ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 322, 2014-04-07 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: נתחיל בנושא שינויים בתקציב.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון, פנייה מס' 12-14.

משה גפני: יש לי רק שאלה לסדר.

משה גפני: בשבוע שעבר היה דיון על העברה של 177 מיליון שקל לחטיבה להתיישבות.

משה גפני: "יש עתיד" לא הצביעו.

משה גפני: היה דיון בינך לבינם, גם התייעצויות בחדרים, אתה דחית לישיבה לאחר מכן, לאחר שהייתה התחייבות שביום רביעי תהיה בוועדת החוקה הצבעה.

אלעזר שטרן: יום חמישי.

משה גפני: יום רביעי, כך נאמר פה.

ניסן סלומינסקי: התחייבות של מי?

משה גפני: כך אמר עופר שלח, כך אמר בועז טופורובסקי, פה הייתה התחייבות של יש עתיד.

אחמד טיבי: התחייבות של הקואליציה.

משה גפני: אבל יש עתיד הובילה את זה.

משה גפני: אנחנו שאלנו את יש עתיד איך אתם מצביעים עכשיו בעד 177 מליון שקל בחטיבה להתיישבות?

משה גפני: הם אמרו שביום רביעי תהיה ישיבה בוועדת החוקה, והייתה התחייבות שזה להיפך, הוא אפילו צעק על ליצמן עפר שלח - גנבים, וכל מיני דברים כאלה, אנחנו דואגים לזה שתהיה שקיפות.

אחמד טיבי: מאז אין שקיפות.

משה גפני: היות ואני לא נמצא בוועדת החוקה, אני פה נמצא, אני מבקש לדעת, אדוני היושב ראש, האם באמת אושרה השקיפות?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על שום סיכום כזה.

משה גפני: זה מה שנאמר כאן בוועדה, הרי זה היה הנושא.

ניסן סלומינסקי: תשאל את מי שאמר, אני לא יודע להגיד לך.

ניסן סלומינסקי: הדיונים האלה בדרך כלל - - -

אלעזר שטרן: אני הייתי בוועדה, אני יכול להגיד לך.

משה גפני: קודם כל אני שומע שבכלל זה לא היה ביום רביעי, זה היה ביום חמישי.

אלעזר שטרן: נכון.

ניסן סלומינסקי: הסיכומים האלה התבצעו בין ישראל ביתנו לבין יש עתיד, לא קשורים אלינו בכלל.

אחמד טיבי: אתה לא חייב להיות באמצע, בסדר, אבל העברה הייתה בוועדת הכספים, ולכן חבר הכנסת גפני - -

ניסן סלומינסקי: להעברה הזאת לא היה בעיה של שקיפות.

משה גפני: כן היה.

ניסן סלומינסקי: על 177 מיליון לא היה.

ניסן סלומינסקי: היה פירוט - - -

אחמד טיבי: לא, העיכוב שלהם מראש היה בגלל השקיפות.

משה גפני: בגלל השקיפות.

ניסן סלומינסקי: הבעיה לא הייתה על ה-177 מיליון.

אחמד טיבי: גם.

אלעזר שטרן: גם.

ניסן סלומינסקי: הייתה שקיפות מלאה מהיום הראשון, הקראתי את הפירוט.

משה גפני: אדוני יושב ראש הוועדה, היות ואני לא תוקף אותך, אל תמצא תירוצים מתחת לאדמה.

משה גפני: אני אעשה זאת בקצרה.

משה גפני: אני פשוט רוצה להגיד ש"יש עתיד" הם צבועים, פשוט לא מעניין אותם שום דבר, לא שקיפות, ולא יושר, ולא כלום, הם פשוט נתונים למרמס תחת מפלגות הקואליציה – הדבר היחיד שהם גיבורים זה על חרדים, חוץ מזה כלום, אפס.

ניסן סלומינסקי: זה אני לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: ..

משה גפני: אבל אני אומר, בשביל זה יש לי חסינות.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל זה לא קשור.

משה גפני: זה קשור, ועוד איך קשור.

משה גפני: ה-177 מיליון לא אושר בעיסקה הראשונה בלי השקיפות, אלעזר הצביע נגד.

אלעזר שטרן: הוא אומר שזה שיודעים לאן זה הולך, אז זה אומר שיש שקיפות.

אלעזר שטרן: אני, מהניסיון הציבורי שלי, אפילו שיודעים לאן זה הולך, זה לא אומר שזה שקוף, אנחנו יודעים מה שאומרים לנו כאן.

אלעזר שטרן: אם גוף מסרב להיות שקוף, או לסרב לביקורת אז אין שקיפות, אז למה אומרים שיש שקיפות, אני לא מבין את זה?

משה גפני: נכון, אתה הצבעת נגד.

אלעזר שטרן: ברור, גם עכשיו אני נגד.

משה גפני: - - - הוא גדול מאלעזר שטרן שהוא מצביע נגד.

אחמד טיבי: אלעזר אפילו התרעם בישיבה.

משה גפני: התרעם על זה, הוא אמר שזה לא שקוף.

אלעזר שטרן: לא היה לי נוח להיות עם אחמד טיבי באותו זמן.

משה גפני: למה?

משה גפני: אני נוח לי, מה הבעיה?

משה גפני: אם הוא אומר דברים נכונים, אז צריך לבדוק איתו.

אחמד טיבי: למה אתה חייב לקלקל.

אחמד טיבי: ..?

אחמד טיבי: מדובר בנושאים כלכליים, חברתיים.

משה גפני: אני אומר לך, יותר טוב להיות עם אחמד טיבי מאשר עם יאיר לפיד, ועם אחמד טיבי טוב להיות מלכתחילה - לא קרה שום דבר.

אחמד טיבי: האיש נבחר כל פעם מחדש.

זבולון כלפה: להבדיל מהשני שנבחר רק פעם אחת ולא יותר כנראה.

<אסף וסרצוג: אני מאגף תקציבים.

<אסף וסרצוג: הפנייה נועדה לתגבר את תקציב המשרד לביטחון פנים בסך של 111 מיליון שקלים, בהתאם להחלטת ממשלה 960 מנובמבר 2013, בעצם החלטת ממשלה שעניינה היה תכנית משולבת ומתואמת בטיפול בתופעת ההסתננות הבלתי חוקית, זאת לא הפנייה היחידה, יש עוד שתי פניות על סך של כ-150 מליון שקל.

משה גפני: תעבירו את זה מהר לפני שיש עתיד יבואו ויתחילו לעשות כל מיני הצגות, אני בעד ...

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים על זה.

משה גפני: לא מצביעים?

ניסן סלומינסקי: לא עושים הצבעה.

משה גפני: למה?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לחשוב קצת.

משה גפני: אני איתך, כשאתה חושב אני מבסוט.

משה גפני: .. הבעיה היא כשאתה לא חושב.

ניסן סלומינסקי: אני תמיד חושב.

אחמד טיבי: איפה הימים של גפני כראש ועדה.

אחמד טיבי: ..

ניסן סלומינסקי: יש שאלות?

ניסן סלומינסקי: אין שאלות.

ניסן סלומינסקי: ההצבעה תיערך במועד מאוחר יותר.

יעקב ליצמן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: רביזיה על מה, על אי הצבעה?

יעקב ליצמן: כך הם ביקשו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוברים לבקשה מס' 15.

ניסן סלומינסקי: מי מייצג אותה?

ניסן סלומינסקי: משרד השיכון.

ניסן סלומינסקי: אין כאן אף אחד ממשרד השיכון?

אחמד טיבי: הם עדיין עסוקים במכרז הזה שפירסמו לפני שבוע, מכרז חשוב.

ניסן סלומינסקי: זו שעשתה יחד עם ציפי לבני, אתה אומר, זה המכרז שיחד עם ציפי לבני.

אחמד טיבי: לא - - -

ניסן סלומינסקי: אין אף אחד שמציג את זה?

ניסן סלומינסקי: נעבור הלאה.

אלעזר שטרן: מה המשמעות שאנחנו באים בפגרה לדיון, ואנשים שצריכים לבוא ולהציג את הדברים הם לא נמצאים פה.

אלעזר שטרן: מה שאני שואל - - -

ניסן סלומינסקי: זה חמור מאוד, זה אחד בינתיים, אחד הציג, בוא נראה הלאה.

אלעזר שטרן: אני אגיד מה אני שואל.

אלעזר שטרן: אני שואל האם הזלזול הזה בוועדה - הוא לא אומר או.

אלעזר שטרן: קיי.

אלעזר שטרן: זה אינטרס של אותו משרד, הוא לא בא לכאן, עכשיו הדיונים יהיו אחרי חג הפסח.

ניסן סלומינסקי: לא יודע, בדרך כלל עם מישהו, הרי זה לא המשרד שמזלזל, ויכול להיות שאותו אחד נתקע, בוא, דנים לכף זכות, נראה ובוא נתקדם.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו מאחר קצת אז נוזפים בו, אבל נראה.

