ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 263, 2014-05-19 11:00

אבישי ברוורמן: כבוד השר גלעד ארדן, אריאל יעקבי יושב-ראש ועד עובדי המדינה, כל נציגי הממשלה והארגונים החברתיים, אנחנו פותחים את הדיונים בהצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 57) (הרשות והמועצה לשידורים מסחריים), התשע"ג-2013.

אבישי ברוורמן: אנחנו סיימנו במושב הקודם חוקים שקשורים לתקנות בנושא התקשורת.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לנושא שנקרא ברית המועצות.

אבישי ברוורמן: חוק ברית המועצות הזה עוסק באיחוד הטכני של גופי הרגולציה - הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמפקחת על שידורי הערוצים 10 ו-2 ועל הרדיו האזורי, ומועצת הכבלים והלוויין שמפקחת על חברות הכבלים והלוויין, הוט ויס, וכן על ערוצים ייעודיים כמו ערוץ הכנסת והקניות.

אבישי ברוורמן: הרשות השנייה היא רשות סטטוטורית.

אבישי ברוורמן: היא נחשבת לרשות הפחות אפקטיבית מבחינת האכיפה, לכן יש שאלה לגבי היעילות שלה.

אבישי ברוורמן: התקציב הוא 40 מיליון שקל עם 70 עובדים.

אבישי ברוורמן: הרשות מפעילה בעצמה את פעילות עידן פלוס.

אבישי ברוורמן: מועצת הכבלים והלוויין היא רשות פנים ממשלתית עם 13 עובדים ותקציב של 4 מיליון שקלים.

אבישי ברוורמן: המכון הישראלי לדמוקרטיה – זה לא שאני מעדיף מכון זה או אחר - נתן המלצות לגבי רשות סטטוטורית.

אבישי ברוורמן: הטענה שלהם שזה הוא המצב באירופה.

אבישי ברוורמן: החוק איננו עוסק בתוכן הרגולציה, כיצד מפקחים וכו'.

אבישי ברוורמן: השר אמר בישיבה הקודמת שבנושא הזה הוא מתכוון להקים ועדה שתייעץ לממשלה כיצד לפקח.

אבישי ברוורמן: החוק כולל דרישה מפורשת לקיים מו"מ עם העובדים.

אבישי ברוורמן: אני מניח שאם הדברים האלה לא קרו, הם צריכים לקרות מיד.

גלעד ארדן: אני לא מעוניין לחזור על כל הדברים שאמרתי בפעם שעברה, אולי רק מספר עדכונים.

גלעד ארדן: קודם כל, עניין אפקטיביות האכיפה, מה שאמרת בדבריך.

גלעד ארדן: אני חושב שזה מאוד מאוד תלוי.

גלעד ארדן: מדובר בסופו של דבר בבני אדם.

גלעד ארדן: לאדם יכולות להיות סמכויות, אבל אם הוא לא ינצל אותם ולא יממש את מה שיש לו, אז גם אם תיתן לו את הסמכויות הכי מרחיקות לכת לא יעזור שום דבר.

גלעד ארדן: אני חושב שהרשות השנייה בחודשים האחרונים הרבה יותר אפקטיבית באכיפה שלה.

גלעד ארדן: הראיה היא שבלי לשנות את החוק אפשר לעשות גם יותר.

גלעד ארדן: גם בנושא הזה אמרה היועצת המשפטית של משרדי, שעד לתום תהליך החקיקה אנחנו נבוא עם הצעה לחיזוק הסמכויות.

גלעד ארדן: האם זה נכון, או שאני לא זוכר נכון?

<דנה נויפלד: אמרנו שאנחנו רוצים לעשות את זה.

<דנה נויפלד: אכן התחילה עבודה מאוד פורייה מול הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: הם שלחו הצעה מצוינת.

<דנה נויפלד: אנחנו עובדים עליה.

<דנה נויפלד: אנחנו צריכים להשלים את העבודה מול מועצת הכבלים.

גלעד ארדן: אני מזכיר את זה רק בגלל שציינת בדבריך.

גלעד ארדן: יש צוות בראשות מנכ"ל משרד התקשורת אבי ברגר.

גלעד ארדן: אם היושב-ראש ירצה, הוא ידווח שמאז הישיבה האחרונה הוא הוקם.

גלעד ארדן: יש בו נציגים מכל מי שרלוונטי.

גלעד ארדן: דנים שם במבנה העתידי שאמור להיות לגוף המאוחד.

גלעד ארדן: לא הסתרתי מהרגע הראשון שהכוונה היא כפולה.

גלעד ארדן: הכוונה שתהיה רגולציה אחידה, שלא יהיו פערים ברגולציה בין הפיקוח על השידורים המסחריים ממומני הפרסומות לבין השידורים המסחריים הממומנים בדמי מנוי.

גלעד ארדן: יחד עם זאת, הכוונה היא לייעל את גופי הרגולציה כי הרי העלות שלהם מושתת על גופי השידור.

גלעד ארדן: אם אנחנו יכולים להקל בעניין הזה ולמנוע חוסר יעילות מיותר, כך המדינה צריכה לעשות.

גלעד ארדן: יש כאן מטרה כפולה.

גלעד ארדן: כדי לדעת כמה ניתן לייעל, באיזה סכומים ובאיזה בעלי תפקידים, צריך כמובן צוות מקצועי שידון במבנה העתידי.

גלעד ארדן: זה מה שעשינו .

גלעד ארדן: אולי המנכ"ל עוד מעט יציג את לוחות הזמנים העתידיים.

גלעד ארדן: דבר נוסף שאני רוצה לעדכן את הוועדה הוא בתוכן עצמו.

גלעד ארדן: זה היה כתוב במסמך ההערות של המכון הישראלי לדמוקרטיה.

גלעד ארדן: גם אני באופן אישי לא מעדיף אותו על פני מכונים אחרים.

גלעד ארדן: בנושא הזה הוא כתב מסמך שצריך לתת עליו את הדעת.

גלעד ארדן: הוא אכן מסמך רציני.

גלעד ארדן: צודקת ד"ר שוורץ אלטשולר שאמרה שבהצעת החוק אין מענה לאתגרים הרגולטורים שמתרגשים עלינו בגלל השינויים הטכנולוגיים - השידורים על גבי האינטרנט, הפרסומות על גבי האינטרנט.

גלעד ארדן: העולם כולו מתחבט בשאלות הרגולטוריות הללו, ההשפעה שלהן על הפקות המקור הישראליות, על עוגת הפרסום, על הגנה על קטינים.

גלעד ארדן: אלו בהחלט שאלות כבדות משקל.

גלעד ארדן: אמרתי מראש, הודיתי אפילו, שהחוק הזה הוא יותר בבחינת סור מרע, הוא עוד לא בבחינת עשה טוב, כי השאלות גדולות מידי וצריך לדון בהן לא תחת איזה שהוא לחץ זמן.

גלעד ארדן: הצהרתי אז שבכוונתי להקים ועדת מומחים שתעסוק בנושא הזה, ואכן מאז קמה ועדת מומחים - דומני לפני 3 חודשים - בראשותו של עמית שכטר מאוניברסיטת בן גוריון.

גלעד ארדן: יש בה אנשי אקדמיה מובילים בתחום של חקר התקשורת, כולל הגברת ד"ר שוורץ אלטשולר ואחרים.

גלעד ארדן: אני מעריך שבעוד מספר חודשים - דומני עד אוקטובר - הצוות הזה אמור להגיש את מסקנותיו.

גלעד ארדן: על בסיס המסקנות שלו נצטרך להכין חקיקה חדשה.

גלעד ארדן: זאת חקיקה שתגיע בשנה הבאה לכנסת.

גלעד ארדן: אני לא חושב שראוי או צריך להמתין עם האיחוד הנוכחי שאליו מחכים כבר הרבה שנים.

גלעד ארדן: האיחוד הזה פותר בעיות ארגוניות, מבניות, פערים בהחלטות בין רגולטורים.

גלעד ארדן: הוא לא פותר עדיין את האתגרים העתידיים המאוד מאוד גדולים שהטכנולוגיות החדשות יוצרות.

<דנה נויפלד: ההצעה הזאת שמונחת בפניכם היא הצעה טכנית במהותה.

<דנה נויפלד: היא יוצרת איחוד טכני בין שני גופים שפועלים היום בנפרד – המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין שמפקחת על ערוצי הכבלים והלוויין, והרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו שמפקחת על הערוצים המסחריים, קרי: ערוץ 2, ערוץ 10 והרדיו האזורי.

<דנה נויפלד: מדובר בשני גופי רגולציה שפועלים, יש להם סמכויות דומות.

<דנה נויפלד: כולם ביחד כמפוקחים שונים עם סמכויות דומות.

<דנה נויפלד: הכוונה בהצעה הזאת היא לאחד לגוף אחד.

נחמן שי: למי הוא יהיה כפוף?

<דנה נויפלד: הוא שופך מחוק אחד ומחוק שני.

<דנה נויפלד: הוא יוצר גוף אחד שיש לו את הסמכויות שמוענקות היום לשני גופים שונים.

<דנה נויפלד: בשלב הבא, כמו שאמר השר, תיעשה הרביזיה לעניין ההסדרה עצמה, לעניין תוכן הרגולציה.

<דנה נויפלד: זאת לא ההצעה הזאת בכלל.

<דנה נויפלד: ההצעה אומרת שיוקם גוף פנים ממשלתי עצמאי, בעל סמכויות.

נחמן שי: זה לא מהלך טכני, זה מהלך מהותי.

נחמן שי: זה לחלוטין לא מהלך טכני.

נחמן שי: להציג את זה כמהלך טכני זו מראית עין.

<דנה נויפלד: התכוונתי מבחינת החקיקה.

נחמן שי: זה מהלך מאוד מהותי לקחת את הגוף המפקח על שידורי הטלוויזיה המסחרית במדינת ישראל, שהוא רשות עצמאית ככל שניתן, להכניס אותו לתוך המערכת הממשלתית ולהפוך אותו לגוף ממשלתי.

נחמן שי: אם זה נקרא טכני, אז אני כבר לא יודע מה זה טכני במדינת ישראל.

נחמן שי: זאת החלטה שמשנה לחלוטין את כללי המשחק.

אבישי ברוורמן: זאת החלטה מדינית.

נחמן שי: בוודאי החלטה מדינית.

נחמן שי: אפשר להסכים איתה, אפשר לא.

נחמן שי: להציג את זה כעניין טכני זה לא נכון.

<דנה נויפלד: התכוונתי מבחינת החקיקה.

נחמן שי: צריך לאזור אומץ ולהגיד שזה מה שרוצים לעשות.

משה זלמן פייגלין: מעבר לזה שאני מסכים לדברים של חבר הכנסת שי, אני סתם תוהה מדוע בכלל צריך לפקח על שידורים מסחריים.

<דנה נויפלד: אני התכוונתי תיקון טכני מבחינה חקיקתית.

<דנה נויפלד: האיחוד הוא טכני במובן זה שאין כתיבה מחדש של סמכויות הגוף החדש.

<דנה נויפלד: בהיבט הזה התכוונתי שהוא טכני.

<דנה נויפלד: סליחה אם לא הובנתי.

<דנה נויפלד: זה בהחלט מהלך שהוא חשוב.

<דנה נויפלד: חבר הכנסת פייגלין מדבר על שאלה שהיא יותר מהותית, על שאלת עצם ההצדקה או עצם הצורך ברגולציה.

נחמן שי: זה מהלך אסטרטגי בחשיבותו.

נחמן שי: אני אומר את זה בכנות.

אבישי ברוורמן: הנקודה של חבר הכנסת פייגלין היא נקודה חשובה.

אבישי ברוורמן: אני יכול לתת לו תשובה דווקא משוק התרופות למה צריך פיקוח.

אבישי ברוורמן: נניח שאדם ממציא תרופה שמורידה משקל לאנשים מעל גיל 50,60.

אבישי ברוורמן: הם לוקחים את הגלולה ויורדים 30 קילו.

אבישי ברוורמן: מפרסמים את זה באמצעות הסבלימינל.

אבישי ברוורמן: האדם עושה קופה של 5 מיליארד.

אבישי ברוורמן: אחרי שנה רואים ש-30% מקבלים סרטן.

אבישי ברוורמן: הוא כבר יצא לאיים, עשה את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה, מכיוון שמוצר מוגדר גם על מחיר וגם על איכות, בחלק מהמקרים צריך שיהיה פיקוח מסוים.

אבישי ברוורמן: זאת שאלה כללית בכלכלה.

משה זלמן פייגלין: אין הנידון דומה לראיה.

משה זלמן פייגלין: גם בנידון לא בטוח שכבודו צודק.

גלעד ארדן: אם חבר הכנסת פייגלין ינמק מאיזה זווית הוא שואל למה צריך פיקוח, אולי נוכל להשיב למה צריך.

גלעד ארדן: אם ההנחה שלא צריך, בוא תסביר לנו למה לא צריך ואני אענה לך.

