ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 270, 2014-05-12 12:30

מירי רגב: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסיבה.

מירי רגב: חזרנו למושב הקיץ.

מירי רגב: בעזרת השם, יעבור עלינו עם הרבה מאוד יכולת להשפיע ולעשות דברים טובים למען עם ישראל.

דוד אזולאי: בזכות ר' שמעון בר-יוחאי.

מירי רגב: בזכותו, בעזרת השם.

מירי רגב: קיימנו דיון במושב שעבר בסוגיית ההיערכות להילולת ר' שמעון בר-יוחאי.

מירי רגב: הדיון הזה היה ביוזמת חבר הכנסת מוזס, שאליו הצטרפו גם אייכלר, דוד אזולאי ואנוכי, וחשבתי שנכון יהיה לקיים דיון המשך, משום שהיו שני נושאים שבהם לא קיבלנו תשובות: האחד, כל סוגיית ההיבט התחבורתי – כל סוגיית השאטלים, כלומר איך מגיעים עד החניה, ומהחניה איך מגיעים בשאטלים לכיוון ההילולה.

מירי רגב: זו סוגייה אחת, שמשדר התחבורה היה צריך לבוא לפה ולתת לנו תשובה ברורה.

מירי רגב: הנושא השני שדיברנו עליו, ועליו ניתנה תשובה על-ידי משרד ראש הממשלה, זה מי בעצם הגורם האחראי להילולה.

מירי רגב: למי יש אחריות כוללת על מה שקורה בהילולה.

מירי רגב: כרגע נוצר מצב שכל אחד פועל מתוקף האחריות שלו – המשטרה מגדילה ראש ועושה את מה שהיא צריכה לעשות, כי היא יודעת שהיא צריכה לאבטח את כל המקום, ולדאוג לנתיבי כניסה ולכניסה של אנשים ושל הנכים וכל מה שזה אומר.

מירי רגב: מד"א פועל גם הוא לפי יכולתו, מתוך גם, משנים עברו, כדי לתת את הפתרון הבריאותי, שחס וחלילה, אם נצטרך אותו שם.

מירי רגב: אלה שני המשרדים העיקריים שדיברנו - גם כיבוי אש.

מירי רגב: אבל הנושא של התחבורה – לא קיבלנו על זה תשובות ברורות.

מירי רגב: והדבר השני, על האחריות הכוללת.

מירי רגב: אני רוצה לומר לגבי האחריות הכוללת, היתה לי שיחה מאוד לא פשוטה עם מזכיר הממשלה, שכמובן, לא הוא אחראי על זה, והוא גם שלח לי מכתב תשובה.

מירי רגב: זה לא באחריותו, אבל בכלל חשיבות הנושא הוא נכנס לסוגייה הזה.

מירי רגב: דיבר גם עם סגן שר הדתות, שר התיירות, ובסוף גם עם ראש הממשלה, וברור לכולם שהמשרד האחראי בסוף על העניין הזה זה שר התיירות.

מירי רגב: אפשר לשחק משחקים.

מירי רגב: בסוף יש משרד אחד שאחראי, אם חס וחלילה, ושלא יקרה כלום, אבל אנשים צריכים להבין שבסוף יש גורם מוביל וגורם אחראי.

מירי רגב: כן הוקמה חברה, לא הוקמה החברה, כן יש החמישה, אין החמישה.

אורי מקלב: יש גם סמכות או רק אחריות?

אורי מקלב: איך את מטילה על מישהו אחריות בלי סמכות?

אורי מקלב: אי-אפשר להטיל אחריות על משרד שהסמכות שלו שואפת לאפס בעניין הזה.

אורי מקלב: אפילו להזיז תחנה אין הסמכות, ולא הכשרת חניונים, ודאי לא על המשטרה.

מנחם אליעזר מוזס: וגם לא על יום הלימודים בל"ג בעומר.

ישראל אייכלר: אבל צודקת היושבת-ראש, שמישהו צריך להיות אחראי וגם בעל סמכות.

מירי רגב: אני מבקשת כרגע לשמוע ממשרד התחבורה, כיצד אתם נערכים, וגם אתה אייכלר העברת לי פנייה נקודתית בעניין הזה, אז אם יש לך שאלות בעניין הזה, תוכל לשאול – כיצד אתם נערכים קודם כל בתנועה שוטפת של אוטובוסים מרחבי הארץ השונים עד צפת, ומתוך החניה או מתוך המקומות שהאוטובוסים מגיעים – משם יש שאטלים, אין שאטלים, מה קורה עם אנשים שאין להם יכולת להגיע בגלל נכות או דברים כאלה עד שטח ההילולה?

<דרור גנון: קודם כל, לאירוע השנה אנחנו נערכים ב-30 אחוז יותר ממה שנערכו שנה שעברה לאור החלטת משטרת ישראל, להגביל את תנועת הרכב הפרטי בהגעה לכיוון ההר.

<דרור גנון: השנה אנחנו גם מוסיפים מספר יעדים שלא היו קיימים בשנה שעברה בהגעה לאירוע, מבית שמש, מקריית גת, מחצור, כרמיאל.

מירי רגב: מאיזה יום זה מתחיל?

<דרור גנון: מערך התחבורה יתחיל מכיוון ירושלים ואזור הצפון כבר מיום ששי, כלומר יהיו נסיעות שיתחילו בווליום נמוך מיום ששי.

<דרור גנון: במוצאי שבת האירוע יתחיל ב-22:00 בלילה.

<דרור גנון: הנסיעות יהיו מרוב המוקדים בהזמנת מקומות- - -

מירי רגב: כלומר התחבורה מתחיל ביום ששי ולא ביום חמישי.

<דרור גנון: חלק מהאנשים מגיעים כבר ביום ששי, ויש גם אנשים שמגיעים ביום חמישי.

<דרור גנון: ניתן מענה לאלה שמגיעים מוקדם יותר.

<דרור גנון: האירוע, מבחינתנו, מתחיל במוצאי שבת בשעה 22:00, שמתחילה להיות פעילות מכל המוקדים.

<דרור גנון: מירושלים נפעל בשמונה מוקדי יציאה, בני ברק, בית שמש, קריית גת, נתניה, אשדוד, עפולה, רכסים.

<דרור גנון: יש לנו רשימה ארוכה של אזורים שמהם אנחנו נפעיל תחבורה ציבורית.

מירי רגב: אתם מפרסמים את זה באתר, שאותם גורמים יוכלו לדעת?

<דרור גנון: הפרויקט פורסם על-ידי המפעילים וגם יפורסם על-ידי המשרד.

אורי מקלב: - - - אזורים חדשים, שאין היום נסיעה למירון?

<דרור גנון: בית שמש, קריית גת – אין היום נסיעה.

<דרור גנון: אלעד – ייצאו במערכת מוגברת- - -

מירי רגב: יש מקומות- - -

אורי מקלב: בצפון גם מקומות קיימים, אבל מכיוון שלא נותנים לתחבורה הפרטית להיכנס, לאן הם יגיעו?

מירי רגב: שנייה, אורי.

מירי רגב: ניתן לדורון להציג, ואחר כך.

אורי מקלב: יש לימודים ביום ראשון?

<דרור גנון: את הבעיות אגיד אחר כך.

<דרור גנון: נתחיל בפריסה.

<דרור גנון: אנחנו באופן עקרוני נערכים בשני מעגלים: יש המעגל שמגיע מכיוון מרכז הארץ ודרומה, שזה הנסיעות הבין-עירוניות – זה המסה העיקרית.

<דרור גנון: יש המעגל השני, שזה באזור הצפון, שבו אנחנו נערכים להגעת רכבים פרטיים, שלא יוכלו להגיע לכיוון ההר, ויופנו לכל מיני אתרי משנה כגון נהריה, חצור, צפת, כרמיאל.

<דרור גנון: אפילו חיפה.

<דרור גנון: כל האזורים האלה, יופעלו נסיעות ושאטלים שייסעו ישירות למירון, וייתנו מענה לאותם רכבים שיגיעו.

<דרור גנון: זה המקסימום שאנחנו יכולים לתת.

מנחם אליעזר מוזס: יש לך מספיק אוטובוסים?

<דרור גנון: אנחנו נערכים השנה קרוב ל-1,500 אוטובוסים של תחבורה ציבורית, שזה בערך כ-3,700 נסיעות, שאין תקדים לזה.

<דרור גנון: אבל חשוב להבין שיום ראשון, בניגוד לשנים קודמות, משרד החינוך החליט שהוא פותח את הלימודים, ובסופו של דבר מירון הוא אירוע חשוב מאוד ואנחנו לוקחים אותו בכובד ראש, אבל עדיין אנחנו צריכים לדאוג למרקם החיים במדינת ישראל, ולהמשיך להסיע את כלל הציבור.

<דרור גנון: תגברנו את עצמנו באמצעות חברות הבנות של אותם מפעילי תחבורה ציבורית.

<דרור גנון: גייסנו ששה מפעילי תחבורה ציבורית שעובדים כקבלנים למפעילי התחבורה הציבורית, בשביל להגדיל את כמות האוטובוסים ולתת מענה גם במקומות נוספים.

<דרור גנון: שוב, נדע את הצפי לקראת יום חמישי, כשייפתחו הזמנות המקומות בירושלים ובבני ברק, שהם המסה העיקרית של ההגעה.

<דרור גנון: לגבי שאר המקומות, קריית גת ובית שמש, כבר נפתחה הזמנת המקומות.

<דרור גנון: אפשר כבר לרכוש כרטיסים.

<דרור גנון: אנחנו נערכים גם למזדמנים וגם לנושא הרכב הפרטי.

<דרור גנון: הנקודות מאוד ברורות.

<דרור גנון: אנחנו לא יכולים להקצות את כל האוטובוסים במדינת ישראל, כי אנחנו מפעילים תחבורה ציבורית.

<דרור גנון: הקצינו כמויות שהן מעבר לרגיל, והרבה יותר מהשנה שעברה.

<דרור גנון: נדלל במספר אחוזים קטן את התחבורה הציבורית לטובת האירוע הזה, בלי לפגוע כמובן בשירות.

<דרור גנון: אנחנו מקווים ומצפים שהנושא של הסגירות של המשטרה לא יעכב את האוטובוסים בעלייה להר.

<דרור גנון: כל האירוע הזה בנוי על זה שהאוטובוסים יוכלו לנסוע בצורה חלקה, ולבצע את הנסיעות הלוך ושוב.

מירי רגב: מהחניון?

<דרור גנון: לא, במעגלים שבהם המשטרה לא תיתן לרכבים הפרטיים.

<דרור גנון: הלא מה יקרה – כל רכב פרטי כזה יתווכח כמה דקות עם שוטר.