יעקב ליצמן: מה הדין אם שר האוצר מוכר את החמץ ומבקש רביזיה על המכירה?...

ניסן סלומינסקי: פנייה 17, 18.

ניסן סלומינסקי: ממשרד הקליטה.

יעקב ליצמן: יש עלייה?

<אופיר להב: כן.

<אופיר להב: ב-2013 כ-18.5 אלף איש.

<אופיר להב: הבקשה הזאת נועדה להעביר סכום של 137 מיליון שקל, ו-330 מיליון שקלים בהרשאה בתקציב משרד הקליטה לפעולות שונות, גם נושא של קליטת "בני מנשה" בהתאם להחלטת ממשלה, גם נושא של בניית יחידות דיור לקשישים עולים בהתאם לסיכומים שבאו בעקבות ועדת טרכטנברג, והחלטת ממשלה, סליחה, שבאה בעקבות טרכטנברג.

<אופיר להב: תכנית חדשה לביטחון תזונתי לקשישים עולים, בעצם כל קשיש יקבל 200 שקלים לחודש בכרטיס נטען לקניית מזון.

<אופיר להב: מדובר על בערך 12 מיליון שקלים, שיתוף פעולה עם משרד הרווחה בסיכום בין השרים, סיכום חדש מלפני כחודש.

<אופיר להב: תכניות עידוד עלייה ייחודיות לנגב ולגליל שנותנות סיוע נוסף למי שבוחר להשתקע בנגב ובגליל.

<אופיר להב: פעולות עידוד עלייה.

אלעזר שטרן: מה זה רק לעולים?

<אופיר להב: לעולים, כן.

<אופיר להב: יש כ-10 מיליון שקלים לתכניות עידוד עלייה ייחודיות, ספציפית כרגע זה הנושא של צרפת, מה שהוצג בשדולה שבכנסת לפני כחודש על ידי השרה - גידול כמעט פי שלוש עולים מצרפת ברבעון הראשון של 2014, בהשוואה לתקופה המקבילה אשתקד.

<אופיר להב: מדובר שגם הסוכנות וגם נציגים מהמשרד היו בצרפת.

ניסן סלומינסקי: כמה מוקצב לנושא הזה?

<אופיר להב: 10 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: אתם נותנים את הסל?

<אופיר להב: לא, מדובר בפעילות בעיקר נושא של שיווק - - -

ניסן סלומינסקי: אתם נותנים את הסל במרכזי הקליטה שלהם?

<אופיר להב: סל קליטה מגיע בהתאם לחוק, זה משהו נפרד.

<אופיר להב: מה שמדובר פה זה על תוספת מעבר לנושא של צרפת שזה גם פעולות השיווק בחוץ לארץ בשביל להגיע גם לקהילות הקטנות, וגם על סיוע נוסף, בעיקר בתעסוקה לצעירים בארץ, כלומר, בנוסף לסיוע תעסוקה הרגיל של המשרד, הם מקבלים איזשהו סיוע מיוחד לנושא של דוברי צרפתית, בעיקר צעירים.

ניסן סלומינסקי: כמה זה ל"בני מנשה"?

<אופיר להב: "בני מנשה" זה פשוט השלמה של החלטת ממשלה.

<אופיר להב: בסך הכול החלטת ממשלה קבעה 7 מיליון שקל לכל הפרויקט הזה, שמים אותם גם באיזשהו מרכז שקולט אותם עד לסיום הליך הגיור, הכול מפורט בהחלטת ממשלה הנושא הזה, ו-5,200 כבר הוקצה בשנה שעברה, ועוד מיליון 800 השנה משלים את ה-7 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: הם זכאים לסל קליטה?

<אופיר להב: "בני המנשה", כשהם כרגע בארץ הם לא זכאים לסל קליטה, כי הם עוד לא עברו את תהליך הגיור.

<אופיר להב: ברגע שהם מסיימים את תהליך הגיור, יש להם שינוי מעמד לעולה, ואז הם כן זכאים לסל קליטה.

<אופיר להב: ברגע שהם מסיימים את תהליך הגיור הם כן מקבלים, ודאי.

<אופיר להב: בנוסף, יש פה עוד תכניות בתחום הרווחה, תכנית מאוד גדולה ומוצלחת שכבר עברה שלושה מחקרי הערכה בחמש השנים האחרונות נקראת "סיכויים" גם בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה לטיפול בנוער בסיכון בכ-30 רשויות ברחבי הארץ, גם משרד הרווחה משתתף במימון, אבל משטרת ישראל לוקחת שם תהליך מאוד חשוב בפעילות עצמה.

אלעזר שטרן: אם אפשר, ברשותך, איך מייחדים פה עולים, נגיד בפעילות הזאת של נוער בסיכון?

<אופיר להב: יש מיפוי של בני נוער עולים באמצעות הרשויות, הרשות בעצם ממפה את בני נוער עולים איפה שצריך חיזוק בנושא הזה.

<אופיר להב: יש הרי בתכנית הלאומית לילדים בנוער בסיכון של משרד הרווחה, יש מיפוי של בני נוער בסיכון בכל רשות.

<אופיר להב: זה עולים בכלל, יש שם אחוז גבוה של יועצים מאתיופיה, אבל יש גם עולים גם מברית המועצות לשעבר, וממקומות אחרים.

אלעזר שטרן: עד מתי נער נחשב עולה בשביל להיות זכאי לתכנית?

אלעזר שטרן: האתיופים, אני מניח, זה כל החיים.

<אופיר להב: האתיופים זה 15 שנה במשרד הקליטה, במקרים מסוימים זה יותר.

<אופיר להב: אחרים 10 שנים.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, התכנית הזאת כשאתה אומר פה נוער עולה זה מי שעשר שנים או פחות בארץ.

<אופיר להב: עשר שנים או פחות בארץ, אלא אם כן יש איזה משהו נקודתי שלוקחים את זה אחרת.

<אופיר להב: הנוהל הראשי הוא עשר שנים לעולים וחמש עשרה שנה ליוצאי אתיופיה.

משה גפני: למה יש עתיד לא פה?

ניסן סלומינסקי: גם אחרים אינם פה.

משה גפני: אני אמרתי שיש עתיד אמרו בישיבה הקודמת שמעבירים 177 מיליון שקל, שתהיה שקיפות בוועדת החוקה.

משה גפני: אלעזר שטרן אומר שהוא היה שם, אין שקיפות.

יעקב ליצמן: לא, הם אמרו שיש שקיפות רק שם, כאן לא.

<אופיר להב: יש עוד איזשהו פרויקט של תגבור לימודי לתלמידי חטיבות ביניים וחטיבות עליונות גם עולים גם יוצאי אתיופיה, תכנית שנקראת "פלא" – פעילות לימודית אחרת כמיליון שקלים, יש פה תמיכה ברשויות מקומיות קולטות עלייה בסך כ-17 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: תמו השאלות.

יעקב ליצמן: כמה מאלו שעוברים גיור, שרוצים להתגייר מתגוררים פה?

ניסן סלומינסקי: מ"בני מנשה", להערכתי כל העדה.

<אופיר להב: בני המנשה - היו בעצם שתי החלטות ממשלה, החלטה הקודמת מ-2012.

יעקב ליצמן: הגיור לא שייך להחלטת ממשלה, הגיור שייך לרבנים.

<אופיר להב: ברור, אני יכול לתת רק את מה שאני יודע מהחלטת ממשלה קודמת.

<אופיר להב: החלטת ממשלה קודמת מ-2012 דיברה על 274 אנשים שיגיעו לצורך גיור, לפי הידוע לי כולם סיימו את הליך הגיור.

<אופיר להב: בהתאם לזה באה החלטת ממשלה החדשה משנה שעברה שדיברה על כך.

ניסן סלומינסקי: אם תמו השאלות, נעבור להעברה הבאה מספר 19 ו-20.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מצביעים.

ניסן סלומינסקי: אם לאנשים ששייכים ל"ישראל ביתנו" אותם זה לא מעניין ישראל, אמרתי, סופה לנדבר, אם אותה זה לא מעניין, ואף אחד מהם לא מגיע לפה, אז גם אותנו זה לא מעניין כרגע.

משה גפני: תגיד לי, אני מרגיש ניצנים של פירוק הקואליציה?

ניסן סלומינסקי: לא, אם לדוגמה יגיע מיהו מהמשרד, נניח שלכם, אז נצביע כי אתם נמצאים פה.

יעקב ליצמן: אני שמעתי שהולכים לבחירות.

יעקב ליצמן: ...

ניסן סלומינסקי: מספר פנייה 19.

יעקב ליצמן: אנחנו גם לזה לא נצביע, כי "אוי לרשע ואוי לשכנו".

<נועם שטרן: אני מאגף תקציבים.

<נועם שטרן: הפנייה נועדה לתקצוב פעולות במשרד הכלכלה, מענקים מחוק לעידוד השקעות הון, מסלולים מנהליים, בעיקר מסלולי תעסוקה.