משה זלמן פייגלין: אני לא חושב שאני צריך להסביר למה לא צריך.

משה זלמן פייגלין: צריך להסביר למה כן צריך.

גלעד ארדן: המצב החוקי היום בישראל הוא שיש פיקוח.

משה זלמן פייגלין: אולי זאת בעיה.

משה זלמן פייגלין: אולי צריך לבטל את המצב הזה.

משה זלמן פייגלין: עצם הרעיון שאנחנו אומרים לאנשים בכספם, לא בתקציב מדינה שאז זה סיפור אחר לחלוטין, מה מותר להם להוציא מהפה, מה מותר להם להגיד זאת בעיה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו צריכים לשים על עצמנו אלף כבלים לפני שאנחנו עושים זאת, להגיד למה כן, למה לא.

משה זלמן פייגלין: למה צריך את הרגולציה הזאת?

משה זלמן פייגלין: למה לא מספיק החוק?

משה זלמן פייגלין: יש חוק לשון הרע, יש את חוקי ביטחון המדינה.

משה זלמן פייגלין: אולי צריך להוסיף עוד אי אילו חוקים לגבי התערטלות בציבור, שאסור יהיה לפרסם.

משה זלמן פייגלין: תן לכולם להגיד מה שבא להם.

אבישי ברוורמן: הגישה הליבראלית מאוד ברורה.

אבישי ברוורמן: אני מכבד אותה.

אבישי ברוורמן: אני לא כל כך מסכים.

אבישי ברוורמן: אני מדבר לגבי נושא העובדים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע מכבוד השר.

אבישי ברוורמן: כמו שצוין בעבר, כל התהליך הזה יהיה תוך כדי מו"מ עם העובדים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל דיווח מה קורה בנושא הזה, האם הוקמו צוותים, האם יש פעילות בנושא.

נחמן שי: אני מברך על הרעיון הכללי הזה.

נחמן שי: אני גם שמח שאתה נכנס לעניין ומוכן להשקיע זמן.

נחמן שי: אני מניח שגם תצליח.

נחמן שי: גוף אחד הוא פעיל, חי, יש לו חיים משלו.

נחמן שי: השני, שהוא מועצת הכבלים והלוויין, הידלדל ויבש.

נחמן שי: למה המהלך הזה של להכניס אותם לתוך המערכת הממשלתית?

נחמן שי: למה לא תיקח את מועצת הכבלים ותשלב אותה בתוך מועצת הרשות השנייה, תחזק אותה או תגדיר אותה כך שיישמר המעמד העצמאי שלה?

נחמן שי: אני מעוניין לשמוע מה השיקולים שלך.

גלעד ארדן: לעניין הצורך לפקח.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי לפני שנכנסת, יש ועדת מומחים שהקמתי בראשות פרופ' עמית שכטר, שבוחנת לאור הכניסה של טכנולוגיות חדשות, כמו האינטרנט והפס הרחב שילך עוד ויתרחב ויאפשר העברת שידורים על גבי האינטרנט.

גלעד ארדן: בין היתר הוועדה הזאת תשאל את עצמה, אני מניח, את השאלה ששאלת - האם יש צורך בעידן כזה לפקח, האם יש יכולת, על מה וכו'.

גלעד ארדן: כשאתה מסתכל אחורה אתה רואה שהתדר או המשאב שהמדינה הקצתה לשם שידורים מסחריים היה משאב מוגבל, לא כל מי שרצה יכול היה לקבל אותו, בשונה מעיתונים שהדרישה היא כמעט אפסית, כל אחד יכול להקים עיתון.

גלעד ארדן: במקרה הזה המדינה על פי חוק חובת מכרזים הייתה צריכה למכרז את זה.

גלעד ארדן: היא חשבה מה האינטרסים שהיא רוצה לעודד, למשל שמירה על התרבות והשפה העברית.

גלעד ארדן: בוא לא נבלבל בין השאלה למה צריך לפקח לבין מבחן התוצאה, שזה מה שיש על המסך או מה שאין על המסך.

גלעד ארדן: בואו לא נבלבל בין הדברים.

גלעד ארדן: במבחן הראשוני הכוונה הטובה הייתה לעודד, לשמור על התרבות ועל השפה העברית, לעודד פלורליזם תרבותי, לעשות איזו שהיא הסדרה בעוגת הפרסום, כי יכול להיות שמי שיקבל את המשאב הזה ירצה לשדר כל כך הרבה פרסומות שזה יבוא על חשבון התכנים.

גלעד ארדן: אולי הוא ירצה לחשוף את הציבור לתכנים יותר מיד מיניים שאנחנו לא מוכנים שקטינים עד שעה מסוימת ייחשפו אליהם.

גלעד ארדן: מכל הסיבות האלו המחוקק ראה צורך לפקח.

משה זלמן פייגלין: מערבבים פה שני דברים.

משה זלמן פייגלין: אמרת שפעם המשאב הזה היה מוגבל.

גלעד ארדן: הוא עדיין מוגבל.

משה זלמן פייגלין: היום הוא הופך להיות פחות ופחות מוגבל.

גלעד ארדן: ולכן היום יש צוות של אנשי מקצוע ואקדמיה.

משה זלמן פייגלין: אני מבין שכשהמשאב מוגבל אתה יכול להחליט מי יקבל, מי לא ואתה נותן קריטריונים.

משה זלמן פייגלין: יש בזה שכל, אין מה לדבר.

משה זלמן פייגלין: כשהמשאב לא מוגבל, הוא פס רחב שכל אחד יכול לשדר, אולי המדינה צריכה לרדת מזה.

משה זלמן פייגלין: אם אתה לא רוצה לעודד פורנוגרפיה, תבוא ותגיד, כפי שאכן עולה עכשיו חוק חשוב מאוד, שאתה מחייב את נותני השירותים האלה לקבל אישור מראש מהמשפחות או מההורים.

משה זלמן פייגלין: כשאתה מייצר גוף רגולטורי קבוע זה מריח סוג של האח הגדול.

אבישי ברוורמן: אני מכבד את חבר הכנסת משה פייגלין.

אבישי ברוורמן: הגישה הליבראלית שלו היא גישה שיש שתומכים בה.

אבישי ברוורמן: אני מסתייג ממנה.

אבישי ברוורמן: יש בה היגיון של אותם אלה שמביעים אותה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהדיון הזה בשאלה האם אנחנו בגישה ליבראלית או שיש בכל זאת איזו שהיא מעורבות ממשלה, זה דיון שאנחנו יכולים לקחת אותו - - אני מציע לעצור כאן.

אבישי ברוורמן: השר שמע אותך והוא אמר - -

גלעד ארדן: השאלות שעלו כאן הן לא שאלות שאנחנו חושבים שהן לא מוצדקות.

גלעד ארדן: אלא מה?

גלעד ארדן: כשנכנסתי למשרד התקשורת הייתי בגישה הזאת.

גלעד ארדן: כל מי שנכח בדיונים יודע.

גלעד ארדן: זאת אחת הסיבות שרציתי להקים את אותה ועדה לבחינת הרגולציה העתידית.

גלעד ארדן: כשאני אומר רגולציה זה גם דה- רגולציה, לא רק רגולציה.

גלעד ארדן: בינתיים יש כאן גופים שיש להם מחויבויות שהם נטלו על עצמם בחוזים או בתנאי הזיכיון שלהם.

גלעד ארדן: המדינה נתנה להם את זה ולא לאחרים.

גלעד ארדן: יש שאלה של קיום התחייבויות.

גלעד ארדן: מישהו צריך לפקח על קיום ההתחייבויות.

גלעד ארדן: הפיקוח הזה הוא דבר מורכב, הוא לא דבר פשוט.

גלעד ארדן: כשאתה רואה את התכנית "מעושרות" אתה לא יודע אם זאת תכנית רכילות או שזה דוקו דרמה.

גלעד ארדן: אני יודע, אבל לא כולם יודעים.

גלעד ארדן: הפיקוח מעורר שאלות.

גלעד ארדן: יש בינתיים צורך בגוף מפקח.

גלעד ארדן: ככל שהוועדה תחשוב אחרת או תחשוב שאפשר להפחית באופן משמעותי, אני אביא את זה לכנסת.

גלעד ארדן: אנחנו בוחנים את השאלה הזאת בדיוק.

גלעד ארדן: אי אפשר להתעלם מזה שאנחנו בתקופת מעבר.

גלעד ארדן: יש בעלי זיכיונות שהם עדיין בעלי זיכיונות ויש להם מחויבויות חוזיות ומכרזיות שהם לקחו על עצמם.

גלעד ארדן: מצד שני, נכנסות טכנולוגיות חדשות שהמדינה רוצה לעודד אותן, כולל העברת שידורים על גביהן.

גלעד ארדן: זה מעורר את השאלה ששאלת.

גלעד ארדן: לגבי חבר הכנסת נחמן שי.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם היית כאן בדיון הקודם, אבל בהחלט השאלה של מיקומו של גוף מסוים היא שאלה שעלתה כאן.

גלעד ארדן: היא עלתה גם במליאת הכנסת.

גלעד ארדן: דומני שסיעת העבודה עוררה אותה כשהצגתי את החוק.

גלעד ארדן: גם המכון הישראלי לדמוקרטיה עורר את השאלה הזאת.

גלעד ארדן: הגישה של הממשלה אומרת שהמיקום של הגוף לא בהכרח קובע את עצמאותו או אי עצמאותו, אלא כל מיני הסדרים שהם אלה שמשליכים על העצמאות שלו, כמו האם יש לו חשב עצמאי משלו, האם הוא יכול לבצע התקשרויות בלי אישור של המשרד הממשלתי אליו לכאורה הוא משתייך.

גלעד ארדן: כך אתה יכול למצוא גופים פנים ממשלתיים, כמו הרשות לניירות ערך, הרשות להגבלים העסקיים, שלמרות שהם גופים פנים ממשלתיים אף אחד לא יחלוק שהם מאוד מאוד עצמאיים.

גלעד ארדן: מצד שני, אני יכול לתת לך גופים - אולי עמדת בראשם - שלמרות שהם סופר עצמאיים ואפילו מומנו ישירות על ידי הציבור, הם לא נתפסו כגופים עצמאיים.

נחמן שי: אני גם עמדתי בראש הגוף הזה.

נחמן שי: אמנם רק 7 שנים, שזה לא הרבה, אבל אני די מכיר.

נחמן שי: אני זוכר למה המחוקק החליט אז בדיוק ההיפך ממה שאתה עושה עכשיו.

נחמן שי: הוא החליט להקים רשות עצמאית.

נחמן שי: הוא אמר: בואו ניתן לכלי התקשורת החדשים - -

אבישי ברוורמן: נקודה אחרונה היא לגבי העובדים.

אבישי ברוורמן: צוין שיהיה מו"מ עם העובדים.

אבישי ברוורמן: עד עכשיו לא שמעתי שהעסק יצא לדרך.

אבישי ברוורמן: מר ברגר, מה קורה?

<אבי ברגר: הצוות שבונה את המבנה הארגוני, מציע אותו לפחות, התכנס מספר רב של פעמים בחודשיים, שלושה האחרונים.

<אבי ברגר: לקחנו את הצעת החוק ופירטנו קצת יותר מה הייעוד והתפקידים כדי לראות ברמה יותר טקטית, כי אי אפשר לבנות את המבנה הארגוני רק מרמת הצעת החוק.

<אבי ברגר: הגענו למבנה על.

<אבי ברגר: כשאני אומר מבנה על זה אומר ברמת הבכירים בלבד.

<אבי ברגר: הייתה לי פגישה אחת עם הוועד בתחילת התהליך.

<אבי ברגר: הוועד אמר שבשלב הזה הוא לא רוצה להיות חלק מהצוות הזה שבונה את מבנה העל.

<אבי ברגר: אתמול הצגתי להם את מבנה העל.

<אבי ברגר: במקביל סיכמנו שלהמשך, כשנתחיל להיכנס למבנה הפרטני, תהיה מעורבות במו"מ פרטני עם הוועדים השונים.

<אריאל יעקובי: הסתדרות עובדי המדינה באה לוועדה הזאת.

<אריאל יעקובי: הצגנו עמדה יחסית רפה בכל מה שקשור בקביעת ההחלטה, האם, איך ולמה.

<אריאל יעקובי: הבטחתי לשר שאני אתעסק רק בהשלכות.

<אריאל יעקובי: אני לא מצליח להבין אצלו את החשיבה המהותית.

<אריאל יעקובי: מה קורה אצל השר?

<אריאל יעקובי: השר אומר לי: עוד לא החלטתי מה אני רוצה לעשות, שהעובדים יחכו בתור.

<אריאל יעקובי: אנחנו אומרים שאצלנו זו המהות.

<אריאל יעקובי: בסוף מי שיטפל בזה זה אנחנו.

<אריאל יעקובי: אפשר לקחת את מה שאנחנו יודעים, לשים את זה במרכז של הדיון לפני שעושים את הטעויות ואחר כך צריך לתקן.

