את הפורנוגרפיה כאילו זה משהו לגיטימי, רק הבעיה שהילד רואה את זה.

מיכל רוזין: האם זה בסדר שבוגר רואה את זה?

מיכל רוזין: לא נפתח את הדיון המהותי בעניין הזה.

פנינה תמנו: איפה חברי הכנסת של ש"ס?

מיכל רוזין: לא צריך חברי כנסת של ש"ס.

מיכל רוזין: זה לא אומר אוטומטית שאני לובשת שביס.

מיכל רוזין: כל המחקרים בעולם מראים שפורנוגרפיה היא ניצול ופגיעה בנשים שמשפיעה חברתית.

דוד צור: יש פה אמירה של תכנים פוגעניים באופן כללי.

דוד צור: יש בהם עידוד לעבריינות, אכזריות, סרטי אימה או סרטים - -

גלעד ארדן: הצעת החוק שהתקבלה אז דיברה על החובה להציע תוכנות לסינון תכנים בחינם.

גלעד ארדן: מאז התמניתי לשר התקשורת.

גלעד ארדן: מכיוון שהמודעות שלי לנושא עלתה מאז בגלל שיש לי ילדים שגדלו ואני רואה לאיזה תכנים הם נחשפים או עלולים להיחשף, גם בגלל שחברות הכנסת הנכבדות הציגו - -

מיכל רוזין: וארגוני הנשים עושים עבודה.

גלעד ארדן: יש פעילים חברתיים שנמצאים כאן בחדר שהציפו לי את העיסוק בנושא הזה בפרלמנטים מערביים כמו בריטניה.

גלעד ארדן: הנחיתי את המשרד לבדוק מה המצב.

גלעד ארדן: מסתבר שהחוק הקודם לא השיג את התוצאה בשני מובנים.

גלעד ארדן: אני לא זוכר מה הייתה התוצאה, אבל אחוז האזרחים במדינה שהשתמשו בתוכנה לסינון תכנים היה נמוך מאוד.

גלעד ארדן: קשה מאוד היה למצוא איך ספקיות האינטרנט מציעות את - - אנחנו יודעים שכשהן רוצות לספר לנו שיש להן 200 מגה, אין אחד במדינה שלא יודע שיש להן 200 מגה, למרות שאין להן 200 מגה.

אורלי לוי אבקסיס: אין להן 200 מגה?

גלעד ארדן: אולי ביום כיפור כשכמעט אף אחד לא גולש תקבלי 200 מגה.

גלעד ארדן: זה בחלק מהשעות, זה בחלק מהזמן.

גלעד ארדן: זה עד 200 מגה.

גלעד ארדן: גם בחובה שהמחוקק הטיל שהן יצטרכו להציע - הוא לא עשה ספציפיקציה שסוגרת את הקצוות - הן לא עמדו.

גלעד ארדן: עשינו סקר בנושא הזה.

גלעד ארדן: גילינו שההורים במדינת ישראל לא מודעים בכלל לאפשרות הזאת.

גלעד ארדן: מעטים היו מודעים.

גלעד ארדן: למעטים היה ברור איך עושים את ההתקנה הזאת.

מיכל רוזין: מבקשים מהילד לעשות.

מיכל רוזין: אני, למשל, הייתי מבקשת מהילד שלי לעשות את החסימה.

מיכל רוזין: אני מודה שאני טכנופובית.

מיכל רוזין: הייתי מבקשת ממישהו אחר.

גלעד ארדן: אני לא נבהל מהאופציה של סינון במידה ואדם יכול לפתוח אותה.

גלעד ארדן: אני חושב שלפני שמגיעים לאקט הכי קיצוני שהכי פוגע בזכותו של אדם ופרטיותו, צריך קודם לאפשר לציבור את מה שהחוק המקורי רצה להשיג ולצערי - -

מיכל רוזין: למה פוגע בפרטיות שלו?

פנינה תמנו: למה פוגע אם מגיע אליו המתקין ואומר: תסמן איפה שאתה רוצה?

מיכל רוזין: אני רוצה להשוות.

מיכל רוזין: בכבלים ובלוויין- -

גלעד ארדן: זה חידוש מרענן שחברת כנסת ממרצ תתמוך בברירת המחדל של סינון.

מיכל רוזין: יש דברים שמשתנים, כמו שאתה אומר.

גלעד ארדן: תמיד יש הפתעות בחיים.

מיכל רוזין: אנחנו דור חדש ומתקדם במרצ.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין את העניין העקרוני, כי אני יודעת מי הדוברים הבאים אחריך.

מיכל רוזין: זה אולי כבר ייתן תשובה מראש.

מיכל רוזין: השאלה היא למה זה לא כמו בכבלים ובלוויין.

מיכל רוזין: כשאני רוצה להיכנס לערוצים ארוטיים או להזמין סרטים למבוגרים, אני צריכה להקיש קוד של חסימה.

מיכל רוזין: בוודאי שהחברות יודעות שהקשתי את הקוד, בוודאי שהן יודעות שהזמנתי.

מיכל רוזין: אין לי מושג אם רשום או לא רשום בחשבונית, אבל המידע קיים.

מיכל רוזין: מה ההבדל בין זה לאינטרנט?

מיכל רוזין: למה באינטרנט אנחנו חוששים מחסימה, אלא אם כן יש לי קוד פתיחה, לעומת בכבלים ובלוויין?

גלעד ארדן: בכבלים ובלוויין בעל התשתית הוא גם בעל התוכן.

גלעד ארדן: הוא מוכר לך את זה כדי להרוויח כסף.

גלעד ארדן: הוא שולט בתכנים שעוברים.

גלעד ארדן: הוא גם יכול למנוע את השימוש בתכנים האלה.

גלעד ארדן: האינטרנט מבוסס על גישה אחרת.

גלעד ארדן: לא רק שבעל התשתית לא שולט, גם אסור לו להתערב.

גלעד ארדן: יש אפילו חוקים שהכנסת העבירה של ניטרליות הרשת.

גלעד ארדן: הוא לא יכול להתערב.

גלעד ארדן: זה דבר ראשון.

גלעד ארדן: ההגדרה של מה זה תוכן שאיננו ראוי או איננו הולם היא הגדרה מאוד מאוד סובייקטיבית.

גלעד ארדן: יש תכנים שתגידי שעד כאן לא צריך להתערב, ואילו מישהו אחר פה בחדר יגיד שבעיניו לא לגיטימי שקטין ייחשף אליהם.

גלעד ארדן: לנסות להגדיר בחקיקה מה היא בדיוק אותה רמת סינון שמדינה תחיל כברירת מחדל והאדם יצטרך עכשיו לבוא באיזה שהוא מו"מ, זה דבר מאוד מאוד בעייתי.

אורלי לוי אבקסיס: על פורנוגרפיה כתוכן פוגעני יש הסכמה?

גלעד ארדן: אין הסכמה מה זו פורנוגרפיה.

<אתי בנדלר: עירום.

<אתי בנדלר: יש כאלה שמתנגדים - -

מיכל רוזין: פורנוגרפיה זה לא עירום.

<אתי בנדלר: יש כאלה שרוצים - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להעביר פה איזה שהוא מסר.

אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו בעצם מחוקקים אם אפילו על הגדרת הפורנוגרפיה אנחנו לא מסכימים?

אורלי לוי אבקסיס: האם עידוד להתאבדות זה תוכן פוגעני?

אורלי לוי אבקסיס: בשביל מה אנחנו מחוקקים חוק?

אורלי לוי אבקסיס: נגיד ויצרנו את העניין הזה של חובה על הספקיות בתור ברירית מחדל.

אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו מחייבים אותן אם אנחנו לא מגדירים מה הוא תוכן פוגעני?

אורלי לוי אבקסיס: נקודת ההתחלה של כל החקיקה היא לפחות להסכים על מינימום מסוים שהוא בעינינו פוגעני.