<נועם שטרן: פעילות לעידוד עסקים קטנים ובינוניים, כולל הרחבת - - -

אחמד טיבי: כמה למגזר הערבי?

<נועם שטרן: התקציב הזה לא צבוע.

אחמד טיבי: כמה למגזר החרדי?

אחמד טיבי: מסלולי תעסוקה.

אחמד טיבי: זה מחייב רביזיה, ליצמן.

<נועם שטרן: מסלולי תעסוקה מיועדים רובם למגזר החרדי והמגזר הערבי, בתכניות אחרות במענקים, יש גם לא מעט מהמגזר הערבי, מרכז השקעות יכול להעביר את הנתונים, או לפרט פה, איתי ממרכז השקעות יכול לפרט.

יעקב ליצמן: כמה חרדים הלכו לעבוד בעקבות התכנית?

<איתי יחזקאל: עד היום התכנית הופעלה משנת 2005, ואנחנו אישרנו למעלה מ-10 אלפים משרות ועובדים שהתחילו בעקבות התכנית הזאת לעבוד.

יעקב ליצמן: 10 אלפים חרדים התחילו לעבוד בעקבות התכנית?

<איתי יחזקאל: מחצית מזה היו חרדים.

יעקב אשר: איך היא נקראת התכנית הזאת?

<נועם שטרן: מסלול תעסוקה הוראת מנכ"ל - - -

יעקב ליצמן: לפיד יודע - - -

ניסן סלומינסקי: לא, רגע, שניים דוברים לא שומעים - - - אפילו שהם חרדים.

אראל מרגלית: המסלול מה כולל, מה התקצוב?

אראל מרגלית: עובד פר חודש...

<נועם שטרן: המסלול כולל סיוע בתשלום שכר העובד, מעסיק מגיש בקשה לתוספת של עובדים, והוא מקבל סיוע בשכר.

יעקב ליצמן: איזה מקומות זה?

אראל מרגלית: זה בעיקר מודיעין עילית, נכון?

משה גפני: זה לא שהם - - - אנשים הולכים לעבוד - - -

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תן לו להסביר.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להחזיק אם לא תהיה תמיכה, הם לא הוציאו - - -

ניסן סלומינסקי: הם מקבלים תמיכה.

<איתי יחזקאל: המסלול לאוכלוסיות מיוחדות כמו שאנחנו קוראים לו שהוא מיועד בעיקר למגזר החרדי והמיעוטים הוא בכל הארץ.

<איתי יחזקאל: הוא התחיל אמנם במודיעין עילית, זו הייתה התחלה ב-2005, אבל מאז 2007, 2008, בעצם בכל הארץ ואין כמעט יישוב שיש בו מהאוכלוסיות האלו שלא קיבל סיוע לחברות, או שבאו לשם במיוחד, או שיזמים מקומיים הרחיבו והקימו חברות חדשות.

יעקב ליצמן: אתה יכול להגיד מה המספר בשנה האחרונה, חרדים, כן?

<איתי יחזקאל: חרדים, כן.

אחמד טיבי: איזה חברות יש במגזר הערבי?

ניסן סלומינסקי: סליחה, אי אפשר ששניים ישאלו אותו, אחרי שהוא ייתן לו תשובה אתה תשאל.

אחמד טיבי: מי היוזם של השאלות על ערבים וחרדים?

<איתי יחזקאל: לגבי המגזר החרדי, בשנת 2013, אנחנו אישרנו כ-1,500 משרות חדשות.

ניסן סלומינסקי: שאל חבר הכנסת אחמד טיבי לגבי ערבים.

<איתי יחזקאל: לגבי מגזר המיעוטים - - -

אחמד טיבי: הערבים חרדים למקצוע.

<איתי יחזקאל: אני מכיר אבל שתי חברות שאני יכול לציין אותן – "גליל סופטוור" בנצרת, וחברה נוספת שהוקמה בגליל שמעסיקה מאות משרות ממגזר המיעוטים, ועוד כמה חברות קטנות בנצרת - - -

אראל מרגלית: וכמה אתם מבקשים עכשיו סך הכול?

ניסן סלומינסקי: לא, זה רק מתחילת השנה שאלת אותו.

<איתי יחזקאל: "אמדוקס" הקימה מרכז גם כן בגליל שמעסיק כמאה משרות.

אחמד טיבי: בינתיים זה מחייב רביזיה.

אראל מרגלית: כמה תקציב אתם מבקשים על זה סך הכול?

<איתי יחזקאל: למסלול הזה 103 מיליון שקלים.

<נועם שטרן: מרכז השקעות יכול להעביר רשימה של כל האישורים שניתנו, וגם זה פורסם.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לכם את דעתי, בלי קשר לאופוזיציה ולקואליציה.

אראל מרגלית: התכנית הזאת זו התכנית הכי חשובה.

אחמד טיבי: אבל היא לא מספיקה.

אראל מרגלית: בטח שהיא לא מספיקה.

אחמד טיבי: זה מחייב רביזיה.

אראל מרגלית: היא מגוחכת בהיקף שלה.

אראל מרגלית: אבל אני רק רוצה לומר, זה הכלי הכי תכליתי להכניס עובדים לעבודה בשני המגזרים האלה.

אראל מרגלית: ואם אנחנו רוצים – פשוט זה עובד.

אראל מרגלית: היה לנו 60 חברות שמוכנות להיכנס לתכנית הזאת, אתם נותנים את התכנית הזאת וזה טוב, אתם צריכים להרחיב אותה.

אראל מרגלית: אתם צריכים להרחיב אותה בצורה הרבה יותר משמעותית, זה מה שעובד, יש מלא דורשי עבודה וזה מה שגורם לחברות לקלוט אותם, נקודה.

אראל מרגלית: צריך להרחיב אותה ולפתוח אותה.

יצחק כהן: מה כוללת התכנית?

אראל מרגלית: התכנית כוללת, למשל, "גליל סופטוור", או "מטריקס גלובל" במודיעין עילית.

ניסן סלומינסקי: עבודה מדהימה שם.

אראל מרגלית: מדהימה – עכשיו, תראה, נכנסים בהתחלה חבר'ה ומקבלים משכורות יחסית נמוכות, בהתחלה זה נראה לך אפילו משכורות נמוכות מדי, אבל אחרי ואחרי שנתיים בעיקר נניח אצל הנשים החרדיות - - -

ניסן סלומינסקי: במודיעין הם עשו קפיצה אדירה.

אראל מרגלית: אתה מוצא שפתאום אנשים קופצים בשניים, שלוש מדרגות, ופתאום במקום 4,000 שקלים מקבלים 7,000 ו-10,000 שקלים ויותר.

אראל מרגלית: אתה רואה שמפתחת או מפתח ערבי שהתחיל נניח במשהו יחסית בסיסי פתאום עולה, ואותה חברה היום מקבלת - - -

יעקב ליצמן: למה הם אומרים שאנחנו לא הולכים לעבודה?

אראל מרגלית: זה מגוחך.

אראל מרגלית: היום על כל משרה - - -

ניסן סלומינסקי: מה, במודיעין, אתם הייתם בפרוייקט במודיעין עלית?

ניסן סלומינסקי: זה משהו מדהים שם.

אראל מרגלית: היה איתי איציק כהן - - -

ניסן סלומינסקי: שלום וסרטל עושה עבודה מדהימה.

אראל מרגלית: אנחנו עושים תחרות ליזמים חרדים עם 40 קבוצות.

אראל מרגלית: הוא ראה כמה חבר'ה מכונים לא רק לעבוד, אלא גם להמציא דברים בעצמם.

אראל מרגלית: אותו דבר בגליל עם המגזר הערבי.

אחמד טיבי: אני מבקש יותר מידע.

אחמד טיבי: כמה מהסכום הזה הולך לערבים?

<איתי יחזקאל: הסכום הזה הולך כמחצית למגזר הערבי.

אחמד טיבי: לשתי חברות?

אראל מרגלית: זה לכמה חברות.

<נועם שטרן: אני אסביר.

<נועם שטרן: הסכום הזה עדיין לא ידוע לאיזה חברות הוא יילך.

אחמד טיבי: 5,000 אמרתם אצל חרדים.

<נועם שטרן: הסכום הזה יוצא להקצאה לפרסום, חברות מגישות בקשות, ולפי קריטריונים מדרגים את הבקשות והתקציב הולך לבקשות מהראשונה והאחרונה עד - - -

אראל מרגלית: אם רוצים לעשות מעשה משמעותי צריך להגדיל את הסכום הזה.

אחמד טיבי: מחייב רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך רביזיה.

משה גפני: אני מבקש להתייחס, אבל לפני כן אני רוצה לשאול שאלה.

משה גפני: 17 מליון שקל שעליהם מדובר, זה לקליטת עובדים במשרד אין קשר?

יצחק כהן: המטה לא מתרחב?

יצחק כהן: כמה זה למטה?

יצחק כהן: כמה הולך למטה?