<אריאל יעקובי: זה מה שאנחנו רוצים.

<אריאל יעקובי: שתי המועצות הם אנשים מדהימים, אנשים רציניים, אנשים יודעים.

<אריאל יעקובי: אנחנו מייצגים את מועצת הרשות הראשונה ואת מועצת הרשות השנייה.

<אריאל יעקובי: אני מציע לידידי, אבי ברגר, לקחת את האנשים שלנו, כי אנחנו רוצים להיות במרכז הדיונים.

<אריאל יעקובי: אנחנו רוצים לסדר יחד איתכם את ההשלכות.

<אריאל יעקובי: גם אם נראה לכם שזה לא המקום שלנו לדון באיך זה צריך להיות, אנחנו יודעים לשים לנו את הגדרות.

<אריאל יעקובי: יושב לידך דורון.

<אריאל יעקובי: אנחנו יודעים לא להיכנס למוקשים המיותרים.

<אריאל יעקובי: אנחנו בהחלט חושבים שכל מה שקורה וקשור לעובדים הוא קריטי, כי יש לנו קבוצת עובדים שנמצאת במועצת הרשות השנייה שיש לה תבנית העסקה אחר מאשר העובדים שהם עובדי מדינה.

<אריאל יעקובי: אגב, חבר הכנסת שי, תדע שבכל מקום שתלך אתה תראה שעובדי מדינה מאוד רוצים להישאר עובדי מדינה.

<אריאל יעקובי: כדאי לכולם להיות עובדי מדינה.

<אריאל יעקובי: הם עובדים טובים.

<אריאל יעקובי: לא בהכרח מה שאנחנו מוציאים החוצה הוא פחות טוב.

מיכל רוזין: אתה משכנע את המשוכנעים.

נחמן שי: יש מעמד של רשות ומעמד של עובד מדינה.

נחמן שי: אלה שני סטטוסים שונים.

<אריאל יעקובי: אנחנו רוצים שהוועדה הזאת – גם בהצעה זה כתוב - תקפיד שיסדירו איתנו את כל ההשלכות, כי אנחנו מרגישים שהרכבת מתחילה לנסוע והיא שוכחת את החלק שיעשה ויניע את התהליך הזה.

<אריאל יעקובי: אנחנו מבקשים להיות במרכז העניינים.

<שי באב"ד: רק התייחסות קצרה לגבי הנושא של העובדים.

<שי באב"ד: הרשות השנייה התחילה לפני חודשיים בתהליך בשיתוף פעולה מלא עם העובדים, על מנת לראות איך מייעלים את הגוף של הרשות השנייה בשני היבטים.

<שי באב"ד: ההיבט הראשון זה מבחינת התפקידים של הרשות השנייה והמשימות שיש היום לרשות השנייה, וההיבט השני זה ראייה עתידית לאור מה שקורה בתוך הצוות שאבי מרכז על איך הולך להיראות הגוף המאוחד.

<שי באב"ד: אם לוקחים את שני הגופים, אז במועצת הכבלים והלוויין יש משהו כמו 13 איש, ברשות השנייה יש כ-70 תקנים.

<שי באב"ד: במסגרת החודשיים האחרונים אנחנו בשיתוף פעולה עם ההסתדרות.

<שי באב"ד: דורון הוא הנציג.

אבישי ברוורמן: אנחנו אומרים לכם לעשות את זה.

<שי באב"ד: אנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה.

<מיכל רפאלי כדורי: נאמר פה שמועצת הכבלים והלוויין לא קיימת, לא מתפקדת.

גלעד ארדן: התייבשה.

<מיכל רפאלי כדורי: אני חושבת שהמבחן של פיקוח הוא מבחן התוצאה.

<מיכל רפאלי כדורי: הראיה היא שגם הלוויין וגם הכבלים, בכל מה שקשור בהפקות מקור, בז'אנרים עיליים, בכל הפיקוח עלינו בכל השנים האחרונות, כולל בשנים שבהן היו ממלאי מקום שזה למעלה מ-3 שנים, עומדים קלה כחמורה בכללים ואפילו מפיקים מעבר לזה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה זה לא יבש, זה רטוב.

<מיכל רפאלי כדורי: אני לא מדברת על הפרסונות.

<מיכל רפאלי כדורי: הם כולם אנשים מצוינים.

<מיכל רפאלי כדורי: התוצאה היא העבודה שלהם.

<מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מקיימים את הפיקוח.

<מיכל רפאלי כדורי: זה מבחן פיקוח.

<יוחאי רוטנברג: אני לא נכנס לעניין של העובדים, אבל מבחינת התקנון הייתי שמח אם היה בין האנשים שנמצאים במועצה מישהו שיבין את הטלוויזיה הקהילתית, כי המועצה אמורה לתמוך הלאה.

<יוחאי רוטנברג: אף אחד לא יודע כמה היא תתמוך.

<יוחאי רוטנברג: בתמיכה הזאת רצוי שיהיה מישהו שמבין ברמת הפיקוח את עמותות השטח למטה ואת ערוץ 98 למעלה.

<אתי בנדלר: אנחנו צריכים להמשיך עם סעיף 6סה.

<אתי בנדלר: עניינו של סעיף 6סד הוא במינוי המועצה לשידורים מסחריים.

<אתי בנדלר: הוא כבר אושר בוועדה.

<אתי בנדלר: תזכירו לוועדה מה הוא קובע, כי זה מבוא לסעיף הבא.

<דנה נויפלד: בדיון הקודם הוצגו הסעיפים שנוגעים להקמת הרשות, לעצם ההקמה שלה, ואת התפקידים.

<דנה נויפלד: דילגנו על ההתחלה והתחלנו מהאמצע, כי אלה הסעיפים שמכוננים את הרשות, מכוננים את הגופים הרלוונטיים לה, קובעים את ההפניות לדברי החקיקה שבהם נקבעו הסמכויות.

<דנה נויפלד: זה התיקון הטכני שהתכוונתי אליו.

<דנה נויפלד: הסעיף שקראנו בפעם הקודמת מדבר על עצם הכינון של הגוף והמסגרת הכללית שהרשות היא זאת שאחראית להסדרת תחום השידורים המסחריים לפי חוק התקשורת וחוק הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: אחרי שנקריא את הפרק המרכזי הזה נחזור חזרה ונעשה את התיקונים הטכניים בתוך דברי החקיקה הקיימים, בשביל להתאים את החקיקה לעובדה שיש עכשיו גוף אחד ולא שניים.

<דנה נויפלד: הרשות כוננה בסעיף שכבר הצבעתם עליו.

<דנה נויפלד: דיברנו על מינוי המועצה ועל ההרכב שלה.

<דנה נויפלד: אני מזכירה שיש 11 חברים.

<אתי בנדלר: המינוי הוא על ידי הממשלה.

<דנה נויפלד: המינוי הוא מינוי ממשלה לפי הצעת השר.

<דנה נויפלד: אחרי זה נסביר איך השר מצביע.

<דנה נויפלד: יש ועדה לאיתור מועמדים.

<דנה נויפלד: אנחנו נגיע אליה עוד כמה דקות.

<דנה נויפלד: הצבעתם כבר על הסעיף שמפרט מי הם חברי המועצה, מה הכישורים שלהם ומאיזה תחומים הם מגיעים.

<דנה נויפלד: הסעיף שרועי עכשיו יקריא נוגע לסייגים למינוי חבר מועצה.

<מימון שמילה: הערתי היא לגבי הרכב המועצה, לגבי חברי המועצה.

<מימון שמילה: האם כבר הייתה הצבעה על הנושא הזה?

<אתי בנדלר: כן.

<מימון שמילה: אני לא יודע אם אפשר לחזור ולבקש על דברים שהצביעו עליהם.

<מימון שמילה: ישבתי עם חברי המועצה לגבי ההרכב.

<מימון שמילה: אנחנו חושבים שחסרים נציגי שילטון מקומי.

<מימון שמילה: זה קיים היום במועצה הנוכחית.

<מימון שמילה: יש תרומה רבה להחלטות שהמועצה מקבלת.

<מימון שמילה: יש אנשים ששייכים למגזרים שונים, מייצגים פריפריות ועצם היעדרותם כרגע זה דבר שעושה חסר גדול להרכב הנוכחי.

<מימון שמילה: הדבר השני שחסר לנו זה נציג שמייצג את הצרכנים וימונה על ידי ארגוני הצרכנים בתוך חברי המועצה.

<מימון שמילה: אם בגלל זה צריך להרחיב את החברים, אז נרחיב את החברים או שזה יבוא במקום אחרים.

<קריאה: אם כבר פותחים את זה, אז גם לנו יש כמה דברים להגיד בעניין הזה.

אבישי ברוורמן: בעניין שעבר?

אבישי ברוורמן: עו"ד בנדלר, אנחנו כבר אישרנו.

<אתי בנדלר: הוועדה אישרה את הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: ככל שיושב ראש הוועדה יסכים בכל זאת לשמוע הערות ומי מחברי הכנסת ישתכנע שיש בדברים שנאמרים סיבה טובה לבקש דיון מחדש באותו סעיף, תוגש בקשה לדיון מחדש.

אבישי ברוורמן: אני אתן למבקשים, למרות שהצבענו, רשות דיבור קצרה.

<יורם בן דוד: אנחנו מבקשים שאחד מ-4 נציגי הציבור בעלי מעמד ובעלי ניסיון של 5 שנים לפחות בזיקה לעבודת המועצה בתחום התרבות ייצג את היוצרים והאמנים מתחום המוזיקה והספרות בישראל.

<יורם בן דוד: אני רק מזכיר שנשמט מהצעת החוק הזאת סעיף שמדבר על כך שהשר, בטרם ימליץ לממשלה, יתייעץ עם הארגונים היציגים של האמנים והיוצרים בישראל.

<יורם בן דוד: הסעיף הזה נשמט מהצעת החוק, למרות שהיה קיים.

<ליאור תמאם: אני רוצה להזכיר שטלוויזיה זה בעיקר תרבות ישראלית, אף על פי שאנחנו בדיונים בוועדת הכלכלה, משרד התקשורת וכו'.

<ליאור תמאם: זאת תרבות.

<ליאור תמאם: אני חושב שראוי שיהיו יותר נציגים של תרבות, יותר נציגים שעוסקים בעשייה הטלוויזיונית.

אבישי ברוורמן: מה ההצעה שלך לשינוי?

<ליאור תמאם: אני חושב שצריך שיהיו נציגים של איגודי היוצרים.

<ליאור תמאם: אני רוצה להתייחס למה שאמר מר שמילה.

<ליאור תמאם: נציגי המועצות המקומיות היו רלוונטיים בימים שבהם נפרסו הכבלים בכל הארץ.

<ליאור תמאם: היום אנחנו כבר במקום אחר, במקום שהמועצה עומדת, הכבלים עומדים, הלוויין עומד.

<ליאור תמאם: נדמה לי שזה קצת לצעוד במקום מתוך הרגל.

<דנה נויפלד: חשוב לי להסביר שאין פה ייצוג.

<דנה נויפלד: חברי המועצה הם לא נציגים של מגזרים.

<דנה נויפלד: זו ממש לא הכוונה.

<דנה נויפלד: אין פה כוונה לתת ייצוג למגזרים.

<דנה נויפלד: לבוא ולהגיד: אנחנו רוצים להיות מיוצגים בתוך המועצה, לא עולה בקנה אחד עם הכוונה של החוק.

<דנה נויפלד: מה שכן כתוב זה שהדרישות משניים מנציגי הציבור הן שהם יהיו בעלי מעמד ובעלי ניסיון בתחום היצירה הטלוויזיונית או הקולנועית.

<דנה נויפלד: כן יהיה פה שילוב של גורמים שיש להם הבנה וידע בתחום, אבל לא כמייצגים של מגזר.

<דנה נויפלד: אתם לא שולחים נציגים של הארגונים שלכם לתוך המועצה.

<דנה נויפלד: זאת ממש לא הכוונה.

<דנה נויפלד: לגבי כל מה שקשור לשילטון המקומי.

<דנה נויפלד: אכן במועצת הכבלים והלוויין במתכונתה הקיימת יש נציגים, אולם התפישה, כמו שנאמר כאן, הייתה נכונה בתקופה שבה חברות הכבלים היו חברות אזוריות.

<מיכל רפאלי כדורי: הן היו אזוריות מקומיות.

<מיכל רפאלי כדורי: היו 29 אזורים.

<מיכל רפאלי כדורי: היה צריך לחפור את כל הארץ, להטריד את התושבים.

<מיכל רפאלי כדורי: הכנסת חברי מרכז השלטון המקומי סייעה בעניין הזה.

<דנה נויפלד: עכשיו זה לא רלוונטי יותר.

<דנה נויפלד: דובר פה בהתייעצות לגבי חברי המועצה.

אבישי ברוורמן: לגבי התייעצות עם היוצרים.