<דרור גנון: בינתיים הוא יחסום את הציר, ואז יכול לגרום לפקקים.

מירי רגב: תכף נגיע למשטרה.

מירי רגב: אוטובוס מגיע עד לאן?

<דרור גנון: הפריסה היא כזאת: אוטובוסים של התחבורה הציבורית מגיעים עד ההר למעלה, לחניונים שפעם עמדו שם גם מסיעים פרטיים.

<דרור גנון: היום זה יהיה רק לתחבורה ציבורית.

<דרור גנון: כל החזית של ההר, העלייה להר עצמו, יהיו שם עמדות העלאה והורדה של נוסעים רק לתחבורה ציבורית.

<דרור גנון: החניונים, שהיו פעם מוקצים לרכב פרטי, עין זיתים וספסופה ופארוד, הופכים להיות חניונים לטובת אוטובוסים פרטיים.

<דרור גנון: חשוב להבין שלפי הנתונים שיש לנו, מדובר בעוד כ-1,000 אוטובוסים פרטיים שיגיעו למעלה להר, שזה רכישה פרטית של אנשים שייקנו מחברות הסעה פרטיות.

<דרור גנון: זה גם כוח אדיר של הסעה נוסף.

<דרור גנון: הם יגיעו לחניונים למטה.

<דרור גנון: משרד התחבורה, מתקציבו, אני מדגיש- - -

מירי רגב: שהוא לא הרבה, כמובן.

אורי מקלב: היושבת-ראש שואלת על תוספת בעקבות כך שרכבים הפרטיים לא יוכלו להגיע אפילו לא לשאטלים, לחניונים הקרובים.

אורי מקלב: כל הנפח הזה של הרכב הפרטי חייב לקבל מענה.

<דרור גנון: אנחנו ניתן מענה במסגרת שאנחנו יכולים לתת מענה.

<דרור גנון: אין לנו מגרשי אוטובוסים שאנחנו שורקים והם מגיעים.

מירי רגב: לגבי האוטובוסים, הבנו.

מירי רגב: עכשיו מגיעים רכבים לחניונים סמוכים.

מירי רגב: רכבים פרטיים לא יגיעו להר כדי לא לסתום את ההר.

מירי רגב: לאן רכבים פרטיים מגיעים, ומהמקום שהם מגיעים, איך יש יכולת הגעה מהמקום הזה להר?

מנחם אליעזר מוזס: ורכב פרטי מגיע לכרמיאל - איך הוא ממשיך לצפת?

<דרור גנון: נסיים רק את החלק הראשון.

<דרור גנון: האוטובוסים הפרטיים יגיעו לחניונים למטה, ומשרד התחברה מעמיד 180 אוטובוסים עירוניים שיעשו שאטלים לכיוון ההר למעלה, עם קיבולות גדולות.

<דרור גנון: ממש רכבת תחבורתית.

<דרור גנון: זה יתחיל במוצאי שבת עד יום ראשון ב-00:00 בלילה.

<דרור גנון: זה ייתן את המענה לעניין הזה.

<דרור גנון: לגבי הרכבים הפרטיים, יש לחלק את השאלה לשתיים.

<דרור גנון: נפתח בנקודות שאנחנו צופים שיגיעו לשם רכבים פרטיים, שזה כרמיאל, חצור, עפולה, נהריה, אני מאמין שיגיעו גם הרבה לצפת.

<דרור גנון: אני לא קובע לאן הרכבים הפרטיים יופנו; זה משטרת ישראל תפנה אותם.

<דרור גנון: שם יחכו אוטובוסים, יהיו שם שאטלים שייסעו למירון באותן נקודות, וככל שיגיעו אנשים עם רכב פרטי, ניתן את המענה.

מירי רגב: באיזו תדירות?

מירי רגב: קודם כל, ההיערכות שלכם לגבי אוטובוסים יפה וטובה.

מירי רגב: עכשיו השאלה היא האם אותה היערכות קיימת גם לגבי רכבים פרטיים?

מירי רגב: תכף המשטרה תגיד - רכבים פרטיים מגיעים, איפה, באילו ערים.

<דרור גנון: סגרנו כבר עם המשטרה.

מירי רגב: עוד יותר טוב.

מירי רגב: תכף תציגו לאן סגרתם, שהרכבים מגיעים, ומשם מה התדירות של האוטובוסים או של השאטלים לכיוון ההר – זו השאלה.

<דרור גנון: מאחר שאנחנו לא יודעים לאן הרכבים הפרטיים יגיעו ולאן הם יועברו, אנחנו מחזיקים כמות של אוטובוסים בכל נקודה כזאת, שמספיקה להסיע משהו כמו 1,000 איש, בחישוב מהיר.

<דרור גנון: אני לא מאמין בפרק שיגיעו 1,000 איש ברכבים פרטיים בפרק זמן של חמש דקות, וגם אנחנו מדברים על מספר אתרים; לא על אתר אחד.

<דרור גנון: אם נצטרך לתגבר, אנחנו יודעים לעשות את זה.

<דרור גנון: אנחנו נוריד אוטובוסים שנמצאים בהמתנה בהר.

<דרור גנון: הלא מה קורה – המבקרים מגיעים להר בסביבות 01:00 בלילה.

<דרור גנון: הם נמצאים בהר, ומתחילים לרדת לקראת 04:00 בבוקר.

<דרור גנון: יש פרק זמן שהאוטובוסים לא נוסעים בו, שחלק מהאוטובוסים ממתינים לפיזור.

<דרור גנון: אנחנו יכולים להשתמש באוטובוסים האלה לשאטלים.

<דרור גנון: אנחנו יודעים להגיע למקסימום ניצול של האוטובוסים, אבל מאחר שזאת תעלומה גם לנו- - -

מירי רגב: מי מפקד האירוע הזה של התחבורה, של השאטלים, של הזמנת האוטובוסים, שאומר: בכרמיאל יש עכשיו קבוצה של 60-50 איש?

מירי רגב: מי החפ"ק?

<דרור גנון: החפ"ק הוא של משטרת ישראל.

<דרור גנון: אנחנו נציגים בו.

<דרור גנון: אנחנו מקבלים בכל רגע נתון ממפעילי התחבורה הציבורית.

<דרור גנון: משרד התחבורה יישב שם.

<דרור גנון: אנחנו נהיה שם החל מיום ששי בתורנויות.

<דרור גנון: אני אישית אעלה גם במוצאי שבת עם כל הצוות, ואנחנו נהיה עד יום ראשון בבוקר, שזה עיקר האירוע.

<דרור גנון: מפעילי התחבורה הציבורית, יש להם צוות של הנהלה, של אגד, יחד עם נתיב אקספרס, שהם המפעילים הגדולים שמנהלים את האירוע הזה.

<דרור גנון: להם יהיו אנשים פרוסים בשטח, שייתנו בזמן אמת את המספרים ואת הבעיות, וינתבו את האוטובוסים לטובת העניין.

<דרור גנון: יש קרוב ל-300 אנשי מינהלה של המפעילים שעובד, רק מינהלה.

מירי רגב: אתם והמשטרה פתחתם את החפ"ק.

מירי רגב: מאיזה כמות של אנשים קבעתם שצריכה להמתין כדי להוציא שאטל מאותו מקום לכיוון ההר?

מירי רגב: 50 איש?

מירי רגב: 100 איש?

מירי רגב: 150 איש?

מירי רגב: מה כמות האנשים שיש לנו במקביל בתחנת אוטובוס בצפת, בתחנת אוטובוס בכרמיאל ובתחנת אוטובוס בנהריה?

מירי רגב: מה המינימום הנדרש כדי שהחפ"ק המשותף שלכם, של המשטרה, יאמר: אנחנו אמורים לשלוח את השאטלים לכיוון אותו אזור כדי להביא אותם לכיוון ההר?

מירי רגב: באוטובוס.

<דרור גנון: קודם כל, יחכו שם אוטובוסים.

<דרור גנון: אנחנו לא צריכים לשלוח בהתחלה.

<דרור גנון: אנחנו מחכים לאנשים שיגיעו.

<דרור גנון: אני מעריך שזה יהיה בסביבות 30 איש לעלות באוטובוס.

אורי מקלב: שאלה יותר חריפה: כמה זמן המתנה אתה אומר לנו, הוועדה, המקסימלי שאנשים יחכו בתחנה למשך כל היום?

אורי מקלב: עשרים דקות זה סביר לחכות לאוטובוס?

אורי מקלב: חצי שעה?

אורי מקלב: האם נמשיך לראות מחזות ש-300 איש- - -

<דרור גנון: מקלב, אתה הולך לכיוון הלא נכון.

אורי מקלב: זה היעד.

מירי רגב: אל"ף, הוא רוצה לשאול אותך שאלה.

מירי רגב: בי"ת, כל מי שיושב פה היו שם במהלך ההילולה, ויודעים מה קורה שם ומה הבעיות.

מירי רגב: הדיון הזה בא כדי לראות מה הבעיות, ואיך אנחנו מתגברים עליהן; לא כדי להציק לך או אתה תציק לו.

מירי רגב: הוא שואל אותך עניינית, תענה לו.

דוד אזולאי: עוד שאלה: אותם אוטובוסים שמגיעים כהסעות פרטיות, למה הם צריכים להוריד את הנוסעים שלהם בחניון פארוד, במקום להמשיך עד ההר?

דוד אזולאי: שם יורידו את הנוסעים ויחזרו לחניון פארוד.

<דרור גנון: כל התוכנית התנועתית- - -

מירי רגב: המשטרה רושמת את השאלה לגבי אוטובוס פרטי; לא אוטובוס של אגד או אוטובוס של קבלן של אגד.

מירי רגב: מי זה הקבלן – נתיבי אקספרס.

מירי רגב: לא משנה.

מירי רגב: אוטובוס פרטי שמגיע – הסעות פרטיות, למה לא מגיע עד ההר?

אורי מקלב: עוד שאלה.

אורי מקלב: ראינו בשנה שעברה וגם לפני שנתיים שאלפי איש חיכו במוצאי שבת, דהיינו בליל ההדלקה, עד שהאוטובוס הראשון הוציא אותם.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: איך האוטובוסים מוציאים אותם?

אורי מקלב: הם קודם כל מביאים את האנשים מבחוץ, ואותו אוטובוס מחזיר אותם.

אורי מקלב: אבל מה לעשות שיש אנשים שנמצאים שם כבר בשבת, אלפי איש.

אורי מקלב: מבחינתם, שעתיים אחרי צאת השבת הם כבר גמרו את התפקיד שלהם, גמרו להתפלל, ואז נוצר מצב שאלפי איש חיכו - אחת.

אורי מקלב: שתיים, מה שקרה, מכיוון שהמשטרה ממהרת להוציא את האוטובוסים, לא גובים את הכסף במקום.