משה גפני: האם אתם קולטים עובדים או שלוקחים יזמים פרטיים?

<נועם שטרן: הסכומים האלה הם לא לקליטת עובדים.

יצחק כהן: המטה מתרחב הוא שואל?

יעקב אשר: האם זה הולך נטו לדבר הזה?

משה גפני: היזמים הפרטיים שאתם רוצים לקחת לא קשור ל-17 מיליון?

משה גפני: למה 17 מיליון עם כל הדברים האקריליים, העברות של המדען הראשי.

משה גפני: למה יש פה שתי העברות שונות?

משה גפני: יש העברה של 537 - - -

יצחק כהן: זה בהרשאה להתחייב.

<דוד שטינמץ: יש הרשאה להתחייב, אלו פרויקטים רב שנתיים.

משה גפני: ומה זה ה-17 מיליון?

<דוד שטינמץ: 17 מיליון שקל זה פעולות לקידום היצוא.

יצחק כהן: אני רוצה לשמוע מהן הפעולות.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש להתייחס.

ניסן סלומינסקי: הוא יסביר ואז תתייחס.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<נועם שטרן: הרשאה להתחייב, כמו שדודו אמר כאן לפרויקטים שהם על פני כמה שנים, כמו למשל מסלול תעסוקה, מענקים בחוק עידוד השקעות הון, השקעות בפרויקטים שנמשכים על פני כמה שנים.

<נועם שטרן: מעבר לזה ה-17 מיליון שקלים מיועדות לפעולות שיבוצעו השנה, חלקם אולי גררו קצת לשנה הבאה של מינהל סחר חוץ, פעולות של טיפול הנספחויות בחוץ לארץ שפועלות לקידום היצוא.

יצחק כהן: אז זה לא חרדים, ולא ערבים.

ניסן סלומינסקי: זה לא הסעיף הזה.

<נועם שטרן: הפנייה הזאת כוללת מספר נושאים, לא רק נושא אחד.

<נועם שטרן: בנושא הזה מינהל סחר חוץ מקדם את היצוא הישראלי באמצעות תערוכות, באמצעות משלחות.

משה גפני: מה שמדובר, אני לא בטוח שזה הסעיף, אבל אם הם אומרים, אז יכול להיות.

משה גפני: מדובר על מפעלים שקולטים ערבים וחרדים, מעודדים את המפעלים האלה כדי לקלוט אותם, והיה תקופה שהתקציב הזה הופסק, הופסק מכיוון שלא היה כסף.

משה גפני: לא היה נראה שהממשלה מאוד מתלהבת מהעניין של עידוד התעסוקה אצל ערבים וחרדים, למשל, בירושלים מרכז תעסוקה עדיין - - -

ניסן סלומינסקי: שם היה נפילה גדולה.

ניסן סלומינסקי: היזם שם היה סכסוך איתו.

משה גפני: כן, עדיין לא פועל - - -כאשר יעקב אשר היה ראש עיר אז זה התחיל.

יעקב אשר: שנתיים לא היה תקציב לדבר הזה, וגם התקציב עכשיו הוא מגוחך.

משה גפני: עד כאן הכול בסדר, זאת אומרת, לא בסדר, אבל אפשר לחיות עם זה.

משה גפני: משרד הכלכלה לא עודד איש אחד לא ערבי ולא חרדי לצאת לעבודה, הוא לא עודד.

משה גפני: החרדים וערבים יצאו לעבודה ביוזמתם, בעלי המפעלים אמרו שכדי לקלוט אותם הם צריכים את העידוד של הממשלה, של משרד הכלכלה - - - לכן אני לא מבין למה שר הכלכלה היה צריך עכשיו בנושא של הדיור ללכת בכפייה ולהתקשר לאנשים שהם תלמידי ישיבות ולהגיד להם תצאו לעבודה כשיש פה פוטנציאל, לא של אלפים, של עשרות אלפים לפחות שרוצים לצאת לעבודה.

משה גפני: משרד הכלכלה בעניין הזה לא עושה כלום, שום דבר הוא לא עושה.

משה גפני: החרדים יוצאים לעבודה, הערבים יוצאים לעבודה, אז אם יש תקציב מעודדים את המפעל, אם לא, לא.

משה גפני: למה הוא צריך לצאת בכפייה שזה יגרום את ההיפך, לא מספיק חרדים אנחנו, בגלל שזה כפייה, בגלל שהוא לוקח יזמים פרטיים, והוא אומר להם תתקשרו לאברכים - - - בגלל שזה כפייה.

ניסן סלומינסקי: עצה טובה, אל תפצל את האופוזיציה עכשיו.

משה גפני: בסדר, אני אמצא הזדמנות אחרת.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, מה שאמרת לי הבנתי.

משה גפני: אני אומר באופן חברי.

משה גפני: יש פוטנציאל אדיר בין ציבור – יש ציבור שרוצה לצאת לעבודה.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שאני מסכים איתך.

יצחק כהן: הם לא רוצים שהם יעבדו.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים עם חלק גדול מדבריך.

יצחק כהן: לגבי סחר חוץ, הצוותים שלכם בחוץ לארץ.

יצחק כהן: מה שלי ידוע, וראיתי את זה במו עיניי, שאין ביניהם ובין השגרירות בין משרד החוץ תיאום לחלוטין, אין.

יצחק כהן: לא רק זה, לפעמים גם כן הם רבים ביניהם.

יצחק כהן: ניסיתם פעם לסנכרן את הפעולות שלכם עם הפעולות של משרד החוץ, עם הנספחים הכלכליים?

<נועם שטרן: למיטב ידיעתי היו בעבר מספר מקרים, ולהבנתי, שוב, במקרים נקודתיים וההדורים יושרו לפי מה שאני מכיר.

<נועם שטרן: אני לא מכיר - - -

יצחק כהן: יש שיתוף פעולה, אין פה כפילויות, אין פה - מישהו פה מיותר, או משרד החוץ או אתם, למה הכפילות הזאת?

יצחק כהן: אני מבין שזה ג'ובים, זה לשלוח נספחים ולשלוח אנשים, אז זה מיותר לגמרי.

יצחק כהן: סך הכול מישהו בדק את זה?

יצחק כהן: מישהו בדק את הכפילות הזאת?

יצחק כהן: נספח כלכלי בסין, ונציג שלכם בשנחאי.

יעקב ליצמן: הממשלה מיותרת.

יצחק כהן: מישהו ניסה לסנכרן בין שתי הגופים האלה?

יצחק כהן: סך הכול לא רק שהם לא מועילים אחד לשני, הם גם מפריעים אחד לשני.

<נועם שטרן: לגבי הסנכרון, דיברתי, מבחינת התפקידים, מדובר על תפקידים שונים.

<נועם שטרן: לשגרירות יש לה את התפקידים שלה, ולנספחים - - -

יצחק כהן: מה התפקידים שלה?

יצחק כהן: נספח כלכלי, מה התפקיד שלו?

<נועם שטרן: הנספח הכלכלי התפקיד שלו מה שהוא עוסק - - -

יצחק כהן: תוסיף לו מטלה, תגיד לו אדוני, בוא תעשה קורס אצלנו של שבועיים, יש לך מטלה נוספת, בשביל מה 17 מיליון האלה.

יצחק כהן: אתה יודע כמה טיפולי שיניים לניצולי שואה ב-17 מיליון אפשר לעשות?

יצחק כהן: אז עוד כמה ג'ובים, הבנתי.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש מכולם.

<נועם שטרן: זו סוגיה שאין ספק שהיא נכונה וראויה לדיון.

<נועם שטרן: במצב הנוכחי ההחלטה היא שיש בן אדם שהוא ייעודי, הדבר הזה של קידום היצוא, מה שיושב לו כל היום בראש, הוא עושה את זה טוב יותר ממישהו - -

יצחק כהן: אני הייתי נוכח בסין בתקריות מביכות בין שתי הגופים האלה, לא רק שלא הועילו, הן גם הזיקו, אני בטוח שזה קיים בכל העולם, בכול המקומות.

יצחק כהן: אני מבין שזה ג'ובים, אני מבין שזה לשלוח עוד נספחויות ועוד אנשים, ולסדר ג'ובים לאנשים, אבל זה מפריע לייצוג, זה מפריע.

יצחק כהן: או שיהיה משרד החוץ או אתם.

יצחק כהן: אתה צריך לענות לי.

<איתי יחזקאל: יש חלוקה מסודרת בתפקידים.

<איתי יחזקאל: נספח מסחרי טפל ביצואנים, באנשים שרוצים לפתח את המסחר, ואנשים פרטיים שבאים לעשות תערוכות, וכו'.

<איתי יחזקאל: השגרירות, משרד החוץ, אמור לפתח את היחסים - - - היחסים הכלכליים.

<איתי יחזקאל: יש הבדל בין נספח כלכלי שיושב בשגרירות - - -

יצחק כהן: אני לא מאמין שאתה לא מבין אותי.