<דנה נויפלד: במשך השנים נוצרה פרקטיקה שהתחילה מהחוק אבל אחר כך התפתחה להתייעצות עם גורמים שונים לגבי המועצה.

<דנה נויפלד: מה שזה יצר בחוק הזה ובחוק רשות השידור זה רשימת ארגונים שהייתה מאוד ארוכה.

<דנה נויפלד: מי שבמקרה נכלל ברשימה התייעצו איתו, עם מי שלא נכלל לא התייעצו.

<דנה נויפלד: כאן יש מנגנון אחר לגבי כל מי שרוצה .

<דנה נויפלד: המנגנון אפילו נפתח יותר.

<דנה נויפלד: כל מי שירצה להמליץ על חברים, על מועמדים לחברי המועצה – עוד לא הקראנו את הסעיפים האלה - יוכל לבוא ולהמליץ.

<דנה נויפלד: ההיפך הוא הנכון.

<דנה נויפלד: נכון שהורדנו את הרשימה, אבל הרחבנו אותה.

אבישי ברוורמן: אי חושב שיש פה תבונה.

<רועי ברית: סייגים למינוי חבר 6סה.

<רועי ברית: לא ימונה לחבר המועצה – המועצה מי שאינו אזרח ישראלי או תושב ישראל; מי שהוא שר, סגן שר, חבר הכנסת, ראש רשות מקומית או סגנו, או חבר בהנהלה פעילה של מפלגה או בגוף בוחר כהגדרתו בחוק שירות המדינה (סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים), התשי"ט-1959, וכל אדם אחר שיש לו זיקה אישית או עסקית לשר משרי הממשלה או מי שבשלוש השנים שקדמו להצגת המועמדות עסק בפעילות פוליטית;

אבישי ברוורמן: בישיבה הקודמת הערתי שאני מעדיף תושב ישראלי.

אבישי ברוורמן: יש אנשים שמקבלים אזרחות, חיים כל החיים שלהם בחו"ל והם נוכחים נפקדים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש משמעות לאנשים שנמצאים כאן, נושמים כאן, חיים כאן.

אבישי ברוורמן: אני רוצה אזרח ותושב.

מיכל רוזין: חייב להיות אזרח או תושב.

אבישי ברוורמן: לי מפריע שאדם הוא אזרח ישראלי, יושב כל הזמן בחו"ל, ומנהל פה את - - אוליגרכים מבחוץ ינהלו פה את הכל.

גלעד ארדן: הערתך התקבלה באהבה.

<אתי בנדלר: מה עולה מזה?

<קריאה: למחוק את המילה "או" ולכתוב ו' חיבור.

<אתי בנדלר: לזה משרד המשפטים מתנגד.

<דנה נויפלד: יש פה שתי שאלות שונות.

<דנה נויפלד: יש את השאלה לגבי החלופה.

<דנה נויפלד: אתה הצעת שזה יהיה אזרח ותושב.

<דנה נויפלד: זה מקשה .

<דנה נויפלד: זאת דרישה שהיא דרישה גדולה יותר, כי היא מכוונת לכך שמי שהוא אזרח אך מרכז חייו לא בישראל לא יוכל להיות.

מיכל רוזין: זה מה שהוא רוצה.

<אתי בנדלר: היא לא מאפשרת למישהו שהוא תושב קבע בארץ, למשל תושבי מזרח ירושלים.

אבישי ברוורמן: מה התשובה של משרד המשפטים לבעיית מזרח ירושלים?

<ליאור תמאם: אפשר שמרכז חייו הוא בישראל.

<ליאור תמאם: מרכז חייו זה מונח משפטי.

<קריאה: למה אי אפשר אזרח ותושב כמו שהצעת?

אבישי ברוורמן: בגלל מזרח ירושלים.

<דפנה גלוק: הנוסח הוא להגיד שלא ימונה מי שאינו אזרח ישראלי או מי שניתנו לו אשרה ורישיון לישיבת קבע בישראל לפי חוק הכניסה לישראל, התשי"ג-1952, שאלה הם תושבי הקבע, ובלבד – הבלבד הזה מתייחס לשתי הקטגוריות של אזרח ותושב - שמרכז חייו בישראל.

מיכל רוזין: כך זה קבוע גם בחוק.

אבישי ברוורמן: הכוונה שלא יהיו אזרחים ישראלים בשלט רחוק שינהלו אותנו מבחוץ.

גלעד ארדן: מה ההגדרה של מרכז חייו?

<הילה שמיר: צריך לתקן את סעיף 41, שמחייב את הזכיינים להיות אזרחים או תושבים.

גלעד ארדן: כמה זמן זה צריך להיות?

גלעד ארדן: אם באתי וקניתי עכשיו ערוץ בישראל ואני אומר שישראל הולכת להיות מרכז חיי, האם מאשרים לי לקנות או לא?

אבישי ברוורמן: מה ההוכחה הפיזית, האמפירית?

גלעד ארדן: אני לא מדבר על סתם חבר, אני מדבר על בעל הבית.

<קריאה: השאלה איפה אתה משלם מיסים.

אבישי ברוורמן: היה לנו את אייפקס, שעשתה סיבוב , לא שילמה גרוש ומכרה לסינים.

גלעד ארדן: אני בא ואומר לכם שאני עכשיו הולך לגור פה, רק תנו לי לקנות את ערוץ 1000.

<אתי בנדלר: אם הוא יוכיח שהוא מעביר את מרכז חייו לארץ - -

גלעד ארדן: כמה זמן זה להוכיח?

<אתי בנדלר: בזמן המינוי מרכז חייו צריך להיות בארץ.

<אתי בנדלר: הנגיד שמונה בזמנו הוכיח שמרכז חייו הולך להיות בארץ.

אבישי ברוורמן: מה זה מרכז חייו אמפירית?

מיכל רוזין: שהוא העביר את חייו.

מיכל רוזין: הוא בעל משפחה, הוא חי פה, הילדים שלו פה.

אבישי ברוורמן: גם אם הוא נמצא פה יותר מ-180 יום?

מיכל רוזין: כן.

אבישי ברוורמן: שינינו את האזרח או תושב לתיקון גלוק.

<הילה שמיר: צריך לדון בזה גם בסעיף הבא.

אבישי ברוורמן: אנחנו נדון בזה.

אבישי ברוורמן: אני מעלה להצבעה את פסקה (1) עם התיקון שאומר שיהיה פה אדם שמרכז חייו כאן.

אבישי ברוורמן: לא נעשה שהנוכחים הנפקדים ינהלו אותנו מחו"ל.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

<לאה ורון: חבר הכנסת נחמן שי מצביע במקום חבר הכנסת איציק שמולי.

<לאה ורון: בעד – פה אחד

<לאה ורון: נמנעים –אין

<לאה ורון: לגבי סעיף (2) אין בעיה.

<לאה ורון: אנחנו לא רוצים שרים, סגני שרים, ח"כים וכאלה.

<לאה ורון: מי בעד?

<לאה ורון: בעד – פה אחד

<לאה ורון: נמנעים –אין

<רועי ברית: מי שהוא חבר הוועדה לאיתור מועמדים;

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים –אין

<רועי ברית: מי שהוא עובד של בעל רישיון לשידורים מסחריים או בעל עניין בתאגיד שהוא בעל רישיון לשידורים מסחריים, ולעניין חבר המועצה שאינו יושב ראש המועצה – גם אני שהוא עובד הרשות;

<אתי בנדלר: דנה, אין סיכוי שתמונה מועצה לפני שיינתנו רישיונות לשידורים מסחריים, כלומר כל עוד הם בעלי זיכיון?

<אתי בנדלר: מדובר כאן על מי שהוא עובד של בעל רישיון לשידורים מסחריים.

<אתי בנדלר: כרגע הם בעלי זיכיון, לא בעלי רישיון.

<דנה נויפלד: ההגדרה בעמוד 1 שכבר הוצבעה כוללת הגדרה חדשה לבעל רישיון לשידורים מסחריים.

<דנה נויפלד: היא חלה גם על מי שהוא מורשה לשידורים.

<דנה נויפלד: מורשה לשידורים הוא בעל זיכיון ובעל רישיון.

<אתי בנדלר: זה מכוסה?

אבישי ברוורמן: מי בעד (4)?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין סעיף (4) אושר

<רועי ברית: מי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה;

<קריאה: מה זה אומר?

<קריאה: כמה חמורה העבירה?

<אתי בנדלר: מה קורה עם מי שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה שלפי נסיבותיה אין הוא ראוי?

<אתי בנדלר: יש לזה התייחסות בהמשך?

<אתי בנדלר: האם אפשר למנות אותו כחבר מועצה?

מיכל רוזין: מה זה "מהותה, חומרתה ונסיבותיה"?

<אתי בנדלר: לזה יש הרבה פסיקה.

<אתי בנדלר: זה מה שנקרא בעבר עבירה שיש עימה קלון.

<אתי בנדלר: זה הביטוי המודרני.

<אתי בנדלר: העניין הוא שמתייחסים כאן רק למי שהורשע כבר.

<אתי בנדלר: אני שואלת מה עם מי שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כזאת.

<אתי בנדלר: החקיקה היום מתרחבת לכיוון הזה.

<דנה נויפלד: נכון, החקיקה מתרחבת.

<דנה נויפלד: החקיקה הזאת היא חקיקה שהתחילה בשנת 2012.

<דנה נויפלד: לשיקול הוועדה אם היא רוצה להרחיב את זה גם לעניין - -

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת מיכל רוזין, אנא תחליפי אותי.

<דנה נויפלד: כמו שאמרה היועצת המשפטית, יש היום בדברי חקיקה שונים מחשבה על הרחבה גם לעניין כתב אישום.

<דנה נויפלד: כמו שאמרה היועצת המשפטית של הרשות השנייה, יש פנים לכאן ולכאן.

<דנה נויפלד: זה לשיקול דעת הוועדה, אלא אם כן השר סבור אחרת.

<אתי בנדלר: אני אסביר את הסוגיה.

<אתי בנדלר: מדובר כאן על מינוי חברי מועצה.

<אתי בנדלר: בהתאם למה שהוצע כאן, מי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר מועצה, לא ניתן למנות אותו כחבר מועצה.

<אתי בנדלר: שאלתי מה קורה עם מישהו שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כזאת.

גלעד ארדן: כמה שנים?

<קריאה: זה תלוי ועומד.

<אתי בנדלר: זה עומד ואין הרשעה.

<אתי בנדלר: השאלה אם ראוי למנות אדם כזה כחבר מועצה.

<אתי בנדלר: מצד אחד, חזקת חפות עומדת לו.

<אתי בנדלר: מצד שני, יש היום הרחבה של החקיקה בנושא הזה גם להגשת כתבי אישום, שנבעה - -

גלעד ארדן: השאלה קצת מוזרה, גברתי, כי רשות החברות והוד מעלתו השופט ברנר מרשים לעצמם לפסול אנשים גלי בלי שהחוק - - אם יש נגדו כתב אישום או פחות מזה, הם מחליטים לפסול אותו גם ככה.

גלעד ארדן: החקיקה לא כל כך משנה דה פקטו.

מיכל רוזין: צריך להגיד מה אנחנו אומרים בחוק.

<אתי בנדלר: ככל שלדעת הממונה כתב האישום שהוגש - -

גלעד ארדן: איזה ממונה?

<אתי בנדלר: מי שממנה, כשהשר הוא הממליץ בפני הממשלה.

<אתי בנדלר: אם לדעת השר כתב האישום שהוגש נגד אדם הוא בעבירה כזאת שמפאת חומרתה, נסיבותיה, מהותה לא ראוי למנת אותו, אז אני חושבת שכדאי שהדברים ייאמרו ולא להשאיר את זה לשיקול דעת הוועדה.

גלעד ארדן: מה עמדתכם?

גלעד ארדן: אתם בעד?

<דפנה גלוק: זה תואם את הסטנדרט של ההערות שקיבלנו לחקיקה.

מיכל רוזין: מה ההצדקה לכך לעומת זכות החפות?

גלעד ארדן: שהפרקליטות תוכל לחסל את הקריירה של אנשים גם בלי שהם יורשעו בבית המשפט.

גלעד ארדן: זה מקדים את שלב ההרשעה שלב אחד אחורה.

<דפנה גלוק: אנחנו מתייחסים פה לא ביחס לאדם שהוא עובד.

<דפנה גלוק: הזכות והפגיעה בסיטואציה של מינוי למועצה, להבדיל מסיטואציה של קבלה לעבודה או דברים מהסוג הזה, היא טיפה שונה.

<דפנה גלוק: לגבי היושב-ראש לא הייתי אומרת בהכרח את אותו דבר.

מיכל רוזין: מה קורה אם אחרי שהוא מונה מתחיל ההליך?

מיכל רוזין: האם הוא מושעה?

<הילה שמיר: בדרך כלל כאשר נכנס אחד מהסייגים תוך כדי הכהונה - -

מיכל רוזין: זה גם מפסיק כהונה.