אורלי לוי אבקסיס: איך נקבע שהן עברו על החוק אם לא קבענו מה הוא תוכן פוגעני?

אורלי לוי אבקסיס: הן הציגו פורנוגרפיה - -

פנינה תמנו: החוק שלי מדבר על כל מה שקשור למין - -

אורלי לוי אבקסיס: לפי מה שנאמר פה עכשיו על ידי יושבת ראש הוועדה ועל ידי השר אין פה הסכמה לגבי מה הם תכנים פוגעניים.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק ריקה מתוכן, אלא אם כן קיבלתם את הצעת החוק שכותבת בצורה מאוד מאוד ברורה: "עידוד לעברייניות, לאכזריות, לשימוש בסמים מסוכנים, לעירום".

אורלי לוי אבקסיס: בוא נגיד על מה אנחנו מסכימים ועל מה לא, כי אחרת אנחנו לא יכולים להתמודד - -

מיכל רוזין: להציג עירום זו לא פורנוגרפיה.

מיכל רוזין: את יכולה להציג אומנות בעירום.

מיכל רוזין: זאת לא פורנוגרפיה.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נקבע.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת מה צריך להיכנס ומה לא.

מיכל רוזין: עירום הוא לא פוגעני מעצם היותו עירום.

אורלי לוי אבקסיס: בוא ננהל את השיח הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו מטילים חובה בלי להבין על מה החובה, זאת תהיה סתם אות מתה.

אורלי לוי אבקסיס: חבל להשחית מילים לריק.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נסכים מה הוא תוכן פוגעני.

פנינה תמנו: להחיל את זה על דברים שכן אפשר.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאני חושבת על נקודת מסוימת שהיא רחוקה מאוד ממה שהשר חושב או רחוקה מאוד ממה שמשה פייגלין, משה שומרון או מישהו אחר חושב.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נתחיל בתשתית, בבסיס, על מה אנחנו מסכימים שהוא תוכן פוגעני, כי אחר כך לא נוכל להגיד להם: לא חסמתם תכנים פוגעניים.

משה זלמן פייגלין: אורלי, זה בלתי אפשרי.

מיכל רוזין: האם אפשרי להוציא תכנים פוגעניים בכלל?

אורלי לוי אבקסיס: אז החוק מיותר.

מיכל רוזין: החוק לא מיותר.

אורלי לוי אבקסיס: ברור שלא, אבל אני מנסה - -גם באנגליה וגם במדינות אחרות בעולם הגיעו לאיזה שהוא בסיס מסוים שיש עליו קונצנזוס.

גלעד ארדן: דווקא לא.

<קריאה: לא הגיעו.

פנינה תמנו: להגדרה של פורנוגרפיה לא הגיעו.

פנינה תמנו: אני חושבת שצריך להתחיל במשהו.

פנינה תמנו: אי אפשר להיות - -

אורלי לוי אבקסיס: על מה תקנוס אותם, אדוני השר?

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא קובע מה החובה שלהם, אתה לא יכול להגיד שהם הפרו את החובה שלהם.

פנינה תמנו: חברת הכנסת אבקסיס, אני הייתי מציעה, אפילו שקשה לתחום את מה שפוגעני, להתחיל עדיין במשהו.

פנינה תמנו: לפעמים אפילו להשאיר שיקול דעת לשר לקבוע בהמשך מה הוא פוגעני, כי לא בהכרח נצליח להחיל את הכל.

מיכל רוזין: אני לא בטוחה ששיקול הדעת של השר עומד במתחם החקיקות האלו.

אורלי לוי אבקסיס: מה הם יסננו?

פנינה תמנו: אני רק רוצה להעיר הערה לגבי ה-default.

פנינה תמנו: כבוד השר, אמרת שבכבלים ובלוויין מי שמפעיל הוא גם בעל התוכן.

פנינה תמנו: אני לא מסכימה עם האמירה שלך שבאינטרנט אסור לאותם ספקים לסנן.

פנינה תמנו: אם היה אסור, אז גם החובה - -

גלעד ארדן: לא אמרתי.

מיכל רוזין: ספקים לא שולטים בידע ובתוכן באינטרנט.

גלעד ארדן: יש היום כבר חוק שמדבר על תוכן פוגעני.

גלעד ארדן: החוק הגדיר מה הוא תוכן פוגעני.

גלעד ארדן: זה החוק הקיים.

אורלי לוי אבקסיס: האם יש הסכמה שזה התוכן הפוגעני גם בחוק הזה?

גלעד ארדן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: מקודם אמרתם שאין הסכמה על מה הוא תוכן פוגעני.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להיות מאוד ממוקדים.

פנינה תמנו: את צודקת, צריך לפתוח את זה לדיון, אבל צריך להגיע לאיזה משהו גם אם לא נצליח לתחום את הכל.

פנינה תמנו: כבוד השר, לא הצלחת להניח את דעתי בהסבר שנתת ליושבת הראש בנוגע להבדל בין הוט שיכולים לשים לנו אפליקציה של קוד שהמבוגרים צריכים להכניס, לבין זה שבאינטרנט אי אפשר.

פנינה תמנו: לא קיבלתי - -

מיכל רוזין: הוא אומר שהספק שמספק לך את השירותים, שזה יס או הוט, הוא בעל התוכן.

מיכל רוזין: למי שמספק לך את השירותים באינטרנט אין סמכות על התוכן.

מיכל רוזין: התוכן הוא לא בשליטתו.

מיכל רוזין: גם אסור שהוא יהיה בשליטתו.

פנינה תמנו: לא ביקשתי שתהיה לו סמכות על התוכן, ביקשתי שתהיה לו סמכות על גישה.

מיכל רוזין: אבל זה על התוכן, לכן הוא אומר שזה שונה.

פנינה תמנו: זה לא נכון.

פנינה תמנו: במקומות של החרדים יש להם סמכות?

גלעד ארדן: יש היום הגדרה בחוק.

גלעד ארדן: "תוכן פוגעני" – כל אחד מאלה: (1) הצגת חומר תועבה כמשמעותו בחוק העונשין, ובכלל זה – (א) הצגת יחסי מין שיש בהם אלימות, התעללות, ביזוי, השפלה או ניצול; (ב) הצגת יחסי מין עם קטין או עם אדם הנחזה לקטין; (ג) הצגת אדם או איבר מאיבריו כחפץ זמין לשימוש מיני; והכל כשאין בתוכן המוצג ערך אמנותי, מדעי, חדשותי, חינוכי או הסברתי המצדיק, בנסיבות העניין, את הצגתו; (2) הסתה גזענית או לאומנית; (3) הימורים; (4) משחקים הכוללים מעשי אלימות;" זו ההגדרה.

גלעד ארדן: אין לי רצון לשנות או לפגוע בהגדרה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: קודם, למען הסר ספק, צריך היה לחדד את זה, כי מה שנאמר כאן היה שאין אחידות לגבי מה הוא תוכן פוגעני ומה לא.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים אנחנו אומרים שזאת הרשימה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רוצים להרחיב אותה?

אורלי לוי אבקסיס: בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לספר לכם סיפור קטן.

אורלי לוי אבקסיס: סיפרתי אותו גם כשהצגתי את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: יש אתר של משרד החינוך להתחלת רכישת המיומנויות של הקריאה והכתיבה, קוראים לזה "החדר של מיה".

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כהורים לילדים מקבלים מהמורה או מהגננת לפני העלייה לכיתה א' על-מנת לתרגל עם הילד.

אורלי לוי אבקסיס: שולחים אותנו לחפש בכל מנוע חיפוש את "החדר של מיה".

אורלי לוי אבקסיס: נתתי לילדה שלי שתשב עם אחיה ותחפש את "החדר של מיה".

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה עלה להם?

אורלי לוי אבקסיס: המון חדרים אינטימיים של מיה.