<איתי יחזקאל: אני מבין אותך.

יצחק כהן: קח את החבר'ה האלה, או אלה או אלה, תלמד אותם לעשות את העבודה הזאת, ממילא עובדים שעתיים בחודש, תלמד אותם לעשות שעתיים בחודש, מה הבעיה?

יצחק כהן: לא רק שלא מועילים גם רבים ביניהם והכול נופל.

יצחק כהן: אני לא אוכל לתמוך בזה, אני מצטער.

ניסן סלומינסקי: תמו השאלות?

ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו בפגרה, היום הישיבה תהיה ישיבה מיוחדת.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, אין לי כרגע מניעה להצביע.

ניסן סלומינסקי: אתם רואים, אני אתכם גלוי על הכול.

ניסן סלומינסקי: אין לי כרגע מניעה להצביע על זה.

יצחק כהן: גם שום דבר לא דחוף.

ניסן סלומינסקי: הנציגים של המשרד הזה כן נמצאים, אז אין לי מניעה מהבחינה הזאת.

ניסן סלומינסקי: המניעה היחידה זה רק אם אתם תצביעו בעד, נצביע, אם לא, אז גם על זה לא נצביע.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר אתכם גלוי, אני לא משחק.

יצחק כהן: תאתגר אותנו.

ניסן סלומינסקי: היו כאן העברות שיכול להיות שהיה לזה רוב, רק מאחר והנציגים שלהם לא נמצאים פה, אז אנחנו - - -

יעקב ליצמן: היות שהיושב ראש אמר, ואנחנו מכבדים את היושב ראש, אנחנו מציעים באמת שידחה את ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל שוב, כי הנושאים הם חשובים.

יצחק כהן: אם ינטרלו את ה-17 מיליון של הנספחויות הכפולות האלה - - -

ניסן סלומינסקי: אני שואל שאלה, אם כן, אני אצביע.

אראל מרגלית: אני רוצה להגיד לכם משהו, זה עובד ממש.

אראל מרגלית: גם מהמגזר הערבי, חברות - - -

יעקב ליצמן: אראל, בלי האישור היום זה גם - - -

אחמד טיבי: לעג לרש למגזר הערבי.

אחמד טיבי: גם לחרדים זה לא רציני, אז מה אתה - - -

אראל מרגלית: נכון, כל אחד כזה זה תעסוקה.

אחמד טיבי: נותנים פרורים - - -

אראל מרגלית: - - - אבל תנו להם את זה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי.

אראל מרגלית: חבר'ה, אני רוצה להגיד לכם משהו.

אראל מרגלית: יושבות החברות, אומרות מוכן אני, ואין תקציב.

יעקב ליצמן: אני דואג להן, אני רוצה - - -

<קריאות: - - -

אחמד טיבי: ונצרף חברות נוספות.

יצחק כהן: אני חושב שאראל צודק.

אראל מרגלית: נכון, אתם צודקים, צריך לא רק - - -

ניסן סלומינסקי: אני שואל אתכם, רבותיי, אני רואים, אני - - -

אראל מרגלית: אני אומר לכם, אמר גפני אנחנו מדברים פה על מאות, יש עשרת אלפים.

אראל מרגלית: הוא צודק, אז מה אתם רוצים לא לתת את המאות?

אראל מרגלית: הוא צודק.

אראל מרגלית: עומדים חרדים, עומדים חבר'ה במגזר הערבי שהכשירו את עצמם, רוצים להיכנס, החברה מקבלת את ההטבה, קולטים אותם.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר לפצל, אי אפשר לפצל העברה.

יצחק כהן: לא רק את הסעיף - - -

ניסן סלומינסקי: אי אפשר לפצל.

יצחק כהן: של ג'ובים של בנט - - -

אראל מרגלית: מה הג'ובים?

אראל מרגלית: אתה מכיר את הנספח המסחרי שהיה בשנחאי?

יצחק כהן: מכיר את שניהם, גם את של משרד החוץ וגם את - - -

אראל מרגלית: אתה יודע איזה עבודה הוא עשה שם?

יצחק כהן: אתה יודע איזה ריב היה עם השגריר?

אראל מרגלית: אני לא יודע עם מי הם רבים.

יצחק כהן: אתה יודע כמה פרויקטים נתקעו בגללם?

יצחק כהן: אני בעד אראל.

ניסן סלומינסקי: אני שוב את חבריי, מבחינת הגישה שלי היום, אין לי מניעה להצביע על זה, כי יש נציגים חברי כנסת של המפלגה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אחרים מהמשרדים הקודמים, למרות שאפשר היה להעביר את זה, אני חושב שכולנו היינו מצביעים, אבל מאחר והזלזול של מפלגה שלא שולחת את חבריה, אז אני לא מצביע.

יצחק כהן: אפשר התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אני אומר פה, ישנם הנציגים של אותה מפלגה, אין לי מניעה מהבחינה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אם תגידו שאתם תומכים נצביע, אם לא, גם את זה לא נצביע.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אתכם שוב, גלוי.

מיכל בירן: אתה רוצה להגיד שההצבעות בוועדת כספים הן פוליטיות?

ניסן סלומינסקי: ממש לא, למה פוליטיות?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאם יש מפלגה שיש לה זלזול כזה שלא שולחת נציגים, אז לא נצביע.

ניסן סלומינסקי: השר שלה ידאג שיבואו נציגים שלהם, יש איזה גבול מסוים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה מההתחלה.

ניסן סלומינסקי: לא רק יש עתיד, כל המפלגות האחרות.

משה גפני: אני חושב שאפשר להצביע בעד הכלכלה, ובתנאי שתפרקו את השותפות עם אלה שלא באים, אחד מהשתיים, אתה לא יכול להחזיק את החבל משתי הצדדים.

יצחק כהן: איתם אתה מסתדר כבר?

יצחק כהן: דרכו לך על הראש, אתה מסתדר איתם?

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: אם תעשה תנאי, אז זה יהיה תנאי, אבל תן לדברים לזרום, תן למים לחלחל.

אראל מרגלית: החבר'ה ממשרד הכלכלה בא, ממרכז ההשקעות, זה התכנית היחידה שעובדת, תנו להם את הכסף, הם מחכים לכסף הזה חצי שנה.

אראל מרגלית: תקשיבו רגע, לפני פסח, תנו סימן לחברות שהם יכולים לקחת את האנשים.

אחמד טיבי: אני מבקש להעביר את ההצעה, ולהצביע עליה.

מיכל בירן: גם אני.

יצחק כהן: אני רוצה שיהיה דיון על הנספחים.

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים שיהיה דיון על העלאה והגדלה והרחבה לגבי ערבים ויהודים.

יצחק כהן: והכפילויות בנציבויות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד לאשר - - -

אלעזר שטרן: מביאים נושאים חשובים, הנה, גם האופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, פעם זה היה – כמעט האופוזיציה היתה בזמני, היה ג'ומס אני ורובי, תמיד היינו מגיעים ומעבירים את ההעברות.

ניסן סלומינסקי: רק האופוזיציה הייתה אפילו, היינו מעבירים.

יצחק כהן: היושב של פעם היה משתף פעולה עם האופוזיציה.

מיכל בירן: זה נכון.

מיכל בירן: אתה רומס אותנו - - -

ניסן סלומינסקי: ממש רומס...

<קריאות: - - -

יעקב ליצמן: האם הם חילקו את הכסף כבר?

אחמד טיבי: האם הכסף חולק?

יצחק כהן: אפשר עוד להציל משהו?

אחמד טיבי: הכסף לא חולק?

יצחק כהן: לא, לא חולק.

אחמד טיבי: זה רק הרשאה להתחייב.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד לאשר את הפנייה מס' 19 ו-20 ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: כל הכבוד, באמת, אני משבח את חבריי שגילו אחריות.

אראל מרגלית: תקשיבו, ותקשיבו טוב.

אראל מרגלית: זה תכנית שעובדת, אנחנו לא מוכנים לקבל את התכנית הזאת במינון כל כך נמוך.

אראל מרגלית: אנחנו דורשים שאתם תביאו לנו תכנית רחבה יותר, עומדים אנשים שמחכים לעבודה.

<דוד שטינמץ: אני חייב להגיד משהו.

<דוד שטינמץ: אני זוכר את התקופה שאפילו לי ובתקופה של גפני, היה לכם פה לוח, אתם עמדתם, מרכז ההשקעות, ובניתם את התקציב במיליארד שקל, ואנחנו נעמוד על זה שתגדילו לנו את התקציב.

אחמד טיבי: אתה יודע מה היה כשגפני היה יושב ראש?

משה גפני: השתנו הזמנים.

משה גפני: זאת ממשלה רעה.

יצחק כהן: אני באמת רוצה דיון בכפילויות - - -

ניסן סלומינסקי: כולל משרד הביטחון.

יצחק כהן: אתה יודע מה, יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל משרד הביטחון מצמצם.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, פנייה מס' 21.