<דנה נויפלד: כן, אם יכניסו את התיקון.

<דנה נויפלד: בגלל שזה התנאי לכהונה, צריך להתקיים התנאי בכל זמן.

<דנה נויפלד: זאת גם תהיה עילה להפסקת הכהונה.

מיכל רוזין: זאת ההמלצה של משרד המשפטים מהיום לכל החקיקה לגבי מינויים?

<דפנה גלוק: זאת המלצה לגבי חברי מועצה שאינם עובדים של הגוף, שאז רמת הפגיעה בהם שונה לחלוטין.

<דפנה גלוק: במקרה שלנו יש איזו שהיא תסבוכת.

<דנה נויפלד: היום יש השעיה אם הוגש כתב אישום.

<דפנה גלוק: במקרה שלנו זה מעט שונה, כי יושב-ראש המועצה הוא עובד של הגוף, הוא עובד מדינה.

<דפנה גלוק: לגבי עובדי המדינה ההמלצה היא לא להחיל את הסטנדרט הזה.

<דפנה גלוק: לגבי עובדי מדינה ההמלצה היא שזה לא מניעה - - כמובן שבקבלה של עובד יש מכלול שיקולים שונה.

<דפנה גלוק: בוודאי שאם הוגש כתב אישום העילה היא השעיה ולא הפסקת עבודה.

<דנה נויפלד: היום הגשה של כתב אישום גוררת אחריה השעיה של חבר המועצה.

<דנה נויפלד: אם תהיה עילה שלא למנותו, כשיוגש נגדו כתב אישום במהלך כהונתו תופסק כהונתו.

<אתי בנדלר: אני רוצה לחדד את הדברים, כי יש כאן הוראה מפורשת בהצעת החוק.

<אתי בנדלר: תסתכלו רגע בסעיף 6עב(ג): "הוגש כתב אישום נגד חבר המועצה בעבירה כאמור בסעיף 6סה(5), רשאי השר להשעותו מכהונתו.

<אתי בנדלר: ." זו לא הפסקת כהונה אוטומטית, אלא שיקול דעת.

<דנה נויפלד: אמרתי עילה.

<אתי בנדלר: עילה להפעלת שיקול דעת.

מיכל רוזין: זו כרגע לא עילה לאי מינוי.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים לדבר על המינוי.

<הילה שמיר: זה האיזון שהוצע על ידי משרד התקשורת.

<הילה שמיר: זה לא דבר שימנע מלקיים עילה, אבל הוא יהיה בשיקול דעת במידה - -

מיכל רוזין: אין היגיון למנות מישהו שהוא תוך כדי הליך והוגש נגדו כתב אישום ולאפשר הפסקה תוך כדי כהונה.

מיכל רוזין: יש פה סתירה פנימית בכך שאני יכול למנות מישהו שיש נגדו כתב אישום, אבל אני יכול להשעות מישהו שהוא כבר ממונה.

מיכל רוזין: אין בזה היגיון.

מיכל רוזין: יש פה סתירה.

<דנה נויפלד: זה קצת מוזר יהיה למנות מישהו שמיד נצטרך להשעות אותו.

<דנה נויפלד: זה לא כל כך הגיוני.

מיכל רוזין: באותו זמן אתה יכול למנות מישהו שיש נגדו כתב אישום.

<דנה נויפלד: מיד נצטרך להשעותו.

<דנה נויפלד: יש פה שתי שאלות שונות.

<דנה נויפלד: השאלה שהעלית היא שאלה של סבירות מינוי.

<דנה נויפלד: למנות מישהו שמיד משעים אותו זה קצת מוזר.

מיכל רוזין: אני דיברתי על זה שבאותו זמן את ממנה מישהו אחד ואת השני את משעה על אותה סיבה שאת לא יכולה לא למנות את הראשון.

<דנה נויפלד: אם הממשלה ממנה היום מישהו שיש נגדו כתב אישום, היא צריכה להשעותו או לשר תהיה סמכות להשעותו.

<דנה נויפלד: מה שהיועצת המשפטית של הוועדה מציעה כרגע זה רף מחמיר יותר.

<דנה נויפלד: זה להחלטת השר והוועדה אם להחמיר את הרף.

מיכל רוזין: כבוד השר, מה אתה אומר?

מיכל רוזין: בהצעה החדשה אתה יכול להשעות, או מן הראוי שתשעה?

גלעד ארדן: הבעיה שלי היא שיקול הדעת לגבי אופי כתב האישום.

<אתי בנדלר: זה לשיקול דעתך.

<דפנה גלוק: זה שיקול הדעת של הגורם הממנה.

<דנה נויפלד: זה לא שכל כתב אישום - -

<אתי בנדלר: בוודאי שלא.

<אתי בנדלר: זה רק אם אדוני השר סבור שהעבירה שבשלה הוגש כתב אישום היא כזאת שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה - -

<קריאה: מה זה אומר המשפט הזה?

<קריאה: .

מיכל רוזין: יש עימה קלון.

<קריאה: שיהיה כתוב שיש עימה קלון.

<אתי בנדלר: אנחנו מעבירים את שיקול הדעת אליך במקום לוועדה.

מיכל רוזין: בהפסקת כהונה המשרד כן הכניס את זה.

<דנה נויפלד: זה שיקול דעת של הגורם הממנה.

<דנה נויפלד: ייתכן שבנסיבות שבהן הוגש כתב אישום לא ראוי שאותו אדם ימשיך לשמש כחבר מועצה.

<דנה נויפלד: אני מפרידה מהעובדים.

מיכל רוזין: וראוי למנות אותו על אותו כתב אישום?

<דנה נויפלד: בכל מקרה.

מיכל רוזין: נכון, זה בכל מקרה.

מיכל רוזין: בדיוק, צריך להשוות בין הדברים.

מיכל רוזין: להפסיק כהונה אתה יכול ולמנות אתה לא יכול?

מיכל רוזין: אין היגיון.

מיכל רוזין: צריך יישור קו, או כך או כך.

גלעד ארדן: מבחינתי, אלא אם כן תסבירו לי אחרת, זה מכלל הן אתה שומע לאו.

גלעד ארדן: אם הגשתי מועמד שיש נגדו כתב אישום והחלטתי שכתב האישום הזה הוא כתב אישום שיש עימו קלון, ועדת ברנר לא תוכל אחרי זה להחליט לעשות עלי אובר רולינג, אלא רק בג"ץ.

<דנה נויפלד: אני לא יועצת משפטית של ועדת ברנר.

גלעד ארדן: זה לא כך?

גלעד ארדן: אני עומד במבחן הציבורי, נכון?

גלעד ארדן: מיניתי מישהו, הגשתי מישהו.

גלעד ארדן: הבדיקה שלהם היא לא על כתב האישום שלו.

גלעד ארדן: אם מישהו חושב שהחלטתי לא סביר, שיעתור לבג"ץ.

<דנה נויפלד: אנחנו בודקים את המשמעות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שקודם כל צריך לתת את שיקול הדעת לשר להחליט על העניין הזה.

מיכל רוזין: אם נותנים על הפסקת כהונה, חייבים לתת על מינוי.

מיכל רוזין: אם לא נותנים על מינוי, אי אפשר לתת על הפסקת כהונה.

גלעד ארדן: חברת הכנסת רוזין, יש דברים שאי אפשר – לא מציעים את זה פה - לגבור על חוק החברות הממשלתיות שחל על תאגידים.

גלעד ארדן: יש ועדה לבדיקת מינויים בראשות שופט.

גלעד ארדן: מי שאני אציע או שיציעו לי ואני אאמץ צריך לעמוד בדרישות חוק החברות הממשלתיות.

גלעד ארדן: זה לא שיקול דעתי.

גלעד ארדן: פה מכניסים משהו שהוא מעורפל, הוא לא קיים בחוק החברות הממשלתיות, למיטב ידעתי.

גלעד ארדן: עושים פה איזו שהיא ספציפיקציה שאומרת שכתב אישום ניתן על בסיסו.

<אתי בנדלר: זה כבר הוכנס במספר חיקוקים.

גלעד ארדן: בסדר, אז תכניסו.

גלעד ארדן: לטובת דברי ההסבר העתידיים של מדינת ישראל אני אומר שההבנה שלי היא שאם השר יחליט את זה, ועדת ברנר לא בודקת את זה.

גלעד ארדן: אם יחשבו שלא סביר, שיעתרו לבג"ץ.

<אתי בנדלר: מה שמוצע בסעיף (5) זה להרחיב ולכתוב שמי שהוגש נגדו כתב אישום או שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה.

מיכל רוזין: אני מעלה את זה להצבעה.

מיכל רוזין: מי בעד?

מיכל רוזין: מי נגד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

<רועי ברית: מי שקשור, במישרין או בעקיפין, בעצמו אל עייד קרובו, סוכנו, שותפו, או תאגיד שאחד מהאמורים הוא בעל עניין או מנהל בו, בחוזה או בעסקה מהותיים עם הרשות או עם בעל רישיון לשידורים מסחריים;

<ירמיהו קדושי: כתוב פה שידורים מסחריים.

<ירמיהו קדושי: אני חושב שבגלל שמדובר גם על חברות הכבלים והלוויין, שזה מתאחד יחד עם זה, צריך שיהיה כל שידור, לא רק שידורים מסחריים.

<ירמיהו קדושי: צריך שיהיה גם ערוץ משדר אחר, לא רק ברודקסט, כלומר כל מי שמחזיק כל ערוץ שהוא, במישרין או בעקיפין.

<ירמיהו קדושי: אני מציע שזה יהיה 3 שנים אחורה.

<ירמיהו קדושי: אם למישהו היה קשר במשך 3 שנים עם הערוצים האלה, שלא יוכל לכהן.

<ירמיהו קדושי: מה שקורה היום שיש זליגה של אנשים.

<ירמיהו קדושי: מי שיש לו אינטרס בערוץ מסוים הולך ומקדם את הדברים למען אותו ערוץ שהיה לו קשר איתו.

מיכל רוזין: אם מכרתי סרט תעודה לפני שנתיים לאיזה שהוא ערוץ, מאותו רגע אני - -?

<ירמיהו קדושי: אני לא מדבר על מכירה של סרט.

<ירמיהו קדושי: אני דיברתי על מישהו שיש לו עניין מבחינת מניות, מבחינת זיכיון, מבחינת זה שהוא בעל הערוץ.

<ירמיהו קדושי: אני לא רוצה שהוא יוכל לכהן.

<דנה נויפלד: הוא לא יכול להיות חבר מועצה.

<ירמיהו קדושי: אני מציע שייקחו את זה 3 שנים אחורה ו-3 שנים קדימה.

<ירמיהו קדושי: מה שקורה היום זה שיש הרבה רגולטורים שאחרי זה הופכים להיות בעלי ערוצים.

<ירמיהו קדושי: בדיוק הפוך זה הולך להיות.

מיכל רוזין: אתה מבקש תקופת צינון.

<ירמיהו קדושי: תקופת צינון של כמה שנים.

<ירמיהו קדושי: זה מאוד חשוב, כי היום השוק ריכוזי בגלל המצב הזה.

<ירמיהו קדושי: מועדון חברים נהיה שם.

מיכל רוזין: כל המדינה זה מועדון חברים וחברות.

<ירמיהו קדושי: בתקשורת זה עוד יותר גרוע.

<ירמיהו קדושי: זאת הבעיה.

<ירמיהו קדושי: אני חושב שתקופת צינון מאוד חשובה כאן.

<דנה נויפלד: כל מינוי נבדק מבחינת ניגודי עניינים.

<דנה נויפלד: יש כל מיני סוגים של קשרים.

<דנה נויפלד: כל אחד נבחן באופן פרטני.

<דנה נויפלד: התקשרויות כאלו או אחרות, ככל שיהיו, נבדקות.

<דנה נויפלד: יש התקשרויות שזמן קצר יכול לנתק אותן, יש התקשרויות שזה יותר זמן.

<דנה נויפלד: ודאי שלא נכון לקבוע כלל נוקשה שלא מתאים לנסיבות.

<הילה שמיר: גם שחל בדיעבד.

<הילה שמיר: הקשר ייבדק באותו מועד של המינוי.

מיכל רוזין: העניין של הצינון הובן.

מיכל רוזין: הובהר כאן שהדברים נבדקים לא ברגע זה אלא קצת אחורה, עבר, קשרים וכדומה.

מיכל רוזין: אני מעלה את סעיף (6) להצבעה.

מיכל רוזין: מי בעד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

<רועי ברית: מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו; בפסקה זו, "עניין אישי" – לרבות עניין אישי של קרובו, או עניין של גוף שחבר המועצה או קרוב מנהלים או עובדים אחראים בו, או עניין של גוף שיש להם בו חלק בהון המניות, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות הצבעה; לעניין הגדרה זו, "קרוב" – לרבות סוכן או שותף.