אורי מקלב: האוטובוסים נוסעים כמה ק"מ, ושם עומדים מבקרים של חברות התחבורה הציבורית והם גובים את הכסף.

אורי מקלב: מה שקרה, שעשרים דקות-חצי שעה חיכו לאותם שני מבקרים, שעשו את הגבייה או את הביקורת שלהם, ונוצר פקק של עשרים-שלושים אוטובוסים, מכיוון שהם נסעו, ועדיין המבקרים לא עלו לאוטובוסים, שכל מבקר מספיק אולי אוטובוס אחד בעשר דקות, אם לא יותר.

אורי מקלב: אלה הדברים – זה מניסיון, הפקת לקחים.

אורי מקלב: האם יש לכם מענה על זה?

אורי מקלב: בסופו של דבר, האם מקצועית לא יותר נכון מה שהיושבת-ראש כיוונה, לקחת מקום כמו כרמיאל, שיש שם חניונים של פסטיבל המחולות של אלפי מכוניות שסגורים – למה לא לפתוח אותם לרכב פרטי?

<דרור גנון: זה לא אנחנו.

אורי מקלב: מה הדעה המקצועית שלך?

אורי מקלב: שם האוטובוסים שלך.

אורי מקלב: שם תעמיד שאטל.

אורי מקלב: מה שאמר היום משרד התחבורה, הוא לא מעמיד שאטל.

אורי מקלב: הוא מגביר, אתה מגביר בקווים הקיימים את האוטובוסים.

אורי מקלב: שאטל לא קיים למכוניות פרטיות, ואנחנו חושבים שמקצועית, ולפי ניסיוננו, להקים שאטל, הפירוש הוא שיש חניון מיוחד לרכב הפרטי, ומהרכב הפרטי לוקחים אוטובוסים בצורת שאטל- - -

מירי רגב: זה לא מה שאני הבנתי.

<דרור גנון: אנחנו נוציא נסיעות ישירות מכרמיאל.

אורי מקלב: מה זה ישירות?

אורי מקלב: בתחנת האוטובוס הרגילה שהשגת.

<דרור גנון: בסוף זה תחבורה ציבורית.

מירי רגב: חבר הכנסת מקלב אומר: ברור לי שאתה תוציא את האוטובוסים מהמקום שהם נמצאים בו.

מירי רגב: הם נמצאים בתחנת האוטובוס.

מירי רגב: שואל חבר הכנסת מקלב: האם בתחנת אגד של כרמיאל למשל, יש אפשרות לחניה של 200, 300, 400, 500 רכבים פרטיים, שמשם השאטלים שלכם יוצאים לכיוון ההר?

מירי רגב: זה מה שהוא שואל – האם יש שם מקום חניה לכל כך הרבה מקומות?

מירי רגב: הוא אומר: אם אין שם מקומות חניה, האם לא כדאי יחד עם המשטרה לארגן או לאתר מקום אחר בכרמיאל, שמשם ייצאו השאטלים?

<דרור גנון: אני יודע שיש ליד הביג, בכניסה לכרמיאל.

<דרור גנון: יש שם כמה מאות מקומות חניה.

<דרור גנון: אני לא מכיר שום מקום אחר.

מירי רגב: משטרת ישראל, האם בתחנת כרמיאל, במקומות שקבעתם שמהם ייצאו השאטלים או יתוגברו השאטלים לכיוון ההר, האם שם יש יכולת של חניית כמויות גדולות יותר של מכוניות פרטיות?

<ידידה סבג: כל הערים מסביב למירון ערוכות לקלוט אותם אנשים שבאים עם רכבים פרטיים, ואמורים לעלות על תחבורה ציבורית שדיבר עליה נציג משרד התחבורה.

<ידידה סבג: להגיד לך שיש כרגע חניון ספציפי שאמור לקלוט אותם – אין.

<ידידה סבג: אבל כרמיאל היא עיר גדולה.

<ידידה סבג: היא אמורה לספוג את כל האוכלוסייה.

<ידידה סבג: גם בצפת יש היכולת הזאת.

<ידידה סבג: אין חניון שהוא ספציפי לאנשים שמגיעים- - -

מירי רגב: זה בעייתי.

מירי רגב: זו בדיוק הבעיה.

<ידידה סבג: ברשותך, אני רוצה לומר כמה מילים.

<ידידה סבג: כל ההיערכות שלנו השנה והסוגייה של מירון, שתתאפשר הגעה רק בתחבורה ציבורית, היא לקח ממה שהיה בשנה שעברה, וזה כדי לתת שירות טוב יותר השנה לאזרחים מאשר בשנה שעברה.

<ידידה סבג: שיטת העבודה שלנו, לצד כל הגורמים שנמצאים כאן, היא עבודה במספר מעגלים.

<ידידה סבג: המעגל הרחוק ביותר זה המעגל בערים הרחוקות ביותר ממירון, קרי ירושלים, בני ברק.

מירי רגב: הבנו את זה.

מירי רגב: הבנתי את מה שאמרו לגבי תחבורה ציבורית, וזה מצוין.

מירי רגב: יש שתי סוגיות שלא קיבלתי עליהן תשובה.

מירי רגב: אחת: שאלתו של חבר הכנסת אזולאי, מדוע אוטובוס פרטי שמגיע, לא יגיע ישירות להר, יוריד את האנשים ויחזור לחניון שאתם תסכמו; שתיים, הבנתי שכולם רוצים לעלות בתחבורה ציבורית.

מירי רגב: זה יעלה את ההכנסות של אגד, אין ספק.

<דרור גנון: לא.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: יש אנשים שרוצים להגיע ברכבם הפרטי בכל זאת.

מירי רגב: האם לטובת אותם אנשים שרוצים להגיע ברכבם הפרטי, אפשר להחליט על מקום חניה גדול, במספר מוקדים?

מירי רגב: כמו שנערכים לפסטיבל כזה או אחר, כמו שאמרו.

מירי רגב: האם אפשר לראות שם, לומר: אלה המקומות ששם יחנו הרכבים, ומשם ייצאו השאטלים לכיוון ההר?

מירי רגב: על שתי השאלות האלה תענה לי.

<ידידה סבג: אענה על השאלה הראשונה.

<ידידה סבג: על השאלה השנייה יענה מחוז צפון.

<ידידה סבג: לעניין האוטובוסים של בחרות הפרטיות, כעיקרון, אנחנו מחנים אותם בחניונים בעין עוזים, ספסופא.

<ידידה סבג: זה הרעיון המבצעי.

<ידידה סבג: אם נבין שמעגל התנועה של מירון זורם ועובד, וכתוצאה מזה שיש רק תחבורה ציבורית אנחנו עושים את זה טוב יותר משנה שעברה, אנחנו נקבל החלטה על בסיס הערכת מצב שבנקודות זמן נוכל לאפשר את ההגעה.

<ידידה סבג: אם יהיה לחץ- - -

מירי רגב: זה לגבי העניין הזה.

מירי רגב: מה לגבי הרכבים הפרטיים?

<יוסי חמו: לגבי הרכבים הפרטיים בתוך הערים.

<יוסי חמו: שמי יוסי חמו, קצין האג"ם של מחוז צפון.

<יוסי חמו: במסגרת תפקידי אני גם אני גם אחראי על ההיערכות לקראת האירוע.

<יוסי חמו: צריך להבין שכל הנושא של תוכנית התנועה, שבטח לא נציג אותה פה, אבל הוצגה בכל הפורומים האפשריים, ראש אגף התנועה, שהוא מפקד המבצע בהיבט של התנועה, הוצג בהפקת לקחים עם צוותי עבודה שבמשך שנה שלמה עמלו, איך עושים את נושא התנועה טוב יותר משנים קודמות, ושלא יחזור המראה של השנה שעברה.

<יוסי חמו: מתוך זה נבנתה תוכנית שהנושא של הרכבים הפרטיים הם רק חלק ממנה.

<יוסי חמו: לגבי הרכבים הפרטיים, גם הנושא של הדוברות, שלא צוין פה, הוא מרכיב מרכזי בתוכנית, שבה פנינו ואנחנו ממשיכים לפנות לציבור בבקשה לא להגיע עם רכבים פרטיים לאזור.

מירי רגב: והם הגיעו עם רכבים פרטיים.

<יוסי חמו: הנחת העבודה שלנו ושל הדוברות- - -

מירי רגב: הנחת העבודה שלכם היא מוטעית.

מירי רגב: אם במלחמת המפרץ אמרו לאנשים לשים מסיכות והם לא שמו, שזה מציל חיים, אז ודאי בעניין מירון זה אחרת.

מירי רגב: אז צא מנקודת הנחה שמגיעים אנשים עם רכבים פרטיים.

מירי רגב: איזה פתרון אתה נותן לרכבים פרטיים?

<יוסי חמו: הערים, כפי שנאמר פה, ערי הלווין של צפת, טבריה, עפולה, כרמיאל, הערים הגדולות, ששם, כפי שנמסר פה על-ידי משרד התחבורה ואגף התנועה, יש – לא רק – אבל נקודות איסוף גבוהות, מסוגלות להכיל כל אחת מהן מספר מאות כלי רכב, ואותם אנשים יוכלו להחנות ולהגיע לנקודות האיסוף.

<יוסי חמו: מאותם מקומות גם לחזור מההר לכיוון נקודות האיסוף.

<יוסי חמו: זה המענה שניתן לנושא הזה.

<יוסי חמו: לכן אנחנו ערוכים גם על הצירים הראשיים וגם באותם מקומות שציינתי.

<יוסי חמו: חניונים ממוקדים מיועדים לנושא הזה, לא קיימים.

מירי רגב: זאת הבעיה המרכזית, שאין לכם חניונים.

מירי רגב: עבדתם שנה.

מירי רגב: אני מחזיקה מעבודת מטה של המשטרה קצת יותר.

מירי רגב: שנה עבדתם, בסוף אתה אומר לי – ארבע ערים בסוף הכול – לא דיברנו על כל שטח מדינת ישראל – דיברנו על טבריה, צפת, עפולה וכרמיאל.

מירי רגב: לא יכולתם למצוא ארבעה חניונים גדולים שמשם אפשר להגיע בשאטלים, משם לכיוון ההר.

<יוסי חמו: זה לא שלא יכולנו למצוא.

<יוסי חמו: בעבודת החשיבה- - - לכמות כלי הרכב שיגיעו יימצא פתרון.

מירי רגב: אבל יוסי חמו, אתה יוצא מנקודת הנחה מוטעית, שאנשים שמעו את הודעת דובר מחוז צפון, עמדו דום, התקשרו לחברות פרטיות, והגיעו עם האוטובוס הפרטי.

מירי רגב: זה לא קורה.

מירי רגב: אנשים רוצים לבוא למירון.