אחמד טיבי: אנחנו מבקשים, אדוני היושב ראש, שמנהל מרכז ההשקעות ייפגש עם ליצמן ואיתי לשיחת עבודה, יחד עם איציק כהן שירכז את הישיבה.

אראל מרגלית: גם אני רוצה.

אחמד טיבי: אתם מפלגת עבודה - - -

יצחק כהן: לא, להלן הקבוצה... כולל אראל.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, פנייה מס' 21 – פנייה שמדברת על 11.5 מיליארד שקל.

משה גפני: נציגי המפלגה של הפנייה הזאת לא נמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: מדובר כאן על 11.5 מיליארד שקל על כל נושא של רכבת ישראל.

משה גפני: "יש עתיד" לא נמצא, ישראל ביתנו לא נמצאים, גם הליכוד לא נמצא.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אף אחד לא.

יעקב ליצמן: המפלגה היחידה שמיוצגת כאן זה יהדות התורה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי קודם, שאם היה לכם משרד אז היינו - - - אגיד לכם מה אני חושב.

ניסן סלומינסקי: הנושא הזה, עכשיו בלי קשר זה שלא נוכל להצביע את זה בין כה וכה, גם לעצם ההסבר, אני חושב שזה סכום אדיר שבו אנחנו צריכים להבין יותר לעומק מה התכניות בכלל של רכבת ישראל.

ניסן סלומינסקי: 11.5 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: לכן, מה שאני מבקש, שאנחנו נדחה את זה לישיבה הבאה, ובה אני רוצה שתהיה לנו לא רק העברה כספית, אלא כדי לקבל תמונה כוללת, תמונה רחבה הרבה יותר.

יעקב אשר: שיבואו ויציגו את התכנית.

<מורן מזור: לבקשת הוועדה, העברנו מסמך המפרט את עיקרי ההסכם.

יעקב אשר: רכבת הקלה או רכבת ישראל.

<מורן מזור: לא, מדובר על הסכם עם רכבת ישראל.

ניסן סלומינסקי: עקרונות ההסכם עברו לכולם, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לעשות דיון.

יעקב ליצמן: ועד העובדים אישר את זה?

<מורן מזור: ועד העובדים לא צריך לאשר את ההסכם של הממשלה עם - - -

ניסן סלומינסקי: להערכתי, אנחנו צריכים לעשות דיון הרבה יותר רחב בעניין הזה, ומאחר ובין כך ובין כך לא נעשה הצבעה, אז חבל סתם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדחה את זה - - -

מיכל בירן: הבעיה שלי לא רק עם זה שהטרחנו אותנו כאן לשווא לדיון, ואתה לא מצביע.

ניסן סלומינסקי: לא לשווא.

מיכל בירן: הבעיה שלי שאחר כך אתה תעשה הצבעות אחת אחרי השנייה בלי דיון, ואת המינימום הדמוקרטי שבו חברי הכנסת שמרימים את היד ישמעו על מה הם מצביעים, ואז הם פועלים בהנחיות מלמעלה, אתה פוגע בזה, זה לא רציני.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, על זה לא נעשה, אין דיון בכלל על זה.

מיכל בירן: אני מדברת על כל הדיון הזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, מה אפשר לעשות.

מיכל בירן: תדאג שיהיה לך רוב, זה הדבר היחיד שיש לך לעשות בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: יש גבול כמה אני צריך.

ניסן סלומינסקי: יש לי את מרכזת הקואליציה.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו נעשה לישיבה הבאה - - -

משה גפני: שנה אחת לבד, תראו כמה דברים רעים עשיתם.

ניסן סלומינסקי: לישיבה שנקבע, אנחנו נרצה לקבל סקירה הרבה יותר רחבה בנושא של רכבת ישראל, גם נקבל, גם אנשים ישאלו, וגם אז נוכל לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עושים את זה מפעם לפעם, כמו שלדוגמה, בישיבה הקודמת לא אישרנו את הנושא של בתי המשפט, אמרנו שנעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: היום זה מופיע כסעיף בפני עצמו, יינתנו ההסברים, ואם נמצא אותם נכונים, נוכל להצביע אני מקווה בעניין.

ניסן סלומינסקי: לכן, אנחנו נדחה את זה לישיבה אחרת.

משה גפני: הנה, בתי הדין כאן.

ניסן סלומינסקי: כן, אני יודע.

<מורן מזור: אני אשמח לבוא להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה גם את נציגי הרכבת, שיהיה דיון - - -

<מורן מזור: אין בעיה.

<מורן מזור: רק אני אשמח שהדיון התקיים מוקדם ככל הניתן, כדי לאפשר את החתימה על ההסכם בהקדם האפשרי, כי הדבר מונע מהרכבת לפעול - - - קבע.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור, אבל לצורך זה נצטרך שני דברים.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, נזמין את נציגי הרכבת הקלה.

ניסן סלומינסקי: בי"ת, תזכירו לשר שנציגיו צריכים גם להיות פה אם הם רוצים באמת שיטפלו בהם.

<מורן מזור: המשא ומתן נמשך למעלה משנה.

אלעזר שטרן: אבל ניסן, מאיזה סכום יש דיון רציני פה כאילו?

ניסן סלומינסקי: זה לא רק סכום.

מיכל בירן: זה הולך לפי קפריזות ומזג האוויר.

אלעזר שטרן: סליחה, רגע, הסכום הזה הוא סכום מצטבר, הוא הרי לא של שנה, הוא עד 2020 לפחות, אני מאוד מברך על הגישה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך, זה לא בעיה של סכום.

ניסן סלומינסקי: הנה, לדוגמה, משרד המשפטים – להערכתי, אני לא זוכר את הסכום, אבל זה לא סכום מי יודע מה.

ניסן סלומינסקי: אבל איפה שאתה מרגיש אתה רוצה, אתה זקוק לדיון הרבה יותר מקיף, אני אומר בוא נעשה את זה, ואני בדרך כלל משתדל - - -

מיכל בירן: אתה מתכוון איפה שאתה - - -

ניסן סלומינסקי: בישיבה שלאחר מכן – נכון, זכותנו, מה אפשר לעשות.

מיכל בירן: לא, אז רק תדבר בגוף ראשון, איפה שאני מרגיש שיש פה.

ניסן סלומינסקי: עייני בשייקספיר פרק .

ניסן סלומינסקי: ..

דולב: חשוב לי רק להדגיש, במקרה הזה לא מדובר על תקצוב של פרויקטים חדשים ברכבת ישראל, אלא על הסובסידיה השוטפת שתשולם לרכבת כל שנה בגין ההפעלה של הרכבות בקווים הקיימים, ובקווים שייפתחו לתנועה בשנים הבאות.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אתה עכשיו בדיוק הסברת טוב למה צריכים באמת דיון מקיף, ואני אומר ברצינות, ההיפך, במובן החיובי, בין כה וכה לא נעשה הצבעה היום.

משה גפני: זה סבסוד של הרכבת?

דולב: כן.

משה גפני: יש בשדרות, ברכבת החדשה שקמה שם, כמה חודשים אתם נותנים נסיעה לתושבי המקומות, כבר יותר משלושה חודשים.

משה גפני: אתם נותנים אפשרות לנסוע בחינם.

<מורן מזור: כן, הרכבת נותנת.

משה גפני: הרכבת נותנת, אני מתכוון, אתה מייצג פה את הרכבת.

משה גפני: למה תלמידי ישיבות לא שלומדים שם?

יעקב ליצמן: רק התנכלויות.

משה גפני: למה תלמידי ישיבות לא?

משה גפני: למה הם לא נוסעים בחינם?

משה גפני: התקשר אליי מישהו, בא לרכבת, אמרו לו לא, אם אתה לא ישיבה ציונית, אתה לא מקבל – כך הוא אמר לי, הוא היה בתחנת הרכבת.

משה גפני: אז מה אתה רוצה שנאשר את זה ככה בגלל שאתם אמרתם?

ניסן סלומינסקי: אתה צריך לגור שם כנראה.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור, גם ישיבות אחרות כנראה.

ניסן סלומינסקי: אבל אני רוצה לשמוע את כל זה, אני מסכים איתך.

משה גפני: הם נותנים שם פטור כדי שאנשים ייסעו ברכבת לתושבי האזור ולתלמידי מוסדות האזור.

משה גפני: מכללת ספיר למשל, אני בעד, אני חושב שזה צריך להיות.

ניסן סלומינסקי: אם מכללת ספיר - - -

יצחק כהן: הסטודנטים מקבלים?

משה גפני: מי שלומד במקום, דינו כמו מי שגר במקום.

ניסן סלומינסקי: אם מכללת ספיר אז גם אחרים, הבנו.

משה גפני: התקשר אליי תלמיד ישיבה, היה השבוע בתחנת שדרות, ואמרו לו שם, היות ואתה לומד בישיבת הנגב, אתה אינך זכאי לנסוע בחינם.