אורלי לוי אבקסיס: יש המון כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בשוגג.

אורלי לוי אבקסיס: הם הגיעו לשם לא מתוך מטרה להגיע לתוכן הפוגעני הזה, באמת מתוך מקום תמים לחלוטין שאפילו משרד החינוך לא מודע לו.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזמן לראות איך אנחנו סוגרים את הפרצות האלו.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא כיוון לשם, אין פה כוונת מכוון.

אורלי לוי אבקסיס: זו מציאות נקודתית קיימת.

מיכל רוזין: זה נכלל בתוכן פוגעני.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו רוצים לדעת איך אנחנו מונעים את המקרים האלה.

גלעד ארדן: אני אגיד לך.

גלעד ארדן: אם את כאם, אחרי שנחשפת לבעיה ורצוי גם לפניה, היית מתקינה תוכנה לסינון תכנים , היית מגיעה ל"חדר של מיה" של משרד החינוך.

מיכל רוזין: צר לי לומר לך שזה לא חוסם.

גלעד ארדן: אם זה לא חוסם, שעם ישראל מיוזמתו לא יראה יותר אתרים.

גלעד ארדן: אם נעשה תשובה הבעיה תיפתר.

משה זלמן פייגלין: לא נכון, היא לא תיפתר.

משה זלמן פייגלין: מה זה נעשה תשובה?

משה זלמן פייגלין: האינטרנט הוא מכשיר במציאות המודרנית.

גלעד ארדן: אם נעשה תשובה אמיתית, אז לכולנו, כמו לחברי הכנסת החרדים, יהיה מכשיר חסום לאינטרנט.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני השר, מה מהות הפרסום שעשיתם?

אורלי לוי אבקסיס: למה אתם מוסיפים?

משה זלמן פייגלין: אני מבקש שנשים לב כולנו לתופעה מאוד מאוד חיובית.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה לדבר על עצמי.

משה זלמן פייגלין: אני בא מעולם של שומרי מצוות שלכאורה הדברים האלה ברורים בעיניו, אבל אני מוצא את עצמי עמוק עמוק בתוך ערכים שבדרך כלל השמאל נושא אותם בכיפה.

משה זלמן פייגלין: קורה כאן תהליך הפוך.

משה זלמן פייגלין: ערכים שבעבר השמאל נלחם עליהם, כמו פריצה מוחלטת וכביכול חירות, שוויון - -

מיכל רוזין: התפתחנו.

יעקב אשר: התפכחתם.

מיכל רוזין: גם אתם מתפכחים ומתפתחים.

משה זלמן פייגלין: זה קורה בנושא של עבודה בשבת, זה קורה בהרבה מאוד תחומים שפתאום אנחנו מבינים שלכל אחד יש דברים שהוא מחזיק בכיס ושצריך תמיד להקשיב ולהבין שאין כאן צד אחד שרק צודק או רק טועה.

מיכל רוזין: שיש אחריות חברתית.

משה זלמן פייגלין: סוף סוף אנחנו באים לדיון יחדיו מתוך הבנה שאכן יש בעיה, כאשר אם האנגלים הבינו את זה, אז אולי אנחנו רשאים לדבר על כך באופן חופשי בלי להיות חשודים בכפייה דתית.

משה זלמן פייגלין: עכשיו לעצם העניין.

משה זלמן פייגלין: אני חושב שיש לי הצעה שפותרת את הבעיה שמשרד התקשורת חשש ממנה.

משה זלמן פייגלין: כאשר החברה שמציעה את שירותי האינטרנט רושמת לקוח חדש – תיכף נראה מה עושים עם הלקוחות הישנים – היא מציעה לו שתי אפשרויות.

משה זלמן פייגלין: היא אומרת לו ככה: כרגע חסום על פי הגדרות החוק הקיים.

משה זלמן פייגלין: אנחנו יכולים לאפשר לך לקבל את זה חסום או לקבל את זה פתוח, כאשר אם זה פתוח אלו ואלו הסכנות.

משה זלמן פייגלין: זה כמו שהסכנות כתובות על חפיסת סיגריות.

משה זלמן פייגלין: אותה קלדנית באותו מוקד שרושם את הלקוחות החדשים, תצטרך להגיד ללקוח: אדוני, על פי החוק המוצר שמוגש אליך מסונן מפני אתרים פוגעניים.

משה זלמן פייגלין: במידה ואתה רוצה , דע לך שאלו ואלו הסכנות.

משה זלמן פייגלין: נא להודיע לי עכשיו אם אתה רוצה או לא רוצה.

משה זלמן פייגלין: כך אני חושב ענינו לכל השאלות - גם לשאלה של חירות האדם, זכותו של אדם לקבל את מה שהוא רוצה, וגם למצב שבו ה-default הוא שזה חסום.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הייתה הצעת החוק המקורית שלא עברה ועדת שרים.

מיכל רוזין: לאור תפישת העולם שלך זה קצת מפתיע.

מיכל רוזין: זה לא מסתדר לגמרי.

משה זלמן פייגלין: זה בהחלט מכסה את זכותו של האדם לומר: אני רוצה את כל הזבל הזה אצלי בבית.

משה זלמן פייגלין: זאת אכן זכותו.

מיכל רוזין: זו פגיעה בפרטיות שלו.

משה זלמן פייגלין: לא, זה לא פוגע בפרטיות.

מיכל רוזין: זה מה שאומר השר.

משה זלמן פייגלין: כי אולי מישהו ידע.

מיכל רוזין: זה מה שהשר אמר.

מיכל רוזין: אני לא מייצגת את עמדתי.

מיכל רוזין: העמדה ההפוכה היא - -

גלעד ארדן: זה לא החשש היחיד.

מיכל רוזין: שפוגע בחופש הפרט.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה לומר דווקא על החשש ההפוך שלא יפתור את הבעיה.

משה זלמן פייגלין: בני אדם מטבעם הם עצלנים.

משה זלמן פייגלין: מה שתיארת לגבי עצמך, מיכל, נכון לגבי רוב המשתמשים.

משה זלמן פייגלין: אין להם כוח להתחיל להתקשר, להתחבר.

משה זלמן פייגלין: נוצר מצב שהם אומרים: יאללה, תביא לי אינטרנט, נתמודד אחר כך עם כל הבעיות.

משה זלמן פייגלין: הם מוצאים את עצמם בתוך המציאות הזאת.

משה זלמן פייגלין: הצעת החוק הזאת צריכה לעשות שהבחירה האקטיבית היא באתר הלא מסונן, לא להיפך, ואז נראה שרוב בני האדם הם אנשים אחראים כלפי עצמם וכלפי ילדיהם ובוחרים נכון.

משה זלמן פייגלין: המצב היום הוא שאנחנו לא מאפשרים להם את זכות הבחירה, כי זכות הבחירה הולכת לאיבוד בתוך הענן הבירוקרטי המעורפל הזה.

משה זלמן פייגלין: כך אני חושב שכיסינו לחלוטין - -

מיכל רוזין: קובעים להם בעצם - -

משה זלמן פייגלין: יש את החשש שהוא יתבייש להגיד שהוא רוצה.

משה זלמן פייגלין: תמיד יש עוד איזה שהוא שפיץ של חירות שאנחנו יכולים לחשוש ממנו.

משה זלמן פייגלין: מה עוד יש חוץ מהחשש הזה?

משה זלמן פייגלין: אתה אומר שיש עוד בעיות חוץ מזה?

גלעד ארדן: יש בעיות טכנולוגיות.

משה זלמן פייגלין: מה הבעיה?

גלעד ארדן: אין סטנדרט ברור שאתה יכול לומר שמסנן בדיוק את הדברים.

גלעד ארדן: האחריות בסופו של דבר על איסור של תוכן פוגעני היא על מי שעושה את התוכן הזה.