מירי רגב: אתה לא תקבע לי אם לבוא באוטובוס פרטי, באוטובוס של אגד או ברכב שלי.

מירי רגב: החלטתי לעשות טיול עם הילדים שלי, לנסוע למירון, ביום ראשון בבוקר או במוצאי שבת.

מירי רגב: אני נוסעת לשם.

מירי רגב: אני כמדינה צריכה להיות ערוכה בארבעה מקומות עיקריים, ששם תהיה חניה ותהיה תוספת רכבים של שאטלים מכיוון ההר.

מירי רגב: זה מה שהייתם צריכים לעשות, ואז משרד התחבורה וקול ישראל וגל"צ וכל הגורמים הרלוונטיים וגלגלצ, אני מתארת לעצמי שהדוברות כל כך טובה, ששיתפה אתם פעולה, שהם יגידו: החניון בצפת מלא, אז סעו לכיוון נהריה, החניון בנהריה מלא אז סעו – אין לנו הרבה התארגנות כזאת, שאני לא זוכרת כל כך הרבה ועדות פנים, כל יושב-ראש ועדה שעושה כל כך הרבה דיונים סביב העניין הזה.

מירי רגב: אתם צריכים למצוא פתרון לחניון מוסדר לרכבים פרטיים, נקודה.

מירי רגב: הנחת היסוד שלכם, שהם יבואו באוטובוסים, היא מוטעית.

אורי מקלב: יש עוד אלפי אנשים, שהם חולים, קשישים, סבתא רבא ל-12 נינים שלא יכולה לנסוע בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: מירושלים היא צריכה לעצור שש פעמים בדרך.

אורי מקלב: היא צריכה נקודה הכי קרובה.

מירי רגב: תכף נשאל את משרד התיירות, תכף נשאל את ועדת החמישה.

ישראל אייכלר: אמרתי לאנשי המשטרה - בל"ג בעומר שעבר אמר השר לביטחון פנים אהרונוביץ, הוא ראה מה שקורה, אמר:

ישראל אייכלר: אני חייב 50 דונם חניונים באזורים האלה - אחרת תהיה קריסה.

ישראל אייכלר: אי-אפשר להכיל כל כך הרבה אנשים בלי חניונים.

ישראל אייכלר: בשנה השלמה הזאת לא הוסף שום חניון.

ישראל אייכלר: מה עשתה המשטרה – אמרה: היות שאין לי חניונים, אקח את החניונים של הרכב הפרטי עבור האוטובוסים, ושכולם יבואו באוטובוסים.

ישראל אייכלר: אני שמעתי מדרור גנון, הנציג של משרד התחבורה, ולא רק בסאב-טקסט אלא בטקסט עצמו הוא אמר: ניתן מענה כמה שיש לנו.

ישראל אייכלר: אני מודיע לכם שלמשרד התחבורה ולאגד ולכל החברות אין מספיק אוטובוסים כדי להכיל את כל עשרות-אלפי האנשים שהיו באים ברכב פרטי עד היום.

ישראל אייכלר: אז האינטרס של המדינה, שיבואו כמה שיותר אנשים ברכבים פרטיים לאזורים המרוחקים כמו כרמיאל, צפת, עפולה, טבריה, ומשם להזרים אוטובוסים, שזה מסלול הרבה יותר קצר, כדי שמשרד התחבורה יוכל לספק אוטובוסים.

ישראל אייכלר: את זה לא עשו, גברתי היושבת-ראש.

ישראל אייכלר: אנחנו כמה ימים לפני ל"ג בעומר.

ישראל אייכלר: עשו משהו אחר – התייחסו רק לעצם ההר, שהסירקולציה והתנועה תזרום.

ישראל אייכלר: זה בסדר גמור, ואני מעריך את המשטרה על כל הפעולה הזאת, וזה בסדר גמור שהאוטובוסים יוכלו לעשות את הסיבוב ולא ייתקעו כמו שנה שעברה.

ישראל אייכלר: מה שקרה, שיש 1,000 אוטובוסים, אמרת, שהם פרטיים, ואני לא מבין למה לקפח את זכותם האזרחית של אנשים שרוצים לנסוע באוטובוס פרטי או אין להם מקום באגד, שגם הם יוכלו לרדת לפחות בהר, ואם תהיה זרימה, כמו שהוצע, שתהיה תנועה סיבובית חד-סטרית ממירון דרך צומת שבע, צומת עמיעד, אליפלט, צפת, עין עוזים, חד-סטרי, אפשר להזרים כמה אוטובוסים שאתה צריך בתנאי שהם לא יתעכבו.

ישראל אייכלר: מורידים נוסעים, אנשי אגד מעלים גם נוסעים, החברות הפרטיות יורדים לחניונים, השאטלים יביאו להם את הנוסעים חזרה לשם, ושם הם יעלו, וכך אפשר לגרום לכך שהאוטובוסים יזרמו.

ישראל אייכלר: הרכבים הפרטיים חייבים, אדון דרור גנון כמשרד התחבורה, ואתם אנשי המשטרה, חייבים, כפי שאמרה היושבת-ראש, למצוא בכל עיר מרכז.

ישראל אייכלר: יש בצפת מאחורי בית הקברות, ליד האר"י הקדוש, מקום לאלף מכוניות.

מירי רגב: פה ביום רביעי השר לביטחון הפנים אצלנו, על האלימות, אז נתייחס לעניין הזה ארוכות.

מירי רגב: אבקש דיון גם עם ראש אגף המבצעים שלכם.

מירי רגב: הפתרון שהבאתם אינו פתרון טוב.

ישראל אייכלר: גם בצפת אפשר, גם בכרמיאל, ואני דורש ומבקש בשם כל האזרחים, שמשרד התחבורה לא יגיד: שיהיו שם אנשים, יהיה אוטובוס.

ישראל אייכלר: אין לך אוטובוסים למה שצריך.

ישראל אייכלר: צריך להיות קו של שאטל, אפילו בתשלום, מכרמיאל- - -

<דרור גנון: זה בתשלום.

ישראל אייכלר: מכרמיאל, מצפת במסות גדולות כדי להעלות את כל האנשים של הרכב הפרטי.

ישראל אייכלר: היושבת-ראש, לא שמעת על זה אולי – הם רצו להציב בצומת גולני שוטרים, ולא לאפשר כניסה לצפון למי שחזותו מעידה שהוא נוסע למירון.

ישראל אייכלר: זה דבר שאסור שיקרה מבחינה אזרחית.

ישראל אייכלר: כל אזרח זכותו לנסוע לא שהוא רוצה, אלא במקום שאי-אפשר.

ישראל אייכלר: רוצה לנסוע לכרמיאל - בבקשה, צריך להכין לו מקום.

ישראל אייכלר: מכרמיאל הוא נוסע לשם, אבל צריך בשלושת הימים שנותרו להיערך לזה.

ישראל אייכלר: מאוד אעריך אם תעשו את זה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: חבר הכנסת מוזס, בבקשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה, גברתי היושבת-ראש.

מנחם אליעזר מוזס: אני רוצה לומר מילה טובה על המשטרה ועל ההיערכות שלה.

מנחם אליעזר מוזס: אני כבר כמה חודשים אתם בקשר, אחרי מה שקרה בשנה שעברה.

מנחם אליעזר מוזס: רק מי שהיה כמוני בשטח וארבע ארבע וחצי שעות מה שקרה שם, כאלה מראות של זוועה ממש.

מנחם אליעזר מוזס: את לא יכולה לתאר לעצמך.

מנחם אליעזר מוזס: אנשים, נשים וטף.

מנחם אליעזר מוזס: אפילו לא יכלו להביא אמבולנס לפנות.

מנחם אליעזר מוזס: מקרי התעלפויות.

מנחם אליעזר מוזס: לא יכלו להביא בקבוקי מים.

מנחם אליעזר מוזס: התנועה לא זרמה לאף מקום.

מנחם אליעזר מוזס: אם המסקנה שלהם היתה שזה בגלל הרכבים הפרטיים, כל הכבוד שהם עשו את הדבר הזה.

מנחם אליעזר מוזס: אין כניסה להר.

מירי רגב: זו החלטה טובה.

מירי רגב: החלטה מצוינת.

מירי רגב: רק צריך למצוא לזה פלטפורמה אחרת.

מנחם אליעזר מוזס: מכיוון שהם לא הכינו בינתיים מספיק מגרשים לרכבים פרטיים, ואני גם יודע למה – כי אנשי המושבים, שמעבדים את אדמתם כבר 70-60 שנה, צועקים: אתם לוקחים את הנחלה שלי?

מנחם אליעזר מוזס: למה, ללילה אחד, של ל"ג בעומד במירון?

מנחם אליעזר מוזס: איפה הצדק?

מנחם אליעזר מוזס: אבל יש מספיק מגרשים – לא במושבים, לא בישובים, אלא קצת בישובים יותר מרוחקים, אבל לזה צריך הרבה כסף.

מנחם אליעזר מוזס: החציבה בגליל זה לא פשוט.

מנחם אליעזר מוזס: מחפשים פתרונות, אבל מכיוון שלא עשו את זה, צריכים לפות שהתחבורה הציבורית תהיה בכמות מספקת בכרמיאל, בחצור, בצפת, בטבריה.

מנחם אליעזר מוזס: את יודעת שבשנה שעברה חצור היתה מפוקקת בגלל תחבורה פרטית?

מנחם אליעזר מוזס: אין יוצא ואין בא.

מנחם אליעזר מוזס: מה זה צפת?

מנחם אליעזר מוזס: צפת זה רחוב אחד, עד לאגד, הכול פקוק שם.

מנחם אליעזר מוזס: צפת זה דבר לא הגיוני בכלל.

מנחם אליעזר מוזס: מה שהוא אומר.

מנחם אליעזר מוזס: אחרי בית העלמין יש חניון אדיר, שבאים לקברו של האר"י ז"ל.

מנחם אליעזר מוזס: יש שם תמיד אוטובוסים.

מנחם אליעזר מוזס: זה למטה, אתה לא צריך להיכנס לעיר.

מנחם אליעזר מוזס: זה על כביש אליפלט, אתה נכנס ימינה, תעמיד שאטלים שייקחו אותך לשם.

מנחם אליעזר מוזס: אני מציע שתיקח- - - של ה-1,000 מכוניות ליד קברו של האר"י, תזרים משם שאטלים.

מנחם אליעזר מוזס: אבל לא לוותר על הפרסום, שאין עלייה ברכבים פרטיים.

מנחם אליעזר מוזס: השקעתם בזה, צריך להשקיע בזה הלאה.

מנחם אליעזר מוזס: לצערי, כל התאונות עד היום היו רק ברכבים הפרטיים.

מנחם אליעזר מוזס: תאונות נוראות.