יצחק כהן: זה חוצפה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים איתך, זה חמור מאוד, וזה יהיה חלק מהשאלות שאנחנו - - -

משה גפני: זה לא צריך להיות חלק מהשאלות- - - - אז תגידו שנדע.

ניסן סלומינסקי: שיבוא נציג של הרכבת, ונרצה שיבוא לישיבה הבאה.

ניסן סלומינסקי: נחזור לעמוד 6, פנייה מס' 15.

<צחי דוד: לאור הגידול בהיקף הפעילות בתחום השיכון, הממשלה מבצעת יותר ויותר עבודות פיתוח, היקפי התחלות הבנייה גדלים, חלק המדינה בהתחלות הבנייה הולך וגדל, יש צורך להגדיל את תקציב משרד השיכון בתחום הפיתוח לפי החלוקה הבאה: תקציב חברות מנהלות, רוב הגידול בפנייה זה - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בואו נשמע, חבר הכנסת משה ואלעזר, בוא נשמע.

משה גפני: לא, אנחנו מזועזעים מהעניין.

משה גפני: כמו שאמרת מקודם, אנחנו נקיים דיון, אז אנחנו מזועזעים.

ניסן סלומינסקי: נכון, אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: אם זה כך שלספיר, אז זה חמור מאוד, מסכים איתך.

משה גפני: זה כך.

ניסן סלומינסקי: מסכים.

ניסן סלומינסקי: הפעם ניסו לעשות את זה במיגון, אם אתם זוכרים, כשהייתי עוד לא יושב ראש, חבר בוועדה, ניסו למגן את ספיר ואז הטלתי וטו, אמרנו בתנאי שתמגנו גם את הישיבה בשדרות, ואז באמת עשו את זה.

משה גפני: ליצמן עשה את זה.

ניסן סלומינסקי: נכון, ועשינו את זה, ברוך השם.

משה גפני: הנה, עוד הפעם אתה אומר עשינו, זה הוא עשה - עשינו.

ניסן סלומינסקי: לא, הדרישה הייתה שלי - - -

יעקב ליצמן: אמרתי לצבא אני לא אאשר לכם כלום אם הישיבה לא - - -

משה גפני: נכון, אני זוכר את הדיון הזה.

משה גפני: אנחנו ביהדות התורה אף פעם לא עשינו אפליה, אף פעם, דאגנו לכולם.

יצחק כהן: הפוך, דאגנו להם יותר.

משה גפני: לא יותר, דאגנו לכולם.

משה גפני: על כל פנים, אני אומר לך בוודאות, תלמידי ישיבות לא.

ניסן סלומינסקי: אז זה יהיה חמור מאוד, לא יעבור.

משה גפני: אז תגיד להם.

ניסן סלומינסקי: הם שמעו פה, הם הלכו כבר.

יצחק כהן: לא, הפנייה הזאת תחכה עד שכל - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי, יהיה דיון יותר עמוק, יבואו גם נציגי הרכבת וכולם, ובתוך שאר השאלות ודאי שזה יהיה כך.

ניסן סלומינסקי: צחי, בבקשה, פנייה מס' 15.

<צחי דוד: יש גידול משמעותי בחברות הפיתוח, חברות מנהלות - - -

מיכל בירן: הפנייה הזאת לא נשלחה בסדר יום, האמנם?

ניסן סלומינסקי: נשלחה, היא הראשונה שנשלחה.

<צחי דוד: קיבלנו שאלות, ענינו עליהם, שלחנו אותם.

ניסן סלומינסקי: היא נשלחה, הראשונה שנשלחה.

ניסן סלומינסקי: יש שאלות וכו'.

<צחי דוד: נשאלו שאלות, ענינו.

יעקב ליצמן: יש שאלה אחת, קיבלו ארבע תירוצים.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר, זה מתאים לפסח.

יעקב ליצמן: הפוך, פסח זה ארבע קושיות ותירוץ אחד.

ניסן סלומינסקי: אין תירוץ אחד, כל בן יש לו את התירוץ שלו שם, מה פתאום.

יעקב ליצמן: מי הרשע - יש קונסנסוס ניסן.

ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 15 בעמוד 6.

<צחי דוד: הגדלת תקציב חברות מנהלות.

<צחי דוד: בשנה שעברה המשרד נערך להגדלה הזאת בהיקף הפעילות, הוא סיים מכרז משמעותי של חברות מנהלות.

<צחי דוד: היום אנחנו מקצים לחברות האלה אתרים שהם עושים בהם את עבודות הפיתוח, במקום ביצוע ישיר של המשרד, מה שמכפיל את יכולות הביצוע ומשלש את יכולות הביצוע של המשרד, והוא מסוגל להתמודד עם היקפי פיתוח הרבה יותר גדולים מבעבר.

מיכל בירן: בכמה זה יותר יקר?

מיכל בירן: אני מניחה שזה לא מטוב לב.

<צחי דוד: לא, ודאי שלא.

<צחי דוד: - - - מקבלת עמלה על עבודתה - - -

מיכל בירן: בכמה זה יותר יקר משהמדינה הייתה עושה את זה?

<צחי דוד: לדעתי זה הרבה יותר זול מאשר ביצוע ישיר על ידי עובדי המשרד, מבחינת היעילות - - -

מיכל בירן: אני מצטערת, אני מאוד מעריכה אותך, אבל אני רוצה לדעת את המספרים, אולי זה לא יותר יעיל.

יצחק כהן: זה יותר יעיל.

<צחי דוד: אפשר להעביר אומדן כזה.

מיכל בירן: אני חושבת שזה עניין אידיאולוגי.

<צחי דוד: אני לא חושב שזה עניין אידיאולוגי.

יצחק כהן: לציונות, לסוציאליזם - - -

מיכל בירן: לא, זה עניין האידיאולוגי של משרד האוצר – הפרטה.

<צחי דוד: השאלה היא שאלה מצוינת, העלייה בהיקפי הפעילות של משרד השיכון, על מנת שנוכל לעמוד בתקציבי הפיתוח הראויים, העלייה מחייבת לנקוט צעדים מהירים.

ניסן סלומינסקי: קיבלנו אישור.

<צחי דוד: גיוס של חברה מנהלת זה הליך הרבה יותר מהיר, וגם הרבה יותר זול, בהתייחס לשאלתך, מאשר הכשרת כוח אדם אין-האוס, שלאחר מכן, כאשר נפח הפעילות יירד יום אחד, והוא יירד, יש קושי בהתאמות בכוח האדם הזה, ולכן, היות ומדובר בפיק פעילות שהוא ככל הנראה זמני, שהוא ככל הנראה החריג, אנחנו נמצאים בתוך משבר עמוק, אופן ההפעלה הזה הוא יותר נכון עבור המשרד.

<צחי דוד: הוא דרך אגב, לאו דווקא בניגוד למה שרמזת, אג'נדה של משרד האוצר, זה קיים כבר שנים במינהל מקרקעי ישראל.

<צחי דוד: משרד השיכון, מכל מיני סיבות זה לקח יותר זמן.

<צחי דוד: היום הנהלת המשרד מקדמת את זה, לאו דווקא משרד האוצר.

מיכל בירן: זאת לא שאלה היפותטית, האג'נדה של משרד האוצר היא הפרטה.

<צחי דוד: לא רלבנטי לאג'נדה של משרד האוצר הסוגיה הזאת.

יצחק כהן: המשרד לא מסוגל לעשות את זה גם.

<צחי דוד: לא לאג'נדה של משרד האוצר, 64 שקלים - - -

מיכל בירן: אני לא פוסלת את זה באופן מידי, אני רק רוצה לראות האם זה באמת יותר זול.

<צחי דוד: בהתאם לסיכום התקציבי עם המשרד, תקצוב 64 מיליון שקלים לפעולות החזקה בדיור הציבורי.

<צחי דוד: הדיור הציבורי, הממשלה משקיעה מדי שנה כספים רבים בתחזוקת דיור ציבורי, במטרה להעלות את רמתו.

<צחי דוד: תקצוב 55 מיליון שקלים בהתאם לסיכום בינמשרדי על תמיכה בחיזוק מבנים בפריפריה.

<צחי דוד: משרד השיכון יחל החל משנה זאת לתת מענקים לביצוע פרויקטים של תמ"א 38 בשיקום שכונות, גם במרכז הארץ, בערים כמו בני ברק, וגם בפריפריה, במקומות כמו קריית שמונה, בית שאן וערים כאלה.

<צחי דוד: הגדלת התקציב לחברות מתכננות בסך 40 מיליון שקלים, זה מכרז שיצא שנה שעברה.

<צחי דוד: המכרז לא נסגר, אנחנו מחדשים אותו.

<צחי דוד: מדובר בהגדלת המלאי לקראת השנים הבאות.

<צחי דוד: תקצוב 40 מיליון שקלים למוסדות ציבור בעיר חריש, בהתאם לסיכום המקורי מלפני שנתיים על פיתוח העיר חריש, סוכם - - -

משה גפני: מה יש בבני ברק?