גלעד ארדן: אתה בעצם בא ומטיל מטלה על בעלי התשתיות לסנן את המידע שעובר באותן תשתיות, שהוא כמעט אין סופי ומכל העולם, כדי שאנשים שמתחברים לעולם דרך התשתית הזאת לא ייחשפו לתוכן.

גלעד ארדן: אין סטנדרט אחיד שאומר שתקבל בדיוק את מה שהחוק הישראלי קובע שהוא תוכן פוגעני.

גלעד ארדן: אתה יודע, זה גם מאוד נתון לפרשנות.

גלעד ארדן: יש דברים שיגיד כאן ראש מפלגה ואחרים יגידו שזאת הסתה גזענית או לאומנית.

גלעד ארדן: נניח איזה רב באיזו דרשה שלו יגיד שעל פי היהדות – הוא לא מתכוון לעכשיו - אישה פסולה לעדות, או שהגויים היו כך וכך.

גלעד ארדן: יכול מחר שר תקשורת ממרצ לחשוב שמי שלא סינן את ההרצאה הזאת עובר עבירה על פי החוק הזה.

משה זלמן פייגלין: חשבתי שהדיון הזה התייתר כשהקראת את ההגדרות.

מיכל רוזין: מזל שאני מנהלת את הישיבה.

מיכל רוזין: יש הרבה דוגמאות ממרצ.

משה זלמן פייגלין: תכננתי לדבר על זה.

משה זלמן פייגלין: חשבתי שסגרת את זה עם ההגדרה.

משה זלמן פייגלין: נשמעות פה שתי טענות למה לא לעשות את הדבר הכי פשוט וטבעי שהוצע מלכתחילה.

גלעד ארדן: הבאנו הצעה פשוטה.

גלעד ארדן: בוא נגיד שני דברים עובדתיים.

גלעד ארדן: לא משנה מה עמדתי.

גלעד ארדן: יש דברים שאני חלוק על משרדי ועל שרים אחרים, כמו למשל לגבי הוויי- פיי ברשתות ציבוריות שאני חושב שאפשר לסנן אותו כברירת מחדל במרחב הציבורי.

גלעד ארדן: לגבי הסינון כברירת מחדל בפרטי, חוץ ממני, שדיברתי על הנושא הזה כי רציתי לברר עד איפה אפשר, כל הממשלה מתנגדת לזה לחלוטין.

גלעד ארדן: אם הוועדה תרצה לשנות את זה, שיהיה ברור - -

משה זלמן פייגלין: להצעה שהצעתי?

גלעד ארדן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת הייתה הצעת החוק המקורית.

גלעד ארדן: חבר הכנסת פייגלין, לגבי ההצעה שכרגע באנו איתה, אני לא פוסל שאם היא לא תהיה אפקטיבית, אפשר יהיה לבחון בהמשך צעדים נוספים.

גלעד ארדן: מדובר על לעשות את ההתקנה של תוכנות הסינון הכי קל, נגיש ובקליק אחד כך שאפשר יהיה להוריד.

גלעד ארדן: למי שלא ישים את זה בעמוד הבית שלו יהיו קנסות עתק.

גלעד ארדן: זה מחייב אותו להשקיע מיליונים בפרסום יזום - כמובן לא על חשבון המדינה - כולל הגעה באס אם אס ומייל לכל מנוי שיצטרך להגיב להצעה הזאת להתקין תוכנת סינון.

גלעד ארדן: אם האזרח אחרי כל זה לא רוצה להתקין תוכנת סינון, זה לא איזה סוג של גילוי דעת?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו איתך פה.

אורלי לוי אבקסיס: אם ההצעה היא כפי שהצעת עכשיו, אנחנו יכולים לחיות איתה בשלום.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נברך גם אם ה-וויי פיי במרחב הציבורי יהיה ברירת מחדל של חסום.

גלעד ארדן: את הוויי פיי בוא נשמור לדיון הבא.

פנינה תמנו: יש הסכמה על זה.

מיכל רוזין: אין הסכמת ממשלה על זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בידי השר.

גלעד ארדן: לגבי הוויי פיי אמרתי שאין הסכמה של הממשלה על כך - -

אורלי לוי אבקסיס: זה בכלל לא בא לדיון בממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: לדיון בממשלה מה שבא זה ברירת המחדל של כן או לא.

אורלי לוי אבקסיס: היה פה איזה שהוא מסמך שמדבר בדיוק על מה שהשר הציג פה עכשיו, על האחריות והאקטיביות של ספקי האינטרנט, איך הם יוצרים את הקשר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יהיה באיזו הודעה כזאת של "לך תחפש אותם", אם בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: צריך יהיה לחייב את אותן ספקיות אינטרנט בהשקעה כספית שנתית לטובת פרסום השירות, שאת זה נוכל לבקר.

אורלי לוי אבקסיס: הם יעבירו את הנתונים למשרד התקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: בנוסף לזה תעוגן במסגרת החוק סנקציה כספית כלפי ספקיות האינטרנט לגבי המרחב, מתי היא תוטל ומתי לא .

אורלי לוי אבקסיס: יש פה את השאלה ששאלת, משה, שאותה סגרנו עם השר לפני ועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: זה בנוגע ללקוחות קיימים ומתניידים.

אורלי לוי אבקסיס: ההסכמה היא שספקיות האינטרנט יחויבו לעדכן באופן אקטיבי לקוחות קיימים, לא לקוחות חדשים, בדבר קיום השירות, להביא לידיעתם את האפשרות לחסימת תכנים פוגעניים.

אורלי לוי אבקסיס: לא הסכמנו לברירת מחדל.

אורלי לוי אבקסיס: כשהם רוצים למצוא אותנו לגבי דילים כאלה או אחרים, הם יודעים לתפוס אותנו כדי לשאול אותנו אם כן או לא.

אורלי לוי אבקסיס: יש נציג שירות על הקו.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאנחנו מבקשים גם כאן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים שישאלו אם אתה מעוניין או לא מעוניין.

יעקב אשר: יש את העניין הטכני, שזה באמת נושא שצריך להקדיש לו זמן עם אנשי הטכנולוגיה על-מנת לראות.

יעקב אשר: יש פה טעות בסיסית אחת.

יעקב אשר: אולי גם המילה "פוגעני" מרחיבה את זה לדברים שלאחר מכן יכולים להגיע לימין ושמאל או לפוגעני כזה או פוגעני אחר.

יעקב אשר: אז מפחדים כל שוחרי הדמוקרטיה, אולי אפילו בצדק.

יעקב אשר: באומץ לב דיבר פה השר.

יעקב אשר: יש פה עניין חינוכי ממדרגה ראשונה.

יעקב אשר: אני חושב שההגדרה צריכה להיות תכנים אנטי חינוכיים או שפוגעים בחינוכם של ילדנו.

פנינה תמנו: זה יותר רחב.

מיכל רוזין: מי יקבע מה זה חינוך?

יעקב אשר: מי שקובע היום מה יהיו ספרי הלימוד בבתי הספר זה משרד החינוך.

יעקב אשר: אנחנו מדברים על חופש הביטוי.

יעקב אשר: היו צריכים פה אלף תירוצים.

יעקב אשר: אמר את זה בשנינות ובמהירות, ידידי פייגלין.

יעקב אשר: בהתחלה השר לא רצה כל כך לטפל בזה, כי זה היה רק איראן וסין.

יעקב אשר: אחר כך, כשמצאנו איזה משהו באירופה, התחלנו לדבר.

גלעד ארדן: עדיין רק איראן וסין הכניסו את זה לחקיקה.

יעקב אשר: לא כל דבר באיראן זה גרעין ורעלות.

יעקב אשר: יש דברים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם כסכנת נפשות לילדים שלנו.

יעקב אשר: אנשים מגיעים לקופת חולים או לרופא ומפקידים את כל הפרופיל הרפואי שלהם במקום שיכול להיות פגיעה בפרט.