מנחם אליעזר מוזס: אנשים באים במוצאי שבת, רוקדים כל הלילה עד הבוקר, מתעייפים, הוא לוקח את הרכב ביד עם כל המשפחה.

מנחם אליעזר מוזס: היושבת-ראש, זה לא כמו שאת אומרת שאת רוצה לצאת ביום ראשון לטיול.

מנחם אליעזר מוזס: אני מסכים אתך, אבל כאן יוצאים במוצאי שבת, רוקדים כל הלילה עד 10:00 בבוקר, אז עולים על הרכב, הוא נרדם בדרך, כל האסונות היו עם זה.

מנחם אליעזר מוזס: צריך לעודד הלאה.

מנחם אליעזר מוזס: אבל אם מישהו באמת הגיע, צריך לתת תשובה גם בכרמיאל, גם בחצור, גם בראש פינה, גם בטבריה, ועל זה, דרור גנון, אין לך תשובה.

מנחם אליעזר מוזס: יש לך בכמות ניכרת מעבר לשנה הבאה.

מנחם אליעזר מוזס: ואם אחדש לך שדיברתי עם נציג אגד אתמול, והוא אומר לי: בגלל יום הלימודים של שר החינוך יש לו פחות 200 אוטובוסים מלפני שנה, אז מה קורה כאן?

מנחם אליעזר מוזס: את זה אומר לי נציג אגד.

מנחם אליעזר מוזס: אתה צריך גם במקום רכבים פרטיים, אוטובוסים, ואין לך את זה.

<דרור גנון: עכשיו אני מבין את הרצון לדאוג לחניונים, וזה נכון.

מירי רגב: עכשיו אתה מבין?

מירי רגב: לא לפני ארבעה-חמישה חודשים, כשעשינו את הדיון?

<דרור גנון: לא על זה.

<דרור גנון: בעניינים האלה אנחנו מקבלים הנחיות מהמשטרה.

<דרור גנון: אם יאותרו חניונים, נוציא מהחניונים.

<דרור גנון: אנחנו מוציאים מהמקומות שאנחנו יודעים- - -

מירי רגב: אתה לא אמור לתת לזה תשובה.

מירי רגב: המשטרה צריכה לתת לזה תשובה.

<דרור גנון: זה חשוב גם לפרוטוקול ובכלל.

<דרור גנון: הטענה שיש יום לימודים ביום ראשון זה בעיה קשה מאוד לכל המערך.

<דרור גנון: זה גם בעיה קשה לאותם הורים שרוצים לעלות לחגוג, וצריכים בבוקר לשלח את הילד שלהם לבית הספר או להתעסק עם העניינים האלה.

<דרור גנון: גם הילדים שלי, אני מעריך, יעשו מדורות גם במוצ"ש וגם ביום ראשון.

<דרור גנון: נהיה בלגאן עם זה.

מירי רגב: בואו נתעסק במה שקשור לאחריות שלנו ולא לאחריות על הלימודים.

<דרור גנון: זה משליך על האוטובוסים.

יעקב אשר: זה לוקח להסעות.

יעקב אשר: במיוחד בצפון.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא שומע ממשרד התחבורה.

מירי רגב: ידברו כל הח"כים, יעלו את התלונות שלהם, ואז נבקש מכל אחד לתת תשובה.

מירי רגב: הרי לא נצא מכם ראש.

מירי רגב: דוד אזולאי.

דוד אזולאי: גברתי היושבת בראש, קודם כל, אני רוצה להודות לך על היוזמה לדיון הזה, וטוב את עושה שאת ממשיכה את המסורת הזאת, לקיים דיונים ולפני וגם אחרי, כדי להפיק לקחים ולהסיק מסקנות.

דוד אזולאי: אני גם רוצה להצטרף למה שאמרת קודם, שביקשו כאן לא להעלות רכבים פרטיים, ולא רוצים לתת היתרים ואני מבין.

דוד אזולאי: אבל כולנו מכירים את האזרח הישראלי, כשיש שריפה, כשיש מטען חבלה, כולם רצים לשם, למרות שאומרים להם: אל תלכו.

דוד אזולאי: אז אמרתם, לא לעלות עם רכבים פרטיים.

דוד אזולאי: אגיד לכם איפה החשש שלי – חלק מהציבור, אנחנו מכירים, הוא לא ממושמע.

דוד אזולאי: מה לעשות?

דוד אזולאי: זאת המציאות.

דוד אזולאי: זה האזרח הישראלי.

דוד אזולאי: ואז הוא יגיע לאותם מקומות שמשם עוצרים את הרכבים, ואומרים לו: לפני כרמיאל, בצומת גולני, בכל הצמתים המרכזיים, שם הוא לא יעלה.

דוד אזולאי: ואז עומד האזרח מול השוטר.

דוד אזולאי: פה מתחיל להיווצר מתח בין האזרח לשוטר.

דוד אזולאי: הוא אומר לו לא לעלות, ואז תן לו פתרון.

דוד אזולאי: הפתרון צריך להבין שבמקומות האלה גם תתאפשר חניה, גם שיהיו אוטובוסים.

דוד אזולאי: יגידו: תרד, יש פה אוטובוס, מביא אותך עד מירון.

דוד אזולאי: הוא ישמח ויגיד גם תודה רבה.

דוד אזולאי: השאלה, אם ערוכים לעניין הזה.

דוד אזולאי: לתחושתי, כרגע, לא נראה לי שיש היערכות.

דוד אזולאי: הדבר הנוסף, יש היום אווירה קשה בציבור החרדי, ואני לא מטאטא אותה מתח לשטיח.

דוד אזולאי: הציבור החרדי מרגיש נרדף, בכל פינה, בכל אתר.

דוד אזולאי: ומה שיקרה, החשש שלי, שהאווירה הזאת שקיימת תזרום גם לכיוון מירון – לכן אני חושש, בגלל האווירה הציבורית בציבור החרדי, מההרגשה הגרוע הזאת, שתוקפים את הציבור החרדי.

דוד אזולאי: יש היום עליהום, מה לעשות?

דוד אזולאי: זאת מציאות.

דוד אזולאי: ואני חושש לכבודו של משרד התחבורה, לכבודה של המשטרה.

דוד אזולאי: לכן אני מתריע.

דוד אזולאי: אמרתי את זה בכינוס הקודם, אני חוזר - אנא מכם, גלו סבלנות כלפי האזרחים.

דוד אזולאי: מאוד חשוב, אותה תנועה שאנחנו מכירים, של השוטרים – סע, סע.

דוד אזולאי: אתם מכירים את זה?

דוד אזולאי: סבלנות.

דוד אזולאי: תסבירו את הדברים שוב ושוב כדי למנוע את המתח המיותר בין הציבור החרדי לבין אלה שרוצים לעשות את הפעולה הטובה ביותר.

דוד אזולאי: לא קיבלתי תשובה, ואני מחדד את השאלה גם למשרד התחבורה וגם למשטרה – מה ההיגיון?

דוד אזולאי: יהודי משלם ממיטב כספו כדי להגיע בהסעה מירושלים למירון.

דוד אזולאי: הוא מגיע לחניון פארוד, צריך לרדת מהאוטובוס, לעלות על השאטלים, לשלם עוד כסף כדי להגיע למירון.

דוד אזולאי: למה לא יעלה עם האוטובוס הזה עד למעלה?

<דרור גנון: ללא תשלום.

דוד אזולאי: יודע מה?

דוד אזולאי: הטרחה שווה יותר מכסף.

<דרור גנון: אין טרחה.

דוד אזולאי: דרור, כאשר יהודי בן 70 ויתר על הרכב הפרטי שלו, עלה על האוטובוס, מגיע עד חניון פארוד, שם הוא צריך לרדת, לעלות על השאטל, למה?

דוד אזולאי: זה בדיוק אותו אוטובוס של התחבורה הציבורית, שיכול לעלות למעלה.

דוד אזולאי: פה אני פונה למשטרה.

דוד אזולאי: אני בקש מכם בכל לשון של בקשה – תשקלו.

דוד אזולאי: יש לי דעה בנושא הרכבים הפרטים.

דוד אזולאי: לא אתווכח.

דוד אזולאי: לכם יש דעה מקצועית.

דוד אזולאי: ניפגש אחרי זה, ואני מאחל מכל הלב שתהיה הצלחה ושהכול ידפוק כמו שאתם מתכננים את זה.

דוד אזולאי: כרגע זה לא נראה, אבל נושא האוטובוסים, הסעות - אני מבקש שהנושא הזה ייפתר.

דוד אזולאי: ולנושא האחרון, שמירת שבת.

דוד אזולאי: היות שהאירוע הוא במוצאי השבת, החשש הגדול, במשך כל השנים המשטרה עשתה כל מאמץ כדי לשמור שבת ולהימנע מחילולי שבת.

דוד אזולאי: אני רוצה לקוות ואני מתפלל שגם השנה לא יהיו חילולי שבת.

דוד אזולאי: להימנע מהפעלת המערכות עד צאת השבת.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: זבולון קלפה, בבקשה.

זבולון כלפה: צהריים טובים.

זבולון כלפה: קודם כל, תודות ליושבת-ראש הוועדה על העלאת הנושא הזה לדיון.

זבולון כלפה: חשוב לי לומר דווקא לאגף שלכם.

זבולון כלפה: יצא לי לפני כעשר שנים במשך כשנה וחצי, לנהל סדר גודל של כעשרה אירועים, בין 50 ל-300 אלף אנשים, כולל תעבורתיים, כלומר עם ניסיון רב.

זבולון כלפה: כשאני אומר את הדברים, אני אומר אותם מתוך ניסיון; באירועים במקומות שונים בארץ – גם בירושלים, גם בתל-אביב, גם בדרום.

זבולון כלפה: אז אני מכיר את הדברים די מקרוב.

זבולון כלפה: ראשית, אין ספק שבפניכם ניצבת משימה גדולה ומורכבת, אבל מצד שני, באותה נשימה אני אומר – זה לא אירוע של פעם ראשונה.

זבולון כלפה: זה כבר כמה שנים.

זבולון כלפה: הניסיון הזה, הידע הזה ודאי שווה הרבה, וחשוב מאוד להשקיע בפיצוח של הדברים ובהתנהלות ובארגון, לפני שמגבשים כל מיני מסקנות.

זבולון כלפה: שמעתי פה במהלך הדיון כל מיני אמירות שאני לא מצליח להבין.

זבולון כלפה: כלל ראשון בתעבורה מהניסיון שלי, האזור חייב להיות סטרילי בפני רכבים פרטיים.

זבולון כלפה: אני מסייג ואומר – נכון שיש מקרים חריגים כמו נכים או דברים כאלה.

זבולון כלפה: ראיתי את הדברים האלה מקרוב.