<דנה נויפלד: הסעיפים פה עוסקים בכל מיני סוגים של קשרים שיכולים להיות.

<דנה נויפלד: הסעיף הקודם שדיברנו עליו מקודם הוא על עסקה מהותית עם הרשות או עם בעל רישיון.

<דנה נויפלד: פסקה (7) מרחיבה על העניין האישי, שזה מה שדובר פה.

<דנה נויפלד: יש לה הגדרה רחבה בשביל למנוע את אותם מצבים של ניגוד עניינים.

<הילה שמיר: זה מצוי היום בחוק באופן קצת פחות מפורט.

<דנה נויפלד: זה נוסח שאמור לכסות קשת רחבה של מקרים שיכולים ליצור ניגוד עניינים.

מיכל רוזין: האם לפי הסעיף הזה אתה צריך להראות שיש פה איזה שהוא עניין?

מיכל רוזין: זה לא מספיק להגיד שהדוד שלו הוא ככה וככה, אלא שיש ביניהם קשר כזה וכזה, פעילות משותפת כזאת וכזאת.

<דנה נויפלד: אם אתם רוצים אפשר להיכנס לאופן שבו בודקים ניגוד עניינים.

מיכל רוזין: אני רק שואלת, כי מדינת ישראל היא מדינה קטנה.

מיכל רוזין: כולם מכירים את כולם, כולם הם בני משפחה.

נחמן שי: לכן קשה למצוא מועמדים.

נחמן שי: זאת אחת הבעיות הכי קשות בהרכבת המועצות האלו.

נחמן שי: תמיד יש שוליים של קשר.

מיכל רוזין: האם צריך להוכיח שיש עניין, או שרק קרבת משפחה?

<דנה נויפלד: יש את ההגדרה של קרוב .

<דנה נויפלד: קרוב זה בן זוג, לרבות ידוע בציבור, הורה, הורה הורה, ילד וילדו של ילד, אח ובן זוג.

גלעד ארדן: זה סעיף שיש אותו בהרבה מקומות.

מיכל רוזין: שאלתי אם צריך להוכיח עניין, או שזה רק העניין של קרבה.

גלעד ארדן: פוטנציאל לניגוד עניינים זה גם פוסל.

מיכל רוזין: אני מעלה את סעיף (7) להצבעה.

מיכל רוזין: מי בעד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

<רועי ברית: ועדה לאיתור 6סו.

<רועי ברית: (א) השר, באישור הממשלה, ימנה ועדה בת שלושה חברים מועמדים שתפקידה לאתר מועמדים לכהונה כחברי מועצה, למעט יושב ראש המועצה ונציגי הממשלה, ולהמליץ עליהם לשר (בפרק זה – הוועדה לאיתור מועמדים).

<יורם בן דוד: גם כאן אנחנו בדעה שכשהשר ממנה את הוועדה רצוי וכדאי שהוא יקיים איזו שהיא התייעצות עם הגופים המייצגים, שאלה האמנים והיוצרים במדינת ישראל.

<יורם בן דוד: זה רק יעזור לו.

נחמן שי: אתם הוצאתם לגמרי את הנושא של התייעצות?

נחמן שי: אמרת שאין יותר התייעצות.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: ההתייעצות הייתה כשהשר היה זה שבוחר.

<דנה נויפלד: עכשיו יש לנו ועדת איתור.

מיכל רוזין: השר ממנה את הוועדה.

<דנה נויפלד: השר ממנה היום במישרין את חברי מועצת הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: לשם כך הוא מתייעץ עם רשימה ארוכה מאוד של גופים.

<דנה נויפלד: המינוי לפי ההצעה עובר לוועדה לאיתור מועמדים.

<דנה נויפלד: היא מקיימת הליך של איתור.

<אתי בנדלר: המינוי עובר לוועדה?

<אתי בנדלר: היא מאתרת מועמדים?

<אתי בנדלר: היא עדיין - -

נחמן שי: אני מקבל את ההערות שלך לגבי הנושא הראשון.

נחמן שי: אני שואל מדוע לא התקיים תהליך ההתייעצות בשלב הזה עם גופים אחרים.

<דנה נויפלד: מה שיחול על ועדת האיתור זה הנהלים שחלים על ועדות איתור.

<דנה נויפלד: הנהלים של ועדת איתור, שאנחנו מחילים אותם דרך סעיף (ד) ו-(ה), אומרים שהוועדה לאיתור מועמדים היא זאת שבוחרת את המועמדים ומציעה אותם לשר.

<דנה נויפלד: זה לא השר במישרין.

נחמן שי: היא זאת שמאתרת ומציעה לשר.

<דנה נויפלד: בדיוק, להבדיל מהמצב היום שהשר מאתר ובוחר בעצמו.

<דנה נויפלד: הדבר השני שמוחל כאן לפי סעיף קטן (ה) זה שהוועדה תפעל על פי הכללים הנהוגים בשירות המדינה לגבי עבודתה של הוועדה לאיתור מועמדים, בשינויים המחויבים.

מיכל רוזין: האם זה כולל התייעצות עם גופים ציבוריים?

<דנה נויפלד: זה אומר שכל אחד יכול להציג מועמדות.

<דנה נויפלד: כל מי שרואה את עצמו ראוי לתפקיד יכול להציג מועמדות.

נחמן שי: זה נבחרת של השר לפיד?

מיכל רוזין: מוציאים את ההתייעצות עם הארגונים הציבוריים.

<דנה נויפלד: יש ועדת איתור.

<דנה נויפלד: בעבר לא הייתה התייעצות.

נחמן שי: יש הבדל מי היוזם.

נחמן שי: הוא מדבר על כך שהוועדה יוזמת.

גלעד ארדן: יש מן מבנה מוזר בישראל של דמוקרטיה שמאפשר גם לאנשים חסרי הבנה בתחום להיות שרים.

גלעד ארדן: אני לא מבין כלום בתקשורת, חוץ מזה שאני רואה טלוויזיה.

גלעד ארדן: פתאום נהייתי שר התקשורת.

גלעד ארדן: כשאני צריך לעמוד במשימה הלא פשוטה של למנות גוף שיפקח, הדעת נותנת שאני צריך להתייעץ עם אנשים שמבינים בתחום, כמו בית ההפקות שעשה את ה"אח הגדול", או אנשים שמבינים ועשו דברים בתחום הזה.

גלעד ארדן: אני יכול להקשיב להם, להקשיב לאחרים, או לפחות לשמוע אותם.

גלעד ארדן: בסוף זה הרי הכל פרסונאלי איך משתמשים בהתייעצות הזאת.

גלעד ארדן: החוק לא יפתור את הבעיות האמתיות.

גלעד ארדן: מצד שני, יש פה מודל אחר שבמקום שאני אפעיל את שיקול הדעת שאין לי כי אני רק מבין במבינים או מנסה להבין מי מבין, אני מראש ממנה ועדה שאמור להיות בה ידע מצרפי בתחום של טלוויזיה.

גלעד ארדן: האנשים האלה, על פי כל כללי המינהל התקין, צריכים לאפשר לאנשים עם כישורים להציג את מועמדותם, להתייעץ איתם, להפעיל שיקול דעת בהתאם לכל ההנחיות הקפדניות שחזקה על היועצת המשפטית במשרד המשפטים שינחו את אותה ועדת איתור.

גלעד ארדן: לא צריך לעשות פה פלומבה על הפלומבה על הפלומבה, כי בסוף לוקח לך הליך האיתור חצי שנה.

גלעד ארדן: מה שאתם מציעים ייקח שנה.

גלעד ארדן: גם למנות את ועדת האיתור הזאת ייקח כמה חודשים, כי יש את הממונה על טוהר המידות שתבדוק מי לא קשור אלי, תבדוק שאין מראית עין שקשורה אלי.

גלעד ארדן: אנחנו מדינה קטנה.

גלעד ארדן: עוד לא סיפחנו את כל השטחים ועוד לא העלינו את כל היהודים.

גלעד ארדן: אם בכדור הארץ יש 6 רמות כדי להגיע לקרבה, בישראל יש שתי רמות.

גלעד ארדן: אז אפשר לשלוח מכתב על כך שהוא היה איתי בצבא, הוא היה איתי בישיבה, הוא פגש את אשתי לקפה.

נחמן שי: אני מכבד את גישתך המצטנעת על כך שאתה ממש זר לעניין.

גלעד ארדן: אמרתי את זה בתכנית "אנשים".

גלעד ארדן: ראיינו אותי.

נחמן שי: תתייעץ עם המפיקים של התכנית "אנשים".

נחמן שי: אני מבין שהעברת את זה לוועדת איתור.

נחמן שי: זה בסדר.

נחמן שי: יכול להיות שזה כיוון נכון.

נחמן שי: ועדות איתור מעולם לא מתייעצות עם אף אחד, הן רק עובדות בשוק פתוח שכל מועמד או מועמדת מציגים את המועמדות שלהם.

נחמן שי: כך מקובל בכל הרשויות במדינת ישראל שפועלות על פי המודל - -

גלעד ארדן: בכל הרשויות השרים ממנים את כל הנציגים.

נחמן שי: הבנתי שהכנסת חוליה באמצע, שזאת ועדת האיתור.

נחמן שי: לגבי המודל של ועדת האיתור, שאני מודה שאני לא מכיר אותו מספיק טוב - -

<הילה שמיר: יש הנחיות.

נחמן שי: אני יודע שהמודל של התייעצות הוא מאוד מסורבל, הוא ארוך.

נחמן שי: ככה זה ברשות השידור, ככה זה ברשות השנייה.

נחמן שי: זה יכול לקחת חודשים.

נחמן שי: זה נגמר בבג"ץ בדרך כלל.

נחמן שי: היוצרים יודעים את זה.

נחמן שי: האם במקרה הזה ועדת האיתור פטורה מהעניין, או שגם עליה יש מחויבות?

מיכל רוזין: אני חושבת שאם נבין מה היא ועדת האיתור, אולי תתקבל תשובה לשאלתך.

מיכל רוזין: תסבירי מה היא ועדת האיתור.

<רועי ברית: (ב) חברי הוועדה לאיתור מועמדים יהיו: נציג ציבור בעל מעמד ציבורי וכן בעל ידע בתחום שידורי הטלוויזיה המשודרים על פי כל דין, שיבחר השר, והוא יהיה היושב-ראש;

גלעד ארדן: לוועדת איתור צריך אישור מליאת ממשלה?

<רועי ברית: נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התרבות או החינוך, שיבחר המנהל הכללי של משרד התרבות והספורט; נציג ציבור, חבר הסגל האקדמי במוסד מוכר כמשמעותו בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958, בעל מומחיות בתחום התקשורת, שתבחר המועצה להשכלה כבוהה כמשמעותה בחוק האמור.

<דנה נויפלד: זה גם קצת מענה לחבר הכנסת שי.

<הילה שמיר: זה קצת אמורפי.

מיכל רוזין: חבר הכנסת שי, האם זה עונה על שאלתך?

מיכל רוזין: מה שאני מבינה – אתה תגיד לי, כי אתה מומחה בעניין – הוא שבמקום התייעצות רק עם הגופים בעלי עניין ציבורי זה יכניס לתוך ועדת האיתור אנשים שהם - -

נחמן שי: הוועדה עצמה מורכבת - -

מיכל רוזין: מנציגי ציבור.

מיכל רוזין: זה מניח את דעתך?

נחמן שי: זה באשר למינוים שלהם.

נחמן שי: השאלה אם הם מחויבים, או שאנחנו מכירים בזה שהם פועלים בשוק פתוח.

מיכל רוזין: קודם כל, הם מייצגי ציבור.

<דנה נויפלד: נציגי ציבור כשמם כן הוא.

<דנה נויפלד: הרעיון היה להקים ועדה.

<דנה נויפלד: כמו שניתן לראות, אין גורם אחד שממנה את שלושת גורמי הוועדה.

<דנה נויפלד: זה עושה ביזור בלבוא ולומר שכל אחד שולח נציג אחר, כאשר אז זה לא בהשפעתו של אדם אחד.

<דנה נויפלד: הגורמים שנבחרו להיות חברים בוועדת האיתור הם נציגי ציבור מכל מיני תחומים.

<דנה נויפלד: זה מחליף את הצורך להתייעץ עם אותם גורמים.

<דנה נויפלד: למה נועדה ההתייעצות?

<דנה נויפלד: היא נועדה בשביל לתת לציבור הרלוונטי איזה שהוא say במינוי, או לפחות לייעץ לשר שידע מי האנשים הטובים.

<דנה נויפלד: כאן יש תחליף ,שזאת הוועדה הזאת שמורכבת מאותם 3 גורמים שאמורים לבדוק ולבחון את אותם מועמדים שיגישו מועמדות לכהן כחברי המועצה, מתקיימים בהם הכישורים והם רלוונטיים לכהן כחברי מועצה.

<דנה נויפלד: אנחנו סברנו שזאת דרך יותר יעילה ומקיימת את התכלית של העצמאות שדיברת בשבחה בתחילת הדיון.