יעקב אשר: כשמדברים על נושאים של סכנה מהותית לחברה - - באירופה עוד לא ראו את זה.

יעקב אשר: יש עוד הרבה דברים שלא ראו ויראו אותם בעתיד בצורה כזאת או אחרת.

יעקב אשר: אני יודע שאף אחד לא הולך לקבל את האג'נדה שלנו בזה.

יעקב אשר: אני מדבר כרגע כיועץ לאג'נדה הכי מיינסטרים שאפשר להגיע אליה.

יעקב אשר: אני חושב שההגדרה צריכה להיות ממוקדת בדברים שיכולים לגרום לכך שילדים ייחשפו לדברים שעלולים להפוך אותם לאלימים, להפוך אותם לדברים כאלה ואחרים.

יעקב אשר: יכול להיות שצריכה להיות איזו שהיא ועדה ציבורית.

יעקב אשר: כולם מפחדים מהחלטה של גבולות הגיזרה.

יעקב אשר: יש משרד חינוך.

יעקב אשר: צריך לקחת כמה אנשים שקובעים מה הילדים שלכם ושלנו ילמדו ויתחנכו.

יעקב אשר: כמו שסומכים עליהם בעניין הזה, צריך לקבוע גבולות גיזרה.

יעקב אשר: צריך להוריד את הביטוי "פוגעני", כי פוגעני יכול להגיע למקומות אחרים, כמו פוליטיקה כזאת או אחרת, כמו לדעות כאלו ואחרות.

יעקב אשר: מה זה פוגעני?

יעקב אשר: אם מישה אומר על מישהו דבר אחר, זה גם יכול להיות פוגעני.

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: יש הגדרה של מה זה תוכן פוגעני.

מיכל רוזין: זו לא אמירה - -

יעקב אשר: ילד במדינת ישראל ובאירופה נחשף היום לאלימות, לתכנים לא רצויים.

יעקב אשר: הילדים היום יכולים להגיע למקומות רחוקים שאף אחד לא רוצה אותם.

יעקב אשר: בעוד 20 שנה יגידו שאולי איזה דוס צדק בעניין הזה.

יעקב אשר: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

יעקב אשר: אי אפשר יהיה להגיע להגדרות מלאות.

יעקב אשר: תתחילו בצעד אחד.

יעקב אשר: תמקדו את העניין בנושא הזה.

יעקב אשר: אל תפחדו להיות קצת - -

מיכל רוזין: אני בעד הצעות החוק.

מיכל רוזין: אני תומכת בהן.

מיכל רוזין: הימנעות היא לא הפתרון היחיד.

מיכל רוזין: חייבים חינוך מהצד השני, לא רק חינוך מונע.

מיכל רוזין: הדוגמא שלך היא לא דוגמא טובה.

מיכל רוזין: אתם חינוך מונע.

מיכל רוזין: אני טוענת שלא משנה מה יהיה, הילדים ייחשפו לתוכן פוגעני, לכן צריך לחנך אותם ולהסביר להם איך לפרש אותו, איך להבין אותו.

מיכל רוזין: יש מחקרים בעולם שמראים שהימנעות לא יוצרת מצב שבו הכל נפתר, אלא ההיפך.

מיכל רוזין: דווקא התמודדות עם התכנים האלה ועם המסרים האלה.

מיכל רוזין: לא יעזור, הילדים שלנו בגיל כזה או אחר נחשפים.

מיכל רוזין: גם הילדים שלך, חבר הכנסת אשר, נחשפים, לכן החינוך הנכון הוא לתת להם הסבר, הבנה של המציאות הזאת באיזו שהיא קונטרה, מה שלא קיים היום במערכת החינוך.

מיכל רוזין: ההימנעות היא לא הדרך היחידה.

מיכל רוזין: בכל מקרה, אנחנו לא רוצים שהם ייחשפו.

יעקב אשר: אנחנו כרגע יושבים בוועדת כלכלה, לא בוועדת חינוך.

יעקב אשר: קודם צריך להגדיר את ההגדרה.

יעקב אשר: זה חינוך.

פנינה תמנו: אני רוצה להציע דרך של פשרה.

מיכל רוזין: יש דרך של פשרה.

מיכל רוזין: לא מקובל - -?

פנינה תמנו: לא חשבנו על האופציה של ה-default של לשאול לקוחות חדשים אם הם רוצים או לא רוצים.

פנינה תמנו: המרחב פתוח.

פנינה תמנו: ללקוחות חדשים אנחנו באים ואומרים: סמן כן או לא.

משה זלמן פייגלין: למה רק חדשים?

פנינה תמנו: נתחיל בזה.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר גם בלקוחות קיימים.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא נחזור אחורנית.

אורלי לוי אבקסיס: יש איזה שהוא מתווה שבגינו הגענו לוועדת שרים לענייני חקיקה והייתה עליו הסכמה.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק שמשרד התקשורת העביר לנו לא מגבה את הסיכומים שהיו מול שר התקשורת.

גלעד ארדן: איפה הוא לא מגבה את הסיכומים?

אורלי לוי אבקסיס: רשום פה שבמסגרת החוק תעוגן החובה, האחריות האקטיבית.

מיכל רוזין: איפה את קוראת?

אורלי לוי אבקסיס: זה המכתב שהוגש לוועדת שרים לאחר הסיכומים.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היה פה רעיון שהשר העלה, לא אני, לגבי החידושים בתחום הטכנולוגי.

אורלי לוי אבקסיס: מועצה לגלישה בטוחה לילדים זאת יוזמה של השר.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לברך אותו על כך.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רואה את זה מעוגן בחוק שהציע משרד התקשורת.

מיכל רוזין: אין לנו את המסמך הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אעביר לכם את זה

פנינה תמנו: גם שלחתי לו מייל.

פנינה תמנו: הסיכום שלי היה הרבה יותר קצר.

אורלי לוי אבקסיס: יושבת ראש הוועדה, על זה העברנו את החוק, על זה מסכים השר ועל זה אנחנו מסכימים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שגם את, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

אורלי לוי אבקסיס: אלה הסיכומים בפני ועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: שם דובר על האפקטיביות, שם דובר על הקנס ושם דובר מה עושים עם לקוחות קיימים ועם לקוחות חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אבוא בטענות אם המסמך הזה יבוא לידי ביטוי בהצעת החוק שמשרד התקשורת מביא.

אורלי לוי אבקסיס: זה עדיין יעמוד בתוך אותם כללים של ועדת שרים, לא חרגנו משם.

פנינה תמנו: אני מכירה את המסמך של אורלי.

פנינה תמנו: אני חושבת שעל סמך זה עברה גם ההצעה בקריאה טרומית.

פנינה תמנו: אני חושב שעל סמך זה היא גם עברה בוועדת שרים.

פנינה תמנו: אנחנו מסכימות על זה.

פנינה תמנו: אני רוצה לקחת את זה עוד צעד אחד קדימה ולומר שה-default – אל תתעלמו מזה - צריך להיות מעכשיו כן או לא.

פנינה תמנו: לא אמרנו שזה סגור, אבל ברגע שאתה מביא את ה-default הזה אתה מוריד את האופציה שאחר כך ישלחו את זה בדואר.

מיכל רוזין: שאת מצמצמת את זה ללקוחות חדשים.

פנינה תמנו: לא בהכרח.

פנינה תמנו: יכול להיות שהשר יסכים להרחיב את זה גם למנויים מתניידים.

אורלי לוי אבקסיס: הם התנגדו בסיכומים.

אורלי לוי אבקסיס: את חוזרת אחורה, פנינה.

אורלי לוי אבקסיס: סוכם עם השר לגבי חדשים ולגבי קיימים.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא נחזור אחורנית.

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על ברירת מחדל של כן ולא.

פנינה תמנו: אני בהתחלה הייתי לא.

פנינה תמנו: ההצעה שלי דיברה על לחסום.