זבולון כלפה: כלל ראשון הוא איך מנטרלים את זה ולא גורמים להיכנס פנימה, כי לאחר מכן השליטה בפנים הופכת לכאוס מוחלט.

זבולון כלפה: לכן בעיניי תמוה שאנחנו ניצבים אחרי שנה של דיונים במערכות השונות, שלושה-ארבעה ימים לפני תחילת האירוע של ההילולה בל"ג בעומר, והכלל הבסיסי של מגרשי חניה ואפילו במרחק של 10 או 20 ק"מ, זה לא משנה המרחק כרגע – זה לא נעשה.

זבולון כלפה: זה נשמע לי קצת משונה, כי התוצאה תהיה בסופו של דבר, במיוחד היום, כשאנשים נוסעים הרבה ברכבי שטח, הם ייכנסו ויפלסו צירים ודרכים.

זבולון כלפה: האירוע ייצא מכלל שליטה מהר מאוד.

זבולון כלפה: לכן אני אומר, ובדרך כלל ציבור כן ממושמע אם ההוראות מגיעות אליו.

זבולון כלפה: תמיד יש חריגים, אבל רוב הציבור שומע להוראות, מבצע את הדברים, מבין שאתם חפצים בטובתו.

זבולון כלפה: דבר שני, לא הצלחתי להבין אם השאטלים האלה, שזה הציר המרכזי כדי להניע מסות של ציבור, האם הם עולים כסף, כי אם כן, זה כשל ברור.

זבולון כלפה: אין סיכוי שהאירוע הזה יעבור.

אורי מקלב: תחבורה ציבורית – לא.

אורי מקלב: מי שמגיע ברכב פרטי, זה יעלה לו.

זבולון כלפה: מי שמגיע ברכב פרטי נאסף בבאר-שבע או באשדוד או בנתיבות או לא יודע איפה.

מירי רגב: לא.

זבולון כלפה: אין לי ספק שלאור האירוע השנה נצטרך לשבת יחד לאחר מכן פה.

זבולון כלפה: גם מבחינתי, אני מוכן להקדיש את הזמן שלי אישית בדברים האלה, כי אני חושב שככל שמבודדים ונותנים שהנקודה עצמה, קרי הציון שם למעלה בהר יהיה סטרילי יותר מכל כלי רכב, אך ורק מהשאטלים בלבד, עם כל המורכבות והשאלות הקשות של חלק מהאנשים, כי רכבים שלא מונחים, וכל אחד מחפש את החניה שנוחה לו, ואז הדבר מתחיל ליצור תסבוכת, ו-וודאי בהיקפים של מאות-אלפי אנשים שאמורים לנוע על פני ציר זמן צר.

זבולון כלפה: אני מקווה שלא תצא תקלה מתחת ידי כולנו פה באירוע הזה.

זבולון כלפה: על פניו אני קצת מודאג.

מירי רגב: מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת בראש.

אורי מקלב: אנחנו גם מודים לך על קיום הדיון.

אורי מקלב: אנחנו לא רואים שבתקופה הזאת זה מובן מאליו.

אורי מקלב: זה לא סתם דיון, אלא את צוללת מקצועית לתוך הדיון.

אורי מקלב: זה גם סוחף אותנו לא להיות פופוליסטיים אלא מקצועיים, וכך גם הדוברים לפניי וגם אני אשתדל.

אורי מקלב: קודם כל, אני רוצה להודות לכל הגופים שמתעסקים חודשים רבים.

אורי מקלב: אנחנו אולי, נראה שאנחנו קצת מבקרים אותם, במיוחד משרד התחבורה ומשטרת התנועה, שנמצאים בוויכוח קטן אתנו, אולי, שאנחנו מבררים את הדברים, בזמן שאנחנו יודעים שמשתדלים הרבה.

אורי מקלב: אבל יש לנו ויכוח עקרוני, מה זה נקרא - יש לנו קודם כל הסכמה, שכולנו רוצים בהצלחת האירוע, בשונה אולי מהפגנה, שיש לי ויכוח עם המשטרה, מה גבולות הגזרה ואיך מתנהגים; כאן שני הצדדים רוצים את ההצלחה, שהציבור יוכל להגיע, אבל יש לנו ויכוח, מה נקרא הצלחת האירוע.

אורי מקלב: האם שהמחזות שהיו בשנה שעברה, שהיו בפרהסיה, שורת אוטובוסים, זה לא יחזור על עצמו, ורק מה שלא יהיה, זה יידחק לפינות אחרות, לחניונים, יתפזר במשך כל המקומות?

אורי מקלב: זה הוויכוח המרכזי.

אורי מקלב: האם הבעיה תתפרס למקומות ולא תיראה כל כך – מזה אנחנו חוששים.

אורי מקלב: אנחנו חוששים שהבעיה לא נפתרת אלא מתרחקת.

אורי מקלב: האם לחכות בתוך החניונים שעה לאוטובוס לשאטל, זה סביר או לא?

אורי מקלב: האם להמתין אחרי שהאוטובוס הגיע מרחוק, מירושלים, אוטובוס בחברה הציבורית הכללית?

מירי רגב: במציאות הקיימת, שאנחנו רוצים גם לאפשר לרכבים להגיע עד מקום מסוים באזור שטח נקי, יכול להיות ששעה עגולה שבה מגיעים אנשים ושם עולים, זה סביר.

מירי רגב: אי-אפשר גם הכול.

אורי מקלב: שעה זה בסדר?

אורי מקלב: שעה וחצי זה לא בסדר?

מירי רגב: לא יודעת.

מירי רגב: צריך גם להיות הגיוניים.

אורי מקלב: להמתין בתוך החניון.

<דרור גנון: למה צריך להמתין?

אורי מקלב: זאת המציאות.

מירי רגב: המשטרה והתחבורה יענו פה.

אורי מקלב: האם נחזה במצב ש-300 איש נדחקים באוטובוס אחד, לא משנה אם זה לא יהיה בכיכר אלא זה יהיה בתוך החניונים, או זה יהיה במקומות הסעה אחרים - בכרמיאל או בחיפה.

אורי מקלב: האם נחזור ונראה את זה?

אורי מקלב: האם נמשיך לראות את צפת פקוקה, שאף אחד לא יוכל לצאת משם כי לא יהיו חניונים, או כל הרכבים שיגיעו בסוף לצפת והאוטובוסים, יוכלו לצאת?

אורי מקלב: הנושא הזה של חניונים בכלל, יש לנו ויכוח עקרוני עם המשטרה, מקצועי.

אורי מקלב: המשטרה אומרת: אנחנו לא רוצים להקים חניונים.

מירי רגב: לא צריך להקים חניונים.

מירי רגב: קיימים חניונים.

אורי מקלב: להשתמש, להודיע על חניונים.

אורי מקלב: הם לא רוצים להודיע, כי הם חושבים שמקצועית, שאם לא יודיעו על חניונים, אנשים ייסעו מירושלים בתחבורה ציבורית כולם.

אורי מקלב: אז קודם כל, כפי שאמרת, זה לא נכון.

אורי מקלב: אנשים לא נוסעים, נוסעים יותר קרוב.

אורי מקלב: שניים, יש אלפי מקרים שלא יכולים לנסוע – קשישים, חולים.

אורי מקלב: אני מביא את הסיפור בפנייה שהיתה אליי – סבתא רבא בת 80, שיש לה 12 נינים.

מירי רגב: עזוב סיפורים.

מירי רגב: אנחנו מבינים את העניין.

מירי רגב: אנחנו רוצים לסכם את העניין.

מירי רגב: בוא נתקדם.

אורי מקלב: הוויכוח הרבה יותר רחב בכרמיאל, נניח.

אורי מקלב: שם קיים חניון לאלפי מכוניות שהוא סגור אם לא יפתחו אותו.

אורי מקלב: החניון הזה, בפסטיבל המחולות.

אורי מקלב: אני אומר לכם, משרד התחבורה לא אמר כאן, והוא לא עושה את הוויכוחים עם המשטרה בפנינו, אבל אני בטוח בוויכוח הזה – אם החניון המרכזי נמצא בכרמיאל, אוטובוסים צריכים לנסוע 30 ק"מ.

אורי מקלב: אם אין חניונים, אנשים ייסעו מירושלים, הם צריכים הרבה יותר אוטובוסים, הרבה יותר ק"מ והרבה יותר שעות.

אורי מקלב: החשבון הוא פשוט, דרור גנון.

אורי מקלב: אם החניון קיים בכרמיאל- - -

מירי רגב: אבל הוא לא הבעיה של החניון.

אורי מקלב: הזכרתי בתחילת דבריי את נושא האוטובוסים וחזור מייד עם צאת החג או שעה אחרי צאת החג, שאלפי איש מחכים.

אורי מקלב: רק אחרי שהאוטובוסים מגיעים מבני ברק או מירושלים.

אורי מקלב: דיברנו על המבקרים של האוטובוסים, הרבה יותר מבקרים, והנושא האחרון, שהכי ערכי לנו, הוא שמירת השבת.

אורי מקלב: כל זה אינו שווה לנו אם לא תהיה שמירת שבת.

אורי מקלב: אם יהיו פחות אנשים שיגיעו להר השנה מכל השנים בגלל הסגירה, זה לא נקרא שהצלחנו אלא שגרמנו לזה שאנשים לא יגיעו.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: יעקב אשר.

יעקב אשר: גברתי היושבת-ראש, אני מודה לך על הדיון, קודם כל.

יעקב אשר: אני מקווה שזה לא מעט מדי או מאוחר מדי, אבל כל דבר שיכול לשפר ולהכניס יותר רעיונות זה מבורך מאוד.

יעקב אשר: אני סקפטי, כמה זה יועיל באופן גורף, אבל ודאי זה יכול לעזור, והועלו פה באמת רעיונות טובים.

יעקב אשר: אני חושב שיש פה בעיה מרכזית אחת, שהטקס הזה, לא השכילה מדינת ישראל להבין, שאם יש מקום שלפחות פעם בשנה, שלא לדבר על כל השנה, מגיעים למעלה מחצי מיליון איש, זה לא מקום ששווה טקס חוקי, סגור, סטטוטורי, שמחייב אתו יחד הקצאת משאבים?

יעקב אשר: לא יכול להיות.

יעקב אשר: כל שנה אנחנו יושבים.

יעקב אשר: הכבישים נשארו אותו רוחב, החניונים - לא הוסיפו חדשים.

יעקב אשר: היה ביקור לא רחוק משם של האפיפיור באזור הכנרת.

יעקב אשר: כמה מיליונים הושקעו שם בתשתיות כדי שזה יהיה בטיחותי, כדי לסלול דרכים חדשות שלא היו קודם?