<דנה נויפלד: חבר הכנסת שי, היום חברי מועצה מתמנים במישרין על ידי השר.

<דנה נויפלד: המטרה של ועדת איתור נועדה להרחיק - -

נחמן שי: דנה, את הפגמים של השיטה הקיימת אני יכול להציג לך במלואם.

<דנה נויפלד: אנחנו סברנו שאחת הדרכים להציע איזו שהוא מידה נוספת של עצמאות של הגוף שדיברת עליו היא דרך המינוי.

<דנה נויפלד: כאשר המינויים מועברים לוועדה, שהיא ועדת איתור ששוקלת ובוחנת באופן מקצועי ופתוח את אותם מועמדים לכהן כחברי מועצה, זה תורם לעצמאות של הגוף וחברי המועצה שייבחרו.

מיכל רוזין: לאחר מכן נגיע לסעיף שמדבר על בחירת היושב-ראש.

מיכל רוזין: היושב-ראש הוא לא על ידי ועדת איתור, הוא ממונה על ידי השר.

<דנה נויפלד: גם שם יש ועדת איתור.

<דנה נויפלד: כתוב את זה בדברי ההסבר.

<דנה נויפלד: כשנגיע ליושב-ראש אני אסביר.

<דנה נויפלד: הוא עובד מדינה.

<דנה נויפלד: חברי המועצה הם נציגי ציבור, לכן נדרשנו להליך מסודר בחוק.

<דנה נויפלד: כאשר מדובר בעובד מדינה חלים הכללים של עובד מדינה.

<דנה נויפלד: הנוהג המקובל הוא שלמשרה כזאת יש ועדת איתור שמוסדרת כמו שמוסדרות - -

<אתי בנדלר: לא ועדת האיתור הפועלת מכוח החוק הזה.

<אתי בנדלר: זאת השאלה.

<אתי בנדלר: ועדת האיתור לא מאתרת - -

<דנה נויפלד: לא ועדת האיתור הזאת, אלא ועדת איתור אחרת.

מיכל רוזין: בוודאות, או שהשר יכול פשוט למנות?

<דנה נויפלד: זה האופן שבו נבחרים.

<אתי בנדלר: תסבירי מכוח מה פועלת אותה ועדת איתור שאת מדברת עליה.

<דנה נויפלד: בסעיף 6סט אתם יכולים לראות שיושב-ראש המועצה שימונה לפי סעיף 6סד יהיה עובד המדינה שייבחר בידי השר, ויחולו עליו הוראות חוק שירות המדינה (מינויים).

<דנה נויפלד: חוק שירות המדינה (מינויים) זה המצב הנוהג.

<אתי בנדלר: למיטב זכרוני, ייתכן שאני טועה, הנושא של ועדת האיתור למינויים בכירים לא מעוגן בחוק המינויים.

<דפנה גלוק: בחוק המינויים יש כלל של מכרז.

<דפנה גלוק: כדי לסטות מהמכרז יש פרוצדורה שקבועה בחוק המינויים .

<דפנה גלוק: זה אותו נוהל שאנחנו מדברים עליו פה של נציבות שירות המדינה.

<אתי בנדלר: מה שברור הוא שמדובר כאן על 3 חברי מועצה, שזה היו"ר שלה ו-2 נציגי שרים עובדי המדינה.

<קריאה: מדובר על הוועדה, על ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: 3 מתוך 11 חברי - -

מיכל רוזין: את מי בוחרת ועדת האיתור?

<אתי בנדלר: ועדת האיתור צריכה להמליץ על מועמדים לכהונה במועצה.

<אתי בנדלר: המועצה אמורה למנות 11 חברים, מתוכם 3 חברים שהם יו"ר המועצה ושני נציגי עובדי המדינה.

<אתי בנדלר: עובדי השרים אינם נתונים לאיתורה של אותה ועדת איתור המוקמת כאן.

<אתי בנדלר: אינני יודעת על כמה מועמדים הם אמורים להמליץ, אני יודעת שמתוך המומלצים שלהם 8 ייבחרו להיות חברי מועצה.

<אתי בנדלר: נכון?

<דנה נויפלד: מדויק.

מיכל רוזין: האם ועדת האיתור צריכה להגיש לשר את אותם 8 שהיא ממליצה עליהם, או שהיא נותנת להם אופציות?

<דפנה גלוק: יש לה שיקול דעת בנושא.

מיכל רוזין: האם היא נותנת לו רשימה סגורה שהוא צריך לאשר?

<דנה נויפלד: כיוון שחל הנוהל של הקמת ועדות ציבוריות יש אפשרות להגיש יותר מ-8 מועמדים.

נחמן שי: ואז ההחלטה היא של השר.

<דנה נויפלד: כן.

<הילה שמיר: אתי, יש גם נוהל של נציבות שירות המדינה לוועדות איתור.

<הילה שמיר: באותו נוהל של נציבות שירות המדינה נכתב שהוועדה רשאית להחליט על כמה מועמדים היא ממליצה.

<הילה שמיר: זאת לא ועדת האיתור היחידה שיש במדינה.

<הילה שמיר: יש נוהל מסודר של נציבות שירות המדינה לעניין ועדות איתור.

<הילה שמיר: סעיף קטן (ה) קובע במפורש שהוועדה לאיתור מועמדים תפעל על פי הכללים הנהוגים בשירות המדינה לגבי עבודתן של ועדות לאיתור מועמדים, בשינויים המחויבים.

<אתי בנדלר: אני אגיד לכם מדוע אני מניחה שהיושבת-ראש מעלה את הנושא ואני מתעניינת בו.

<אתי בנדלר: אחת הטענות שנטענו בישיבה הקודמת וגם בתחילת הישיבה הזאת התייחסה לעצמאות המועצה.

<אתי בנדלר: התשובה של עו"ד נויפלד התייחסה בעיקר לכך שהעצמאות נקבעת על ידי השאלה איך נקבע תקציבה בנושא של גיוס כוח אדם.

<אתי בנדלר: אחד הפרמטרים החשובים, לטעמי, בקביעת עצמאותו של גוף כזה הוא גם דרך מינוי החברים בו.

<אתי בנדלר: הנושא הזה יתחדד בצורה מאוד רצינית בנושא של רשות השידור כשהצעת החוק תגיע לכנסת.

<אתי בנדלר: במינוי המועצה מנסים - אני חושבת שיש פה הצעות יפות וטובות - להביא לכך שהיא תהיה מקצועית, שהמינויים לא יהיו מינויים של אנשים של אלא באמת אנשי ביצוע.

<אתי בנדלר: אחת הדרכים הטובות זה ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: אני שמה את הדברים על השולחן.

נחמן שי: אם ועדת האיתור תחליט שיש 30 איש שעומדים בקריטריונים האלה שנקבעים פה, בסופו של דבר הכדור יחזוא למגרש של השר.

נחמן שי: הוא יחליט.

נחמן שי: עדיין השר מחליט בסוף לגבי הרכב המועצה.

נחמן שי: נכון שהמנדט שלו יותר מצומצם עכשיו כי ועדת האיתור החליטה איזה שהוא שיקול משלה - אנחנו מניחים שהיא תעשה את העבודה הכי מקצועית בעולם – אבל עדיין השר הוא הגורם שבוחר מתוכם והממשלה מאשרת.

נחמן שי: אני לא יודע עד כמה זה משנה באופן דרמטי את מה שהיה עד עכשיו.

<הילה שמיר: לפי הנוהל של נציבות שירות המדינה, אפשר להמליץ על מועמד אחד או יותר.

<הילה שמיר: יוכלו להיות מומלצים 8 מועמדים או יותר.

<הילה שמיר: מצד שני, בחוק יש תנאי כשירות מאוד קשיחים וברורים לגבי חברי המועצה.

<הילה שמיר: זו לא ועדת איתור שפועלת בחלל ריק.

<אתי בנדלר: נכון, אני מסכימה איתך.

<אתי בנדלר: אני בסך הכל אומרת שההצעה פה היא הצעה יפה.

<הילה שמיר: יש מענה בהצעת החוק.

גלעד ארדן: אני חושב שצריך להיות איזה שהוא איזון.

גלעד ארדן: אנחנו שוכחים שהמועצה הזאת היא גם אחראית על פיקוח ועל מדיניות.

גלעד ארדן: זה לא כמו כל משרה בשירות המדינה שלגביה יש כללי מכרז והליך קבלה ברור של נציבות שירות המדינה.

גלעד ארדן: את יכולה להסתכל על מועצת הרשות השנייה היום ובעבר.

גלעד ארדן: אני חושב שהשרים, למרות שהייתה להם יכולת מינוי מלאה לא הכניסו לשם אנשים שאין להם שום קשר וזה משהו הזוי לחלוטין.

גלעד ארדן: כמו שאמרה כאן קודם היועצת המשפטית של הרשות השנייה, יש דרישות כשירות מקצועית, יש מגבלות מאוד חמורות, כאשר ככל שהשנים נוקפות הן הופכות להיות חמורות יותר לגבי כך שלא תהיה שום זיקה, שום קשר לשר, לפעילות פוליטית, לסבתא של השר או למראית העין של הסבתא של השר שתלתה כביסה תחת אותה שמש.

גלעד ארדן: גם זאת תהיה זיקה בסוף.

גלעד ארדן: כשבאים אחר כך בטענות על התוצאה הסופית, אז גם לשר שיצר את ההרכב של המועצה צריך שתהיה אחריות, לטוב ולרע.

גלעד ארדן: אי אפשר לשלול את זה לגמרי ממנו.

גלעד ארדן: תזכרו שנכון לכרגע המצב הוא שאני מחליט על כל הרכב המועצה.

נחמן שי: גם זה נתון לפיקוח ציבורי מסוים, כי כל המועצות מגיעות לבג"ץ.

גלעד ארדן: מה שבודקים בבג"ץ זה אם מילאת את חובת ההתייעצות, אם עשית את זה בלב פתוח ובנפש חפצה, אם שקלת את ההערות.

נחמן שי: ברשות השידור פסלו.

גלעד ארדן: אל תמשוך אותי בלשון.

גלעד ארדן: בוא נגיד שהרף כאן הוא הרבה יותר גבוה מהרף הנוכחי כיום.

גלעד ארדן: אני מדבר על הרף שמוטל על השר בהליך המינוי.

גלעד ארדן: אני לא מאמין במודל של להפקיע לחלוטין את שיקול הדעת מהשר.

גלעד ארדן: נניח שזה, אז גם יו"ר הוועדה חשוד.

גלעד ארדן: יש גם תזה כזאת.

גלעד ארדן: אני מכיר אותה.

גלעד ארדן: אני חושב שצריכה להית בסוף רשות תקשורת.

גלעד ארדן: יכול להיות שצריך לנתק את זה לגמרי - -

נחמן שי: תמיד תהיה אותה שאלה.

גלעד ארדן: איפה שהוא בקצה יש מגע בין ממשלה לבין - -

<אורלי פרוינד מיה: אחד מנציגי ועדת האיתור מונה על ידי המנכ"ל של משרד התרבות.

<אורלי פרוינד מיה: אנחנו מציעים, אם לא התקבלה ההצעה שלנו שהשר יתייעץ עם ארגוני יוצרים ואמנים, שלפחות המנכ"ל של משרד התרבות, כשהוא ממנה נציג לוועדת האיתור שתחום המומחיות שלו הוא תרבות או חינוך, יתייעץ עם ארגונים של יוצרים ואמנים מתחום המוסיקה והספרות.

<יורם בן דוד: ב-(ג)(2).

<אורלי פרוינד מיה: זה הרע במיעוטו.

<אורלי פרוינד מיה: אי אפשר להוציא לגמרי את היוצרים מהתחום הזה.

<אורלי פרוינד מיה: בחקיקה הקיימת, נכון להיום, גם בחוק הרשות השנייה וגם בחוק התקשורת יש איזו שהיא התייעצות עם ארגונים של יוצרים.

<אורלי פרוינד מיה: הוצאתם לגמרי את היוצרים.

מיכל רוזין: פה יש לך את נציג היוצרים בפנים.

<אורלי פרוינד מיה: הוא לא בהכרח נציג מהתרבות.

<אורלי פרוינד מיה: הוא לא בהכרח נציג של היוצרים.

<קריאה: יכול להיות ממשרד החינוך.

נחמן שי: הוא לא חייב להיות נציג של היוצרים, הוא יכול להיות מנהל של מרכז תרבות.

<אורלי פרוינד מיה: זה הרע במיעוטו.

<קריאה: התייעצות לא מחייבת.

<קריאה: השרה מתייעצת איתנו.

<קריאה: אנחנו רואים מה היא עושה.

<אורלי פרוינד מיה: זה עוד איזה שהוא משהו שנותן פתח להגיד את דעתנו.