גלעד ארדן: פנינה, מה זו ברירת מחדל של כן או לא?

גלעד ארדן: מה אם הוא לא עונה?

גלעד ארדן: הוא חייב לענות?

גלעד ארדן: את תכריחי את האזרח לענות?

פנינה תמנו: אנחנו נפתור את זה.

גלעד ארדן: מה קורה אם הוא לא עונה?

פנינה תמנו: השר, אנחנו נחשוב מה נעשה.

פנינה תמנו: ה-default הוא כן או לא.

מיכל רוזין: מה אם הוא לא עונה?

מיכל רוזין: חוסמים?

פנינה תמנו: לא איכפת לי שאם הוא לא עונה זה יהיה פתוח, העיקר שנלך ל-default.

גלעד ארדן: הוא נבוך.

מיכל רוזין: אם הוא לא משלם היום, עוצרים לו מיד.

פנינה תמנו: כולנו מבינים שיש פה איזו התחמקות.

פנינה תמנו: תשאיר לו את זה פתוח.

משה זלמן פייגלין: תשאיר לו את זה פתוח, אבל - -

גלעד ארדן: זאת הצעת החוק.

אורלי לוי אבקסיס: זה הסיכום עם השר.

גלעד ארדן: הצעת החוק זה להגיע אליו בכל דרך – אס אם אס, מייל, אתר הבית בגודל של - -

מיכל רוזין: אם הוא לא עונה, תשאיר לו את זה פתוח.

גלעד ארדן: קונסים אותו עד שהוא אומר: רוצה אני?

פנינה תמנו: כן.

פנינה תמנו: האם יש סעיפים שאם הלקוח לא חותם לא הולכים?

משה זלמן פייגלין: אתה אומר שזאת הצעת החוק.

משה זלמן פייגלין: אם הבנתי אותך נכון, הצעת החוק אומרת שאתה מתקשר אליו ואומר לו: יש לך אתר קל של סינון.

משה זלמן פייגלין: נכון?

משה זלמן פייגלין: אני אומר לך שתתקשר אליו ותשאל אותו אם הוא מעוניין שתסנן.

משה זלמן פייגלין: זה הבדל גדול.

אורלי לוי אבקסיס: מספיק שספק האינטרנט יעשה פעולה אקטיבית.

מיכל רוזין: אבל אתן לא מסכימות לזה.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שצריך להפריד את ההצעות.

אורלי לוי אבקסיס: הגעתי לסיכומים עם השר.

אורלי לוי אבקסיס: אני חיה בשלום אם הסיכומים האלה מעוגנים בחוק.

<תמר בחבוט: אני נמצאת כאן מטעם שתי ועדות של לשכת עורכי הדין: ועדת האינטרנט וועדת המחשוב.

<תמר בחבוט: ערכנו דיון בנוגע להצעות החוק שהועברו אלינו לגבי שני הנוסחים.

<תמר בחבוט: לדעתנו, מבלי להיכנס כרגע לשאלה האם הצעת החוק נכונה או לא כי את זה אנחנו משאירים לכם, לא נכון שהצעת החוק תעבור בנוסח הנוכחי מכמה טעמים.

גלעד ארדן: אתם מדברים על הנוסח של הצעות החוק הפרטיות, לא על ההצעה של הממשלה.

<תמר בחבוט: אנחנו קיבלנו שני נוסחים, אדוני השר.

<תמר בחבוט: את ההצעה של הממשלה ראינו היום באתר הכנסת.

<קריאה: זה מה ששלחו לנו בהזמנה לוועדה.

<קריאה: לא קיבלנו את ההצעה - -

<לאה ורון: שמנו את הנוסח של משרד התקשורת באתר ועדת הכלכלה.

<תמר בחבוט: ראיתי אותו היום.

מיכל רוזין: פורסם, לא פורסם, בואו נהיה ענייניים.

מיכל רוזין: את יודעת מה מציע משרד התקשורת?

מיכל רוזין: כרגע זה על שולחן הוועדה.

<תמר בחבוט: ראיתי מה מציע משרד התקשורת.

<תמר בחבוט: אנחנו חושבים שיש כאן כמה בעיות שעלו.

<תמר בחבוט: הנקודה הראשונה היא העובדה שאנחנו רוצים לחסוך מילדים להיחשף לתכנים האלה.

<תמר בחבוט: ההגדרה כרגע מאוד רחבה, מאוד פרוצה.

<תמר בחבוט: יש המון דברים שלא מעוגנים.

מיכל רוזין: את צריכה להגיד דברים ספציפיים.

<תמר בחבוט: אני אתן דוגמא.

<תמר בחבוט: יש אתרים שלא מוגדרים כאתרים פוגעניים.

<קריאה: בדיוק.

גלעד ארדן: היא רחבה או צרה?

גלעד ארדן: את אומרת רחבה ושיש דברים שלא מוגדרים.

<תמר בחבוט: למה הכוונה שההגדרה כרגע רחבה ופרוצה?

<תמר בחבוט: אם מדברים על הצגת עירום, עולה השאלה מה היא הצגת עירום.

<תמר בחבוט: האם מדובר בכל הצגת עירום?

מיכל רוזין: זה לא בהצעת החוק של משרד התקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שנעשתה פה טעות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם קיבלם את הצעת החוק המקוריות.

מיכל רוזין: נכון, יש פה סיכום עם משרד התקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה סיכום עם משרד התקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: בהתאם לסיכום הזה עברה הצעת החוק בוועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יכולה, ואני אומרת את זה מבחינת יחסים בין אישיים וברמת הפעילות הפרלמנטרית, לבוא עכשיו ולומר, לא, אני רוצה לחזור להצעת החוק המקורית.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודעת לזה.

אורלי לוי אבקסיס: יש גם הסכם ג'נטלמני.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כפופים למשהו מסוים שבגינו עברה הצעת החוק את ועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: בלי הסיכומים האלה היא לא הייתה עוברת את ועדת שרים.

<קריאה: וגם קריאה טרומית.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה את עצמי מחויבת לאותם סיכומים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שהממשלה תהיה מחויבת לאותם סיכומים שהגענו, כי זה גם מה שעבר בטרומית.

אורלי לוי אבקסיס: אני תיכף אעביר לך את המסמך.

פנינה תמנו: אגב, קראתי את המסמך.

פנינה תמנו: אני מסכימה לרובו.

פנינה תמנו: אני לא חושבת שצריך להפריד.

מיכל רוזין: זה מה שאנחנו רוצים לעשות - -

פנינה תמנו: אל תפרידו את החוקים, כי בינתיים אני מסכימה, למעט סעיף 4 שזה משהו שאפשר לדון עליו.

מיכל רוזין: תיכף נדבר על הצעת החוק הממשלתית.

<אליעזר רייף: אנחנו רוצים לברך את אורלי לוי ואת פנינה תמנו-שטה.

<אליעזר רייף: פעלנו איתן ביחד.

<אליעזר רייף: למרות שדנים פה בהצעת משרד התקשורת, אני מבקש להסב את תשומת הלב לנקודה אחת.

<אליעזר רייף: גם בתחום העישון אמרו פעם שכל אדם צריך לזוז כי מישהו מעשן לידו.

<אליעזר רייף: היום אנחנו יודעים לומר שאפשר לתת אזורים למעשנים, כי הבנו שהעישון מזיק גם למעשנים פאסיביים.

<אליעזר רייף: צריך לדעת שיש לנו דאגה חברתית לאוויר שאנחנו כציבור נושמים.

<אליעזר רייף: במובן הזה אורלי וגם פנינה עושות צעד נכון.

<אליעזר רייף: אנחנו סבורים שהצעד הבא הוא להבין שגם מעישון פאסיבי וגם לגבי חברות האינטרנט - -

מיכל רוזין: מה זה אומר בשורה התחתונה?

מיכל רוזין: שצריך לחסום מראש?