יעקב אשר: אחת ולתמיד, הקריאה מהוועדה הזאת גברתי, ואת יודעת להרים דברים גדולים, אני יודע את זה – היינו לפני שעה בדיון של ועדת הפנים.

יעקב אשר: פעם אחת ולתמיד, הטקס הזה והא טקס שבאים אליו מכל גוני הציבור.

יעקב אשר: זה דבר ממלכתי, צריך להיות סטטוטורי, ומלווה בתקציב תשתיתי, ואז המשטרה ומשרד התחבורה, יהיה להם על מה לבסס את התוכניות שלהם.

יעקב אשר: הרי כל הזמן מריצים את זה מצד לצד.

יעקב אשר: מנסים רעיונות, כאילו אנחנו שפני רעיונות.

יעקב אשר: מספיק.

יעקב אשר: המקום הזה הוא מספיק חשוב, ר' שמעון בר-יוחאי הוא מספיק חשוב כדי שמדינת ישראל אחת ולתמיד תשקיע משאבים תשתיתיים, ואני אומר לך – עם משאבים תשתיתיים אפשר להיכנס גם עם כלי רכב פרטיים, גם ציבוריים, גם להתפלל וגם לחזור לשלום הביתה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: גפני, בבקשה.

משה גפני: אני לא רוצה לקחת את הזמן.

משה גפני: אני באמצע ניהול ישיבה.

משה גפני: אני רק רוצה להצטרף למה שאמרו חבריי.

משה גפני: המציאות היא שמירון, מספר המשתתפים שם הולך וגדל מדי שנה.

משה גפני: כולם יודעים את זה.

משה גפני: הייתי יושב-ראש ועדת הפנים לפני הרבה שנים.

משה גפני: התקיים כאן דיון מאוד קשה בעניין הזה.

משה גפני: לא השתנה כמעט דבר בעניין הזה מעבר לעובדה שאנשים שיודעים – יש לי חשד, למה מדינת ישראל לא בעניין?

משה גפני: היא לא בעניין פשוט.

משה גפני: כמו שיעקב אמר – לא מרחיבים את הכבישים.

משה גפני: אם זה היה אירוע שבו באופן קבוע היו מגיעים כל כך הרבה אנשים כל השנה, והיו מגיעים לאירועים כמו ל"ג בעומר מאות-אלפי איש, בסדרי גודל בלתי-רגילים, שזה היה אירוע שאליו היו מגיעים חילוניים אשכנזיים מתל-אביב, האם היו משאירים את הכביש למירון?

משה גפני: אותו דבר כמו היום?

משה גפני: אני שואל אותך.

משה גפני: את אשה רצינית, יש לך אומץ להתמודד עם שאלות.

משה גפני: האם זה היה קורה?

משה גפני: האם הכביש למירון היה נשאר מפותל באופן הזה שבו הוא נמצא, שצריך דרור גנון, שאני מברך אותו על התפקיד החדש ועל העלייה בדרגה, האם המשטרה וכל המשרדים שנוגעים בדבר היו צריכים להתמודד היום עם דבר כזה, ולא יצליחו - שלא תהיה טעות.

משה גפני: האם המדינה היתה משאירה את זה כך, אם זה היו אשכנזים חילונים מתל-אביב?

משה גפני: התשובה היא לא.

משה גפני: הכביש כבר לפני עשרים שנה היה כביש אחר לגמרי.

משה גפני: משרד התחבורה סולל דרכים במקומות הרבה פחות- - -

מירי רגב: כיכרות ועוד כיכר.

מירי רגב: השאלה, מי עושה מפקד יותר גדול.

מירי רגב: שם אתה מקבל כיכר.

מירי רגב: אני מצפה שתבין, גפני.

משה גפני: אני חוזר לנושא.

משה גפני: אין לי הסבר, גברתי היושבת-ראש, למה בשנה שעברה זה היה מוצלח, למה היה צריך לשנות את זה.

משה גפני: אני אומר את זה כבור ועם הארץ, שאני לא מכיר את הפרטים, אבל אנשים דיברו אתי.

משה גפני: אני לא מכיר את הפרטים.

משה גפני: בשנה שעברה זה הצליח.

משה גפני: כשאני אומר: הצליח – הכול יחסי.

מירי רגב: הצליח בזכותו של הצדיק הגדול.

מירי רגב: בנס.

משה גפני: נכון.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אני אומר לכם, אני לא מבין למה צריך לשנות, אבל אם למירון היו מגיעים אשכנזיים חילוניים מתל-אביב, היו מרחיבים את הכביש.

מירי רגב: אני לא מסכימה אתך.

מירי רגב: משרד התיירות, האם השר או מישהו ממשרד התיירות קיים דיון, והאם התמונה שנראית פה מבחינת התחבורה מוצאת חן בעיני השר האחראי?

מירי רגב: נציג שר התיירות, בבקשה.

<אלי ליפשיץ: הושקעו עשרות-מיליונים באזור, אז לומר שלא הושקעו מספיק כספים, זה לא נכון.

דוד אזולאי: אפשר לקבל פירוט?

<אלי ליפשיץ: כן.

<אלי ליפשיץ: יש החלטות ממשלה בנושא.

מירי רגב: שאלתי האם לסוגיית התחבורה במירון, האם השר האחראי ומי שאחראי על זה, דעתו נוחה מכך?

<אלי ליפשיץ: בסוגיית התחבורה מי שקובע זה המשטרה.

מירי רגב: לא נכון.

מירי רגב: אתם האחראיים.

מירי רגב: אביא את זה לוועדת חקירה למבקר המדינה.

מירי רגב: אתם אחראיים.

מירי רגב: אתם צריכים להנחות את המשטרה, והיא צריכה לבצע את זה.

יעקב אשר: אתם צריכים לדרוש כביש של ארבעה מסלולים.

יעקב אשר: אתה עושה את זה או לא?

יעקב אשר: מה זה משטרה?

יעקב אשר: אתה אומר לה: תעבור דרך איזו מנהרה קטנה.

יעקב אשר: הם לא יודעים לעשות את זה.

יעקב אשר: משטרה, משטרה.

<אלי ליפשיץ: כאשר קובעים נהלים או כללים או תוכנית, יש תקציב, ודאי פועלים במסגרות תקציב ולא מעבר לכך.

<אלי ליפשיץ: מי שקובע לגבי התחבורה זה המשטרה.

<אלי ליפשיץ: צריך לקחת בחשבון שכאשר אנחנו מדברים על תקציב מסוים, אנחנו גם צריכים- - -

מירי רגב: אני לא רוצה לדבר דרך החורק של הגרוש.

מירי רגב: אני מבינה איך אתם אחראיים על העניין.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: המשטרה, אני רוצה לדעת, אל"ף, האם יש אפשרות היום, לקראת ההילולה הקרובה, האם אתם יכולים למצוא ארבעה חניונים גדולים בארבע ערים גדולות כמו צפת, טבריה, עפולה וכרמיאל, ששם יהיה אפשר לתת הנחיות, ששם יגיעו אנשים, יחנו, ומשם האוטובוסים ייצאו להר?

מירי רגב: בואו נהיה תכליתיים וננסה לפתור את הבעיות שכרגע עולות.

<יוסי חמו: אענה גם על זה, אבל עלו גם מספר סוגיות שביקשת עליהם תשובה.

<יוסי חמו: לגבי הנכים- - -

מירי רגב: לפני כן, האם אתם יכולים למצוא חניונים בערים האלה כדי שהרכבים יגיעו לשם, ומשם ייסעו בשאטלים להר?

<יוסי חמו: כל תוכנית התנועה במשך שנה אושרה על-ידי כל הגורמים, ראש אגף התנועה.

<יוסי חמו: אם יהיו שינויים, כמובן, נעלה אותם.

מירי רגב: מי זה ראש אגף התנועה?

<ידידה סבג: ניצב צ'יקו אדרי.

<ידידה סבג: בשנה שעברה הגיעו למירון בסך הכול, כל ההילולה, 3,000 כלי רכב פרטיים.

<ידידה סבג: השנה אנחנו מאמינים שיגיעו הרבה פחות.

<ידידה סבג: צריך להבין שכל התחבורה הפרטית שתגיע, תנותב הרבה מאחורה במעגלים.

<ידידה סבג: אנחנו עובדים במספר מעגלים.

<ידידה סבג: כל התחבורה הפרטית תקבל בפוליגונים בכל הצירים הראשוניים מסרונטים גם לטלפונים הכשרים, שזה הציבור הדתי, דרך פיקוד העורף.

<ידידה סבג: יש לנו מערכת מסונכרנת אתם.

<ידידה סבג: בכלך רגע נתון ניתן הנחיות, בטח שעם שילוט מקדים, אלקטרוני, לאן לנסוע.

<ידידה סבג: השוטרים יונחו, מעבר לסובלנות שאתם מבקשים, והיא תהיה, אלא אם כן – דיברנו על זה בישיבה הקודמת – ינתבו את האנשים, כך שהערים האלה אמורות לספוג כלי רכב שהן יודעות לספוג.

<ידידה סבג: כרמיאל יודעת לספוג כלי רכב.

מירי רגב: מה זה, יודעת לספוג?

מירי רגב: יראו אנשים דתיים ומבוגרים וילדים הולכים ממקום אחד בעיר למקום השני של השאטל?

<ידידה סבג: אנחנו לא רוצים ליצור מצב, שמעודדים את הציבור להגיע לעיר מסוימת.

<ידידה סבג: אנחנו מנחים את הציבור, ונמשיך להנחות אותו, עד ממש המבצע עצמו, קרי ההילולה, שכל ערי הלוויין יודעות לספק תחבורה ציבורית.

מירי רגב: הכול מצוין, אבל אני שואלת אותך מהעבר, אנחנו יודעים שלכרמיאל, טבריה, עפולה וצפת מגיעים הרכבים הפרטיים.

מירי רגב: האם למקומות האלה אפשר לדאוג שתהיה חנייה פרטית לאותם רכבים פרטיים, יותר גדולה מתחת אגד, שלא יכולה להכיל אותם, בצדק – תחנת אגד אמורה להכיל אוטובוסים של אגד, מרכזית, וכך נכון שיהיה.

מירי רגב: האם נכון שבאותן ערים אתם תגדירו, כמו בכרמיאל, חניון המחולות, צפת, האר"י וכדומה, שלשם יגיעו רכבים פרטיים, ומשם – הרי מבחינת התחבורה, לא משנה מאיפה הוא מוציא את האוטובוס – מתחנה ציבורית או מהאר"י או המחולות, ומשם ייצאו השאטלים להר?

מירי רגב: זאת השאלה.

<ידידה סבג: כרגע אין חניון מוגדר בעיר מסודרת.

מירי רגב: אז לא עשיתם עבודתכם כראוי.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שאתם טועים בעניין הזה.