<קריאה: הלוואי והייתה לזה השפעה - -

<ליאור תמאם: אני בכלל מסכים עם השר שאי אפשר להוציא אותו לחלוטין - -

גלעד ארדן: תשאל אותם כמה חזק היה הייצוג שלהם בהחלטות הרשות השנייה בשנים האחרונות.

<אסף אמיר: אנחנו שולחים שמות מפה עד הודעה חדשה.

גלעד ארדן: מה שהכי מרגיז אותי זה שאין חוק שאומר שמתוך הכנסת חייב שיהיו - - מה קורה?

גלעד ארדן: כל פעם לפני בחירות מביאים חוקים על חשבונכם.

גלעד ארדן: חברי הכנסת הולכים עם הערוצים.

גלעד ארדן: הם עושים להם הקלות במקום למען היוצרים.

גלעד ארדן: אם במקום יוצאי הערוצים היו בכנסת יוצאי יוצרים, יכול להיות שהתוצאה של החקיקה הייתה יותר טובה.

גלעד ארדן: זה היה יותר משפיע.

<קריאה: יש לנו שר אוצר.

גלעד ארדן: הכל פרסונלי בסוף.

<ליאור תמאם: אנחנו כרגע נמצאים בכל נושא חוק רשות השידור החדש.

<ליאור תמאם: כבוד השר גיבש שם בחקיקה הליך של ועדת איתור.

<ליאור תמאם: אני חושב שראוי ללמוד ממה שגובש בהמלצות ועדת לנדס.

<ליאור תמאם: יושב-ראש ועדת האיתור ברשות השידור הוא שופט בדימוס.

<ליאור תמאם: אני לא חושב שיהיה כל כך גרוע אם גם פה יהיה שופט בדימוס.

<ליאור תמאם: זה יחסוך את כל נושא מראית העין.

<ליאור תמאם: אני חושב שראוי שבתחום הזה תהיה איזו שהיא אחידות של פעילות כללית בתחום התקשורת.

גלעד ארדן: עתרתם לבג"ץ על זה שהם לא מקיימים את -- ?

<קריאה: כן.

גלעד ארדן: בג"ץ פסק לטובתכם?

גלעד ארדן: הוא הכריע?

גלעד ארדן: אני מדבר על בג"ץ של היוצרים מול רשות השידור.

<קריאה: בג"ץ רשות השידור זה אנחנו.

גלעד ארדן: הוא פסק לטובתכם?

<קריאה: הוא פסק לטובתנו, לטובת הציבור.

מיכל רוזין: דנה, מה את אומרת לגבי יושב-ראש הוועדה שיהיה שופט בדימוס?

גלעד ארדן: זאת מדיניות, זו לא עמדה משפטית.

מיכל רוזין: הוא דיבר על אחידות.

נחמן שי: אני לא מסכים שצריך שופט בדימוס.

מיכל רוזין: אני שואלת לגבי הנושא של האחידות.

<ליאור תמאם: יושב-ראש ועדת האיתור בחוק רשות השידור, שאנחנו עומדים מאחורי השיטה כי היא טובה, ממנה את אנשי ועדת האיתור.

<ליאור תמאם: הוא שופט בדימוס.

<ליאור תמאם: כל מראית העין שהשר חושש ממנה מתמעטת לאין שיעור כאשר ממונה שופט בדימוס.

<ליאור תמאם: זאת דעתי.

נחמן שי: אם אנחנו רוצים להקים רשות שעניינה הוא מקצועי, אז ההגדרה הזאת של נציג ציבור שיש לו מעמד וידע בתחום שידורי הטלוויזיה נכונה, כי אחרת אנחנו נחזור למעגלים כלליים.

נחמן שי: זה פתח עתידי לאותה רשות שידורים לאומית, אם יהיה לך את הכוח להקים אותה.

נחמן שי: גם שם מי שיעמוד בראשה יהיה בעל ידע מקצועי.

נחמן שי: לא ענינו לשאלה של מי ימנה נציג ציבור בעל מעמד או מומחיות בתחום התרבות והחינוך.

מיכל רוזין: כתוב משרד התרבות והספורט.

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר מי הוא בעל מעמד ציבורי.

<דנה נויפלד: הכוונה הייתה למישהו שיש לו שם, מישהו שהוא בעל מעמד, לא בעל - -

<הילה שמיר: אז למה - -?

נחמן שי: אם רוצים נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום היצירה התרבותית - -

<יורם בן דוד: הישראלית.

מיכל רוזין: אני חושבת שזה מצמצם.

מיכל רוזין: זה אומר שהוא לא צריך להיות מומחה לכל נושא החינוך והתרבות, רק ליצירה ישראלית.

נחמן שי: בעל מעמד ומומחיות בתחום היצירה התרבותית.

מיכל רוזין: למה?

גלעד ארדן: מה קשור החינוך?

גלעד ארדן: את התרבות אני מבין.

<דנה נויפלד: אפשר לכתוב פה נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התרבות או היצירה התרבותית במקום החינוך.

נחמן שי: החינוך, עם כל הכבוד, לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: התרבות לא כולל יצירה תרבותית?

מיכל רוזין: למה הכנסתם חינוך?

מיכל רוזין: מה הייתה המטרה?

<קריאה: זה תמיד נשמע טוב.

<דנה נויפלד: תמיד יש בעיה כשמצמצמים הגורמים הרלוונטיים - -

<אתי בנדלר: דיברו ב-(א) על מי שממנה את ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: אחר כך מדברים - -

<קריאה: מה שחשוב זה היצירה התרבותית.

<קריאה: זה מה שחשוב ליוצרים.

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר מה הבעיה כשמצמצמים.

<דנה נויפלד: מספר המועמדים הפוטנציאלים - -

נחמן שי: זאת לא רשות שעוסקת בחינוך.

מיכל רוזין: אני מסכימה איתך, אבל לא לצמצם רק לתרבות ישראלית.

נחמן שי: לא אמרתי ישראלית, אמרתי בתחום היצירה התרבותית.

<אתי בנדלר: תרבות זה רחב מיצירה תרבותית.

מיכל רוזין: בדיוק.

מיכל רוזין: תרבות זה הכי רחב שיכול להיות.

נחמן שי: אני רוצה להדגיש את אלמנט היצירה בגלל שיש לנו קהל גדול.

נחמן שי: אנחנו רוצים שהמעגל הגדול והמתרחב של יוצרים ישראלים יקבל ביטוי פה לאורך הדרך הזאת.

<אתי בנדלר: אני מבינה, חבר הכנסת שי.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להבין אם אתה מציע בתחום היצירה התרבותית במקום המונח שמופיע היום, שזה בתחום התרבות או החינוך.

נחמן שי: את המילה "חינוך" הייתי משמיט, היא לא שייכת.

<אתי בנדלר: מה עם התרבות?

נחמן שי: בתחום התרבות, ובכלל זה היצירה התרבותית.

<אתי בנדלר: אני לא צריכה לכתוב את זה בכלל.

מיכל רוזין: זה כולל.

נחמן שי: זה מחזק את הדברים שנשמעו פה מקהלים הולכים ומתרחבים שכולנו רוצים שיגדלו.

נחמן שי: האלמנט של יצירה תרבותית - -

מיכל רוזין: זה לא בכלל, זה בפרט.

מיכל רוזין: אתה לא יכול להגיד בכלל, אלא בפרט.

<קריאה: אם אתם רוצים לחזק, זו רק יצירה תרבותית.

<קריאה: אם לא, זה מרוקן מתוכן - -

<דנה נויפלד: זה פשוט מצמצם אחר כך את מספר המועמדים הרלוונטיים.

מיכל רוזין: כן ביצירה או לא ביצירה?

מיכל רוזין: אם הוא רק מומחה שהוא מבקר תרבות ולא יוצר, לא נוכל להכניס אותו?

נחמן שי: מומחה ליצירה לא מוכרח להיות יוצר.

גלעד ארדן: היוצר של "היפה והחנון" הוא יוצר תרבותי?

גלעד ארדן: אלו שאלות שיעלו.

נחמן שי: גלעד, אתה עושה עוול - -

<קריאה: הוא יוצר תרבות.

גלעד ארדן: למה אני עושה עוול?

גלעד ארדן: לא חיוויתי את דעתי.

מיכל רוזין: זה נכלל בתרבות.

מיכל רוזין: אם היא טובה או לא זה כבר משהו אחר.

<אסף אמיר: תורידו את החינוך, תשאירו תרבות.

נחמן שי: כולם אנשים מכובדים שמשתכרים בכבוד את שכרם.

מיכל רוזין: אתה תגיש הסתייגות בעניין?

<אתי בנדלר: השר הציע למחוק את המילים "או החינוך"?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אני חושב שמעמד בתחום התרבות משאיר פתוח.

מיכל רוזין: בואו נאשר את עצם זה שתהיה ועדה לאיתור מעומדים.

מיכל רוזין: אני מצביעה על סעיף 6סו(א).

מיכל רוזין: מי בעד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

מיכל רוזין: מי בעד סעיף (ב)(1)?

מיכל רוזין: מי נגד?

מיכל רוזין: בעד – פה אחד

מיכל רוזין: נמנעים –אין

מיכל רוזין: האם ב-(2) אנחנו מגיעים לאיזו שהיא הסכמה לגבי נוסח?

<קריאה: להוריד את החינוך.

מיכל רוזין: הסכמנו להוריד את החינוך.

<דנה נויפלד: חבר הכנסת שי, בתחום התרבות והיצירה זה בסדר?

נחמן שי: ברור.

נחמן שי: אתם לא יודעים איפה אתם חיים.

מיכל רוזין: האם אפשר להגיד בתחום התרבות והיצירה?

נחמן שי: מקובל.

<דנה נויפלד: נעשה נציג ציבור שהוא בעל מעמד ומומחיות בתחום התרבות או היצירה הטלוויזיונית או הקולנועית.

מיכל רוזין: למה?

נחמן שי: בסדר גמור.

נחמן שי: אנחנו מחדדים את הייעוד של הגוף הזה לעסוק בדברים - -

<קריאה: קולנועית טלוויזיונית זה מצוין.

<קריאה: זה בדיוק המעורבות - -

גלעד ארדן: אבל אם הוא גם וגם הוא לא יכול להיות?

<דנה נויפלד: למה?

גלעד ארדן: אם בשניהם יש לו מעמד?

<הילה שמיר: אני הערתי לגבי פסקה(1).

<הילה שמיר: בפסקה (2) יש את אותו דבר.

<הילה שמיר: יש פה את ה-phrase הזה של בעל מעמד ומומחיות, או בעל מעמד ציבורי וידע.

<הילה שמיר: אלו אמירות לא מוגדרות.

<הילה שמיר: השאלה אם מדובר במעמד בפני עצמו.

<הילה שמיר: האם מעמד בעיתון?

<הילה שמיר: האם מעמד אקדמי?

<הילה שמיר: לפי מה?

<הילה שמיר: מעמד זה לא דבר מדיד.

מיכל רוזין: זה מעמד שיש לו מומחיות.

מיכל רוזין: בואו נבדוק את מילון אבן שושן.

נחמן שי: יש מומחה שלא מצויד במעמד.

מיכל רוזין: ועדת האיתור תצטרך להוכיח מה המעמד שלו, מה המומחיות שלו.

נחמן שי: אחדים מהם באמת מוכרים, רכשו מעמד, לכן מחזקים את זה ונותנים לזה עוד מדרגה.

<שי באב"ד: אני חושב שההערה של הילה היא הערה חשובה.

<שי באב"ד: חבר הכנסת נחמן שי, השאלה מי יגדיר אם יש לו מעמד או לא.

<שי באב"ד: אתה תחשוב שיש לו מעמד, מישהו אחר יגיד שאין לו מעמד.

<שי באב"ד: מישהו אחד יגיד שיש לו מעמד טוב, מישהו אחר יגיד שיש לו מעמד רע.

גלעד ארדן: גם מעמד שלילי הוא מעמד.

<שי באב"ד: מעמד זה משהו מאוד אמורפי ופתוח.

<שי באב"ד: מי יחליט שיש לו מעמד?

נחמן שי: יש 10 רופאים.

נחמן שי: עדיין לא כל אחד שסיים את ההתמחות בכירורגיה הוא בעל מעמד.

נחמן שי: יש כאלה שרכשו ניסיון, פרסים, השתלמויות נוספות.

<שי באב"ד: את זה אפשר - -

מיכל רוזין: חבר הכנסת שי, אנחנו מסכימים על נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התרבות והיצירה?

גלעד ארדן: אולי תשאירי לנו שיעורי בית.

גלעד ארדן: נחשוב על זה.

<קריאה: אולי מוניטין?

מיכל רוזין: אנחנו עוצרים בפסקה (2).

מיכל רוזין: אנחנו מבקשים מהמשרד לחזור אלינו עם איזו שהיא הגדרה טובה יותר, מה שמחייב את חבר הכנסת שי להגיע גם לישיבה הבאה.

מיכל רוזין: הישיבה הזאת נעולה.

מיכל רוזין: תודה רבה לכל המשתתפים.