<אליעזר רייף: כן, אנחנו סבורים שצריך לחסום מראש.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שההבדל בין סירוב מראש לבין הסכמה מראש הוא כמו ההבדל בין להיות קורבן לבין להיות מתנדב.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם יש מקום שבו צריך להילחם נגד תאוות הצנזורה השלטונית, כאן זה המקום.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כאן אפשר לסגור עיתונים מכוח פקודה מנדטורית, כאן אפשר להטיל צנזורה צבאית.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אתם לא הייתם פה בדיון שנכחתי בו מ-11.

<תהילה שוורץ אלטשולר: כאן אנחנו רואים מה זאת מגלומניה רגולטורית, מה קורה כשאנחנו רוצים לפקח על משהו ותוך 10 שנים נהיינו עם גוף של 70 אנשים שהופך להיות חסם בהתפתחות כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: את אומרת שאם אנחנו עוצרים פורנוגרפיה לילדים, אנחנו חוסמים פה התפתחות כלכלית?

מיכל רוזין: כן, וטוב שכך, כי זאת תעשייה כלכלית ענפה.

אורלי לוי אבקסיס: של מי?

אורלי לוי אבקסיס: של ניצול ילדים.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שהיא לא תתקיים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: קשה לי מאוד.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני מרגישה באיזה שהא מובן בסיטואציה אחרת שהייתי פה כדי להסביר למה לא צריך לחוקק חוקים נגד השתתפות של עברייני מין בתכניות ריאליטי, למה יש דברים שפשוט לא צריך לחוקק חוקים אלא לעשות דברים אחרים.

מיכל רוזין: זה לא על שולחננו, למרות שיש לנו עמדה מאוד ברורה בעניין.

<תהילה שוורץ אלטשולר: קשה לי עם זה שאני צריכה להיות פה זאת שמגינה על הפורנוגרפיה נגד הילדים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא העניין.

<תהילה שוורץ אלטשולר: העניין הוא שאי אפשר לאסור על מבוגרים כדי להגן על ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אוסרת עליהם.

פנינה תמנו: אני בעד.

פנינה תמנו: מה, העולם של המבוגרים כל כך אגואיסטי?

<תהילה שוורץ אלטשולר: מותר לי להתנגד לזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שיש כאן דבר מאוד מעניין.

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש כאן דור שהוא דור של מהפך.

<תהילה שוורץ אלטשולר: קרתה פה מהפכה בסדר גודל היסטורי.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו לא לגמרי יודעים איך להתמודד איתה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שעוד ייקח דור אחד כדי לראות את הפירות של הדבר הזה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: השאלה הגדולה היא אם הדרך שלנו היא להוריד את האחריות מההורים ולהעביר אותה למדינה, או לייצר פה מערכת חינוכית.

אורלי לוי אבקסיס: כל המטרה של הצעת החוק הזאת היא להביא את השירות הזה כשירות חינמי, אבל ליידע אוכלוסיות מסוימות, לתת להן את הכלים להתמודד.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה משהו ממה שאת אומרת מהבחינה של איך להגן על הילד ביחס למבוגר.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מונעת מהמבוגר לצרוך את הפורנוגרפיה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא באתי לחנך את המבוגרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק באתי לדאוג לכך שעל הדרך, כשהם בוחרים את הדרך שלהם שאני יכולה להסכים איתה או לא להסכים איתה – זה רצונותיו, הוא מספיק בוגר, הוא יודע איך לעשות את זה - הם לא יפילו בשבי ילדים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת השאלה שלי.

פנינה תמנו: בואו נודה באמת, משרד התקשורת לא עבדו עד היום.

אורלי לוי אבקסיס: הסירי דאגה מליבך.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על ברירת המחדל.

אורלי לוי אבקסיס: ברירת המחדל ירדה מהפרק, לצערי או לא לצערי.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שהבנו שברירית המחדל כבר לא תקרה, אנחנו מנסים ליצור בתוך המסגרת הקיימת את אותם סעיפים שיגידו להורים: יש לכם את האופציה בחינם.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי אצל השר.

אורלי לוי אבקסיס: בדקתי במקביל - -

גלעד ארדן: היא דיברה על ברירת המחדל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כבר לא בשאלה של ברירית המחדל.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני רוצה לדבר על עוד כמה הקשרים של אוריינות תקשורת והחשיבות שלה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לא מדובר אך ורק על פורנוגרפיה לילדים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם היה מדובר על הסיפור הזה לא הייתי כאן.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הסיפור הוא עידוד לעבריינות וכל מיני דברים שהם יותר קשים להגדרה.

פנינה תמנו: מה את אומרת?

פנינה תמנו: שאנחנו צריכים להביא חוק נפרד?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אין פה מספיק אנשי טכנולוגיה שיכולים להסביר לגבי המגבלות והיכולת לעקוף את מנגנוני הסינון.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לכל אחד יש את הסיפור שלו.

<תהילה שוורץ אלטשולר: לכם יש כנראה ילדים קטנים.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הילדים שלי כבר עברו את גיל ההתבגרות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני קיבלתי פנייה מהבת שלי כשהייתה בת 14 אחרי שחזרנו מארצות הברית ושמנו אינטרנט רימון.

<תהילה שוורץ אלטשולר: היא אמרה לי: "mommy, I want to tell you something.

<תהילה שוורץ אלטשולר: ".

<תהילה שוורץ אלטשולר: כששאלתי אותה מה, היא אמרה לי: "without filters.com".

<תהילה שוורץ אלטשולר: יש הרבה מאוד אפשרויות מאוד פשוטות.

מיכל רוזין: גם זה הוצג בוועדה בכנסת הקודמת.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הדיון בדברים האלה מאוד מאוד חסר.

<תהילה שוורץ אלטשולר: הנקודה האחרונה היא מה שעלה פה קודם לגבי החשש מפגיעה בפרטיות.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אם מדברים על אוריינות תקשורת, אחד הדברים שנדרשת לגביהם אוריינות תקשורת היא הפגיעה בפרטיות, לא ההיפך.

<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו נמצאים פה באיזה מקום של פורנוגרפיה לילדים, כשלמעשה המרחב הזה הוא מרחב הרבה יותר גדול.

<תהילה שוורץ אלטשולר: האם יכול להיות מצב שאנחנו לא מודעים לפגיעות שיש בילדים שלנו, למשל בנושא של פרטיות, ליכולת לדלות מידע על הילדים שלנו, לא רק למה שהילדים שלנו נחשפים אליו?

<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שיש כאן - -

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה איך באמירה הזאת את סותרת את הצעת החוק.

אורלי לוי אבקסיס: מצד אחד את אומרת "בוא נצמצם", מצד שני "בוא נרחיב" כי יכול להיות שהפגיעה הרבה יותר רחבה.

<תהילה שוורץ אלטשולר: זה לא מה שאמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם בגלל מחסור בטכנולוגיה אנחנו לא יכולים לקבוע מה הם כללי המשחק בתוך חברה מתוקנת.

אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו אומרים שיש פה אוכלוסיות מסוימות שידאגו לעצמן כי אנחנו רוצים להגן עכשיו על ההורים?

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה את ההקשר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להבין בתור המכון לדמוקרטיה, שיש לי הערכה רבה אליו, איפה אתם עומדים בתווך, האם בעד או נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אחת הבעיות הגדולות היא שכל מי שמדבר פה מסתכל על הצעת החוק הראשונית.

אורלי לוי אבקסיס: לא היא זו שעברה את ועדת השרים.

אורלי לוי אבקסיס: צאו מהסיפור.

אורלי לוי אבקסיס: גם אף אחד לא רוצה ליצור פה איזה שהוא בנק של נתונים של אלה שצורכים פורנוגרפיה וללכת להעניש אותם.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לראות, מתוך מקום שבו באים להגן על ילדים, איך אנחנו מצמצמים את תחום ההיפגעות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: זה הכל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באים ליצור בנק של שמות או בנק אחר.