זבולון כלפה: התושבים באותן ערים יודעים שהולכים לנחות עליהם באותו יום?

מירי רגב: אני מבקשת, מחר ב-16:00 או ב-15:00 – אודיע לך.

מירי רגב: ב-16:00 יש המליאה.

מירי רגב: ב-15:00 אני מבקשת שיהיה כאן ראש אגף התנועה, שיהיה כאן מנכ"ל משרד התחבורה.

מירי רגב: אני רוצה לקבל תשובות ברורות לגבי החניונים לרכבים הפרטיים בארבעה אזורים בערים האלה.

מירי רגב: נשלח גם מכתב, כמובן, היום לשר.

מירי רגב: נעדכן את כולם.

מירי רגב: דעתי לא נוחה מההיערכות הזאת.

מירי רגב: אני יודעת שאתם עושים היערכות.

מירי רגב: זו בדיוק הסיבה שקיימנו את הדיון הזה היום.

מירי רגב: עזוב שהמדינה כמדינה לא ערוכה לזה, וזה בסוף נופל על הגורמים המקצועיים – על תחבורה, על משטרה, על מד"א.

מירי רגב: עזוב את זה.

מירי רגב: ראיתי את המכתב שקיבלתי ממזכיר הממשלה.

מירי רגב: זו סוגייה אחרת.

מירי רגב: את זה עוד אעלה למבקר המדינה.

מירי רגב: זה לא קשור.

מירי רגב: כרגע אנחנו נמצאים במצב שהמשרד האחראי הוא לא המשרד האחראי.

מירי רגב: שכל גוף פועל לבד בהכפפה של משרד הדתות לגורם הרלוונטי או לא בהכפפה – זה לא משנה כרגע.

מירי רגב: כרגע נוצר מצב שכל גוף פועל כדי למנוע תקלה בהילולה.

מירי רגב: יש רצון טוב לכולם, אבל יש סוגייה אחת שעולה כל הזמן על הפרק.

מירי רגב: אני אומרת לטובת הפרוטוקול, שאשלח בסוף, וגם נקים ועדת משנה בעניין הזה לטובת מבקר המדינה.

מירי רגב: לפרוטוקול, ועדת הפנים מקיימת דיוני היערכות של הגורמים הרלוונטיים לטובת ההילולה.

מירי רגב: היא לא עושה עבודת הגורם האחראי שאמור לעשות את זה, קרי משרד התיירות, אמור לעשות את הדיונים מול מד"א, כב"א, מול התחבורה, מול משטרת ישראל.

מירי רגב: לא תפקידה של ועדת הפנים.

מירי רגב: ועדת הפנים גילתה ואקום של המדינה בהיערכות להילולה של ר' שמעון בר-יוחאי.

מירי רגב: כדי למנוע מצב שאנשים לא יוכלו להגיע לשם, מנסה הוועדה לצמצם את הפערים ולתת לזה מענה.

מירי רגב: כרגע, כמו שאני רואה, ודעתי תועבר גם לראש הממשלה, כי קיבלתי את מכתב אבי מזכיר הממשלה, בסוף האחריות היא של משרד התיירות.

מירי רגב: אני אומרת חד וחלק: דעתי לא נוחה מיכולת הדעת האנשים להילולה.

מירי רגב: טוב עשיתם שהרחקתם רכבים פרטיים.

מירי רגב: זה נכון וחשוב.

מירי רגב: טוב שהגברתם את התחבורה הציבורית.

מירי רגב: זה חשוב וטוב.

מירי רגב: שני נושאים שיכולים לפתור גם את בעיית הניוד בתוך המעגל הפנימי: אחד, אם אוטובוס פרטי מגיע, וקיבל את האישור של המשטרה, כדאי שיוריד ויחזור לחניון הרלוונטי, להמתין להם.

מירי רגב: הדבר השני הוא ארבעה חניונים גדולים.

מירי רגב: בוא נניח שה-3,000 איש יגיעו.

מירי רגב: המינימום שאתם יודעים מהפעמים הקודמות, לארבע הערים, צפת כרמיאל, עפולה וטבריה, צריך לתת לזה מענה, שיהיו חניונים – לא החניון של אגד.

מירי רגב: הוא לא חניון של רכבים פרטיים.

מירי רגב: צריך שיהיו חניונים, שלשם יגיעו הרכבים הפרטיים, משם רכב של אגד יוציא אותם לכיוון ההר ויחזור.

מירי רגב: אין דרך אחרת.

מירי רגב: אפשר לפתור את הבעיה הזאת.

מירי רגב: אמרת: עד 3,000.

<ידידה סבג: לא אמרתי את זה.

<ידידה סבג: ספרנו 3,000- - -

מירי רגב: אז לקחתי את מה שאתה ספרת, ואמרתי: אתם יוצאים מנקודת הנחה שיהיו פחות.

מירי רגב: נניח שאתם צודקים, ואולי לא.

מירי רגב: המקסימום, שיגיעו 3,000, אז בואו ניתן פתרון ל-3,000.

מירי רגב: איך תיתן את הפתרון ל-3,000?

מירי רגב: יש חניונים קיימים בצפת.

מירי רגב: יש חניון קיים בכרמיאל.

מירי רגב: אם אתם צריכים את עזרת הוועדה, אמנה לכם ועדת משנה שממילא תקום עכשיו.

מירי רגב: לא הותרתם לי ברירה, גם הממשלה וגם כל ההיערכות הזאת.

מירי רגב: תקום ועדת משנה.

מירי רגב: זה לא ייראה כך לקראת ההילולה להבאה.

מירי רגב: לכן מחר ב-16:00 או ב-15:00 נקיים דיון נקודתי עם התחבורה ועם המשטרה, והתיירות כמובן, שיש להם אחריות לעניין הזה.

מירי רגב: ועדת משנה, אני מבקשת להביא אותה להצבעה ביום רביעי.

מירי רגב: תקום ועדת משנה לעניין הילולה למירון.

מירי רגב: הוועדה הזאת תעביר את ממצאיה אלינו, ונעביר את זה גם למבקר המדינה.

מירי רגב: הגיע הזמן שנתחיל לעבוד.

מירי רגב: מתחיל לעצבן אותי העניין הזה, כולל כל המכתבים שהגיעו אלינו ממזכיר הממשלה, מי הוועדה האחראית, מי המשרד האחראי.

מירי רגב: היועץ המשפטי, תכין את השר היטב לעניין הזה.

מירי רגב: מי היועץ המשפטי של שר התיירות.

מירי רגב: מי אחראי על זה, מי לא אחראי על זה.

מירי רגב: לא מעניין אותי.

מירי רגב: כרגע מעניין אותי שההילולה הזאת תעבור בשלום.

מירי רגב: ועדת המשנה הזאת תכלול: יושב-ראש – דוד צור, אזולאי, זבולון קלפה ואיילכר.

מירי רגב: זאת הוועדה.

מירי רגב: נביא אותה בבקשה להצבעה ביום רביעי.

מירי רגב: היא תתחיל לעבוד לקראת.

מירי רגב: לקראת ההילולה במוצאי שבת, אני מציעה, אם תגידו לי: הנושא הזה נסגר, דיברנו עם אדרי, אני מכירה אותו ואת כולם שם – אלה אנשים נבונים.

מירי רגב: אבל יש להבין שיש פה מהלך שצריך לתת לו פתרון.

מירי רגב: הפתרון, שהחניון של אגד הוא שיהיה חניון של הרכבים הפרטיים, אינו נכון.

מירי רגב: הוא ראייה לא נכונה.

מירי רגב: אז האוטובוס של אגד ייצא מהחניון של אגד, 30 מטר או 40 מטר, כפי שאמר פה דרור, לאן שהמשטרה תגיד.

מירי רגב: הם לא קובעים את זה.

מירי רגב: הם אמורים לתת פתרון של שאטל כדי שרכבים פרטיים לא יסתמו את העלייה להר, ואת זה נעשה.

מירי רגב: אתם המשטרה, תיתנו איפה זה יכול להיות.

מירי רגב: לא נכנסתי לסוגיית מד"א ומשרד הבריאות ולא נכנסתי לסוגיית כב"א, שזה יש ועדת חמישה ושר אחראי וחברה ומי שיהיו אחראים על זה.

מירי רגב: הוועדה לא אחראית לעניין הזה.

קריאה: אין פערים.

מירי רגב: אז אני בכלל מאושרת.

אורי מקלב: למען השקיפות, היה סיכום עם התחבורה – זה עוד נושא שהעלינו אותו, שהוא מאוד חשוב, שאין היגיון לקחת אוטובוס שלם, להביא אותו עד חניון עין זיתים, להעלות אותו שוב שאטל- - -

מירי רגב: הבנתי את זה.

מירי רגב: סיכמנו את זה.

אורי מקלב: הפירוש הוא שכל התחבורה הציבורית הכללית תוריד בהר ואחרי זה תפנה לחניונים.

אורי מקלב: הוא אמר שיבדוק את זה.

מירי רגב: בעניין הזה אני מקבלת דווקא את עמדת משרד התחבורה.

מירי רגב: אני חושבת שנכון להגיע לאזורים מסוימים, ומשם לעשות את השאטלים.

מירי רגב: מצד שני, צריך יהיה לראות איך אתם מתגברים את השאטלים.

<דרור גנון: נפעיל בתדירות של מקסימום רבע שעה, כי מדובר בהגעה אטית של רכבים.

<דרור גנון: מקדם מילוי של מקסימום 30, אם אנחנו עוברים את הרבע שעה.

<דרור גנון: לא ניתן לאנשים להמתין יותר מרבע שעה, להגיע לאוטובוס.

<דרור גנון: נעמיד כמות אדירה של אוטובוסים שם.

<דרור גנון: ניתן את המענה המיטבי.

<דרור גנון: לגבי הסדרנים, יהיו שם עשרים, לא שניים, מקלב.

<דרור גנון: הם יעלו את האנשים, יכרטסו.

מירי רגב: אני רוצה להודות לך, קודם כל, דרור, על העבודה שעשיתם במשרד התחבורה.

מירי רגב: אני יודעת שהשר והמנכ"ל, עשיתם חשיבה יפה, ואני מודה על כך.

מירי רגב: אני מבקשת שתמצאו פתרונות לאותם ארבעה חניונים שלא בתחנה של אגד, ואם לא תמצאו את הפתרון, אנחנו ועדת המשנה תרד מחר ותבוא פתרון לשר ביום רביעי, שנמצא אצלנו בדיון על האלימות.

מירי רגב: תחליטו מה עדיף לכם – שהשר ייתן לכם את הפתרון דרך הוועדה או אתם תמצאו את הפתרון.

מירי רגב: תודה רבה, הישיבה נעולה.