<יצחק קדמן: אני רוצה להרגיע אנשים שאולי לא יודעים שהצגת פדופיליה או חומרים פורנוגרפיים בהשתתפות ילדים אסורה גם לפי החוק הקיים היום.

<יצחק קדמן: אם הוא נאכף או לא ואם הוא מספיק נאכף או לא זאת שאלה אחרת.

<יצחק קדמן: בוודאי שהדבר אסור.

<יצחק קדמן: למרות שהבנתי מה אומרת הצעות החוק, אני רוצה שתדעו שברירת מחדל שאומרת שהכל סגור אלא אם כן ביקשת במפורש לפתוח נדונה בכנסת הקודמת, הקודמת והקודמת.

<אתי בנדלר: השר הזכיר את זה.

<יצחק קדמן: אין לה סיכוי גם לעבור, אם להיות ריאליים.

<יצחק קדמן: יש איתה הרבה מאוד בעיות.

<יצחק קדמן: היא יכולה להוביל אותנו למקומות שאנחנו לא רוצים להיות מובלים אליהם.

פנינה תמנו: ומה אם כן או לא?

<יצחק קדמן: יש מה שאפשר וצריך לעשות ברוח הדברים של הצעת החוק של חברת הכנסת אורלי לוי והצעת החוק של משרד התקשורת.

<יצחק קדמן: יש רק שתי בעיות שאני מבקש לחדד.

<יצחק קדמן: הצעה שבאה לומר שחברות שעוסקות בכך יציעו למשתמשים החדשים ואולי גם הישנים תוכנת סינון חינמית כבר נחקקה במהותה ולא עבדה.

<יצחק קדמן: היא לא עבדה משתי סיבות או משלוש סיבות.

<יצחק קדמן: סיבה ראשונה היא מפני שהחברות שמספקות אינטרנט לא עמדו בלשון החוק.

<יצחק קדמן: פה אני מציע לכתוב במפורש את הסנקציות על מצב שבו לא עמדת במה שהחוק מחייב, להכביד את היד על מי שלא מציע את הדברים המינימאליים שדרשנו.

<יצחק קדמן: לא יכול להיות שחברות שמספקות אינטרנט ולא מציעות, כשהחוק מחייב אותן, עוברות ככה לסדר היום ושום דבר לא קורה.

<יצחק קדמן: זה דבר ראשון שצריך לעשות.

גלעד ארדן: יש סנקציות בחוק.

<יצחק קדמן: גם אם יש היום באופן עקיף סנקציות, אני מציע לכלול את זה בהצעות החוק בצורה מפורשת.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם בסיכום עם השר.

גלעד ארדן: יש סנקציות.

גלעד ארדן: בחודשים האחרונים היה גם מבצע אכיפה והוטלו קנסות.

גלעד ארדן: למרות הטלת הקנסות החברות עוד פעם חזרו לסורן.

פנינה תמנו: מה סדר הגודל של הסנקציות?

אורלי לוי אבקסיס: נראה לי שמשרד התקשורת קנס בין 200 אלף ל-300 אלף.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא השר היחידי שהתיר להשתמש בסנקציות.

גלעד ארדן: אני לא פוסל להגדיל את זה.

<יצחק קדמן: כדאי שהציבור ידע מה שאתה אומר עכשיו.

גלעד ארדן: הספציפיקציה של איך הם צריכים להנגיש את זה בחוק הקיים תהיה הרבה יותר ברורה ופשוטה.

פנינה תמנו: לא הצלחתי להבין למה אנחנו מפחדים מה-default של כן או לא.

<יצחק קדמן: אני לא יודע מה זה default של כן או לא.

<יצחק קדמן: בעיני יש רק שתי אפשרויות.

מיכל רוזין: חברת הכנסת תמנו-שטה מציעה שקודם כל זה יהיה לא, אלא אם כן אתה מבקש שכן.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: היום זה כבר פתוח.

פנינה תמנו: אני אומרת לשאול משתמשים חדשים אם הם רוצים שהאתרים הפוגעניים יהיו פתוחים או לא.

פנינה תמנו: זה, לדעתי, יותר מגן.

גלעד ארדן: ואם הוא לא עונה?

פנינה תמנו: די עם השאלה הנוספת הזאת של אם הוא לא יענה.

פנינה תמנו: זה כמו אם לסבתא היו גלגלים.

פנינה תמנו: סליחה על הביטוי.

פנינה תמנו: אני חושבת שזה ה-default שיכול לעזור להעלות מודעות.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא לא עונה, תשאיר אותו במסגרת שבו הוא עומד, רק תוכיח שפנית אליו.

מיכל רוזין: אני יודעת שהממשלה לא מדברת בשביל לנהל - -

פנינה תמנו: זה כי השר אמר שהוא בעד והממשלה מתנגדת.

<יצחק קדמן: צריך לחזק את החקיקה.

<יצחק קדמן: זו לא רק שאלה של יציעו או לא יציעו.

<יצחק קדמן: מוכרחה להיות פה מערכת הסברה.

<יצחק קדמן: זה לא מספיק לשאול אותו אם הוא רוצה תוכנת חסימה.

<יצחק קדמן: הוא בכלל לא יודע מה זו תכנית חסימה.

<יצחק קדמן: רוב ההורים לא יודעים בדיוק.

<יצחק קדמן: אני חושב שצריך לעשות פה פעולת הסברה מאסיבית שמסבירה להורים מה המשמעות של תוכנת החסימה, איזה דבר זה נותן לך ביד.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להעביר לך את הסיכומים עם השר, מה שעבר בוועדת שרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה שצריך זה לקיים את הסיכומים.

<יצחק קדמן: אני שמח.

גלעד ארדן: הרעיון הוא להכניס בחוק גם חובה על ספקיות האינטרנט להשקיע x מיליונים בשנה בפרסום הנושא.

<יצחק קדמן: יופי.

<יצחק קדמן: זה בהחלט בכיוון הנכון.

<יצחק קדמן: כמה אותיות קטנות בחוזה שיש לו 13 עמודים זה - -

גלעד ארדן: בזה אני מסכים.

<יצחק קדמן: עניין שלישי שאני רוצה להוסיף זה קלות ההפעלה של תוכנות החסימה.

<יצחק קדמן: חלק גדול מההורים זה דור ישן יותר שלא אמון כמו הילדים שלו על השימוש המהיר והמאוד טכנולוגי בכל התוכנות האלו.

<יצחק קדמן: הדבר הזה צריך להיעשות בצורה קלה.

<יצחק קדמן: צריך להבהיר להורים שזה לא יחייב להסתבך עם דברים אלא שניתן לעשות את זה.

<יצחק קדמן: אם יהיה את העניין של קלות ההפעלה, את עניין ההסברה היותר מפורטת להורים ואת העובדה שיהיו קנסות למי שלא ממלא אחר הצעת החוק להציע את זה חינם, אנחנו נצעד צעד קדימה.

<יצחק קדמן: את הוויכוח על איסור מוחלט נשאיר - -

מיכל רוזין: אני חייבת לסיים את הישיבה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת שלא כולם יכלו לדבר.

מיכל רוזין: משה שומרון, אני מתנצלת.

מיכל רוזין: אין לי דרך.

מיכל רוזין: אנחנו כבר באיחור לישיבות הסיעה שלנו.

מיכל רוזין: אני מציעה שהמציעות יגיעו עם משרד התקשורת להסכמה על הנוסח שיגיע שוב לוועדת כלכלה.

מיכל רוזין: אני בטוחה שמנהלת הוועדה תדאג שמי שלא דיבר הפעם יהיה רשום וידבר בפעם הבאה.

מיכל רוזין: אני מתנצלת שוב.

מיכל רוזין: תודה לכולם.