<צחי דוד: תמיכה כספית בתמ"א 38.

<צחי דוד: בהתאם לסיכום המקורי של פיתוח העיר חריש, סוכם שהיא תתוקצב ב-40 מיליון שקלים.

יעקב אשר: מה זה לאזורי שיקום שכונות כאילו?

<צחי דוד: 40 מיליון שקלים למוסדות ציבור בעיר חריש, בהתאם לסיכום המקורי מ-2011.

<צחי דוד: הגדלת תקציב התכנון בביצוע ישיר של המשרד, המשרד ימשיך בביצוע ישיר, לא רק חברות מנהלות 40 מיליון שקלים, יש לכם פה את רשימת היישובים.

יעקב אשר: למשל, יישוב כמו אלעד שיש שם עתודות מסוימות שאמורות - - - בשנה הקרובה.

יעקב אשר: למה לא - -

<צחי דוד: אני אסביר.

<צחי דוד: התקנה הזאת של תקציב התכנון מיועדת למה שנקרא משקים קטנים.

<צחי דוד: אלעד היא משק סגור, גדול, היא נפרדת, יש לה תכנית משלה, היא מתוקצבת בבסיס היא לא צריכה הגדלה כרגע.

<צחי דוד: יש באלעד עוד יתרות, המשרד עוד עובד באילת, כולם משווקים שם לדעתי את - - - כולל מרכז מסחרי גדול.

<צחי דוד: יש תקציב בסיס עבורם.

יעקב אשר: ניסו לקדם תכניות - - -

יצחק כהן: בבית"ר מה קורה, היא לא מופיעה?

<צחי דוד: בית"ר מופיעה בחברות מנהלות.

<צחי דוד: את בית"ר העברנו לחברה מנהלת כדי להאיץ את הפעילות שם.

<צחי דוד: הגדלה של הסכם עמיגור, הסכם הניהול של נכסי הדיור הציבורי של עמיגור ב-3.5 מיליון שקלים.

יצחק כהן: כמה סך הכול?

יצחק כהן: זה תוספת.

<צחי דוד: זה תוספת, נכון.

יצחק כהן: מה סך הכול?

יצחק כהן: חידוש מבנה.

<צחי דוד: הסכם הניהול של עמיגור הוא - - -

<אריאל לוין: ההסכם השנתי הוא בסדר גודל של 40 מיליון שקל עד 12 אלף 500 דירות.

יצחק כהן: גם במקומות מעורבים שחלק רכשו וחלק לא רכשו?

<אריאל לוין: כמעט כל הדירות של עמיגור נרכשו על ידי הממשלה, והסכם שעשתה הממשלה לפני 10 שנים.

יצחק כהן: עם הסוכנות.

<אריאל לוין: יש 12.5 אלף דירות.

<צחי דוד: הסעיף האחרון הוא 18 מיליון שקלים לדירות נ"ר ומענקי נ"ר, נשאלה שאלה, נ"ר זה נכסי רכישה, כלומר, הנכסים שהמשרד רוכש לבעלות?

<צחי דוד: מענקי נ"ר זה חליף, זה רכישה לבעלותו של הזכאי הנובע מסיכום תקציבי לפינוי הדיירים בשכונת הארגזים.

<צחי דוד: הקרקע בשכונת הארגזים שווקה, יש דיירי דיור ציבורי שמתגוררים בקרוונים, המטרה היא לפנות אותם לדירות, דירות ראויות, לשם כך התקצוב.

יצחק כהן: אז זה כבר לא בהגדרה גם נכים.

יעקב אשר: סלח לי, אבל התקציב הזה הוא דיי מרוקן עד היום, רק עכשיו בשביל שכונת הארגזים, אבל באופן כללי הוא - - -

יצחק כהן: הוא אמור להיות לנכים, לנכים משותקים, חסרי יכולת.

<צחי דוד: בשנים האחרונות רכשו דירות דיור ציבורי ב-300 מיליון שקלים.

<צחי דוד: כרגע קרן הדיור הציבורי - -

יצחק כהן: לא, דירות נ"ר.

<צחי דוד: נ"ר יש 30 מיליון שקל בבסיס כל שנה.

יצחק כהן: 30 דירות.

<צחי דוד: זה הבסיס, יש הגדלות מדי שנה, רכשו, לדעתי - - - עוד עשרות מיליונים רבים, אני יכול להעביר את הנתונים האלה.

<צחי דוד: אבל צריך לזכור משהו, הנ"ר זה - - -

משה גפני: כמה היה דירות נ"ר בשיא, בתקציב?

משה גפני: בשיא היה הכי הרבה כסף.

<צחי דוד: לא זוכר להגיד בעל פה.

יצחק כהן: בתקופה של פואד.

ניסן סלומינסקי: של רן כהן.

משה גפני: לא, כמה דירות נ"ר?

<אריאל לוין: לפני שנתיים, שלוש בסיכומים - - -

<צחי דוד: לא, הוא שואל על בסיס.

משה גפני: לא, אני שואל כמה היה בשיא, כמה נתנו לדירות נ"ר בשנה מסויימת.

<אריאל לוין: יש שנים, לפני שלוש שנים, 100 דירות או משהו כזה לשנה.

משה גפני: כמה כסף?

<אריאל לוין: סדר גודל של 120 מיליון, זה 100 דירות.

משה גפני: זה השיא, לא היה יותר?

יצחק כהן: והסעיף הזה נמחק?

<צחי דוד: סוכם עם יושב ראש ועדת הכספים הקודם על הקצאה בנושא הזה.

יצחק כהן: רגע, הסעיף הזה נמחק, זהו, כבר לא קיים?

יצחק כהן: אז זה רק בשכונת הארגזים אני מבין.

<צחי דוד: בנוסף, חד פעמי, נכון.

יעקב אשר: משתמשים בסעיף הזה ל- - -

יצחק כהן: מ-120 ירד ל-30.

<אריאל לוין: חוק הדיור הציבורי נכנס לתוקפו לפני שלושה - - -

יצחק כהן: אבל זה דירות נ"ר, זה לא קשור, זה לנכים.

<אריאל לוין: אני אענה לך, זה דירות נ"ר.

<אריאל לוין: לפני שלושה חודשים נכנס, התחילו למכור דירות.

<אריאל לוין: אנחנו חושבים שבטווח של שנתיים הקרובות נרכוש כ-1,000 דירות נ"ר

יצחק כהן: לנכים.

<אריאל לוין: לכולם, הנכים זה בעדיפות עליונה, עליונה.

<צחי דוד: חבר הכנסת כהן, נכים זה בסך הכול הקבוצה העליונה ביותר בתור הממתינים, ולכן בתקופות שלא רכשו להם תמיד רכשו בהתאם לשיקולי התקציב, היו שנים שבסיס יש 30 מיליון שקלים, יש שנים שמוסיפים הרבה, יש שנים שמוסיפים פחות, אבל כל שנה הוסיפו, אין שנה שלא הוסיפו.

<צחי דוד: הם בסך הכול ראש התור.

<צחי דוד: כרגע שהולך להיות הרכישה במיליארד שקלים הם הראשונים, הם לפני כולם.

משה גפני: כמה הוסיפו ב-2013?

משה גפני: איך תקנו

<אריאל לוין: 7 מיליון.

משה גפני: אז איך תקנו 1,000 דירות?

<אריאל לוין: הסברתי ליצחק כהן.

יצחק כהן: בסדר, אני חושב שזאת פנייה חשובה ואנחנו נעביר אותה, אדוני היושב ראש.

אלעזר שטרן: בסעיף 6 על ריכוז מאמץ והחזקה שיטתית כתבתם: "בין יתר היישובים ניתן למנות את קריית שמונה, דימונה, ג'דיידה מכר, צפת, בית שאן, סכנין".

אלעזר שטרן: לפי מה אתם בוחרים איזה יישובים איפה שנתרגש?

<צחי דוד: לא, חס ושלום, התכנית קיימת מ-2009, היא תכנית שש-שנתית שנבחרו 10 יישובים לפי התכנית במקור, ימשיכו גם ל-3 השנים השניות שמסתיימות ב-2014.

<צחי דוד: 10 היישובים נבחרו לפי תבחינים של גודל, רמאסות אקונומית, משיכת אוכלוסייה.

ניסן סלומינסקי: זה לא בחירה של עכשיו, זה בחירה ישנה כבר.

<צחי דוד: - - - מ-2009, זה אותה רשימת יישובים שרצה, הפרויקטים רצים לאורך זמן.

אלעזר שטרן: לא, שמת פה 8 יישובים מתוך 10, למה זה בין יתר היישובים?

<צחי דוד: נתתי כמה דוגמאות, אפשר להביא את כל הרשימה.

אלעזר שטרן: זאת אומרת חסרים שני יישובים.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: יש כאן 12 יישובים בסעיף הראשון.

<צחי דוד: בדרום, זה דימונה, אופקים, ערד.

אלעזר שטרן: אני מדבר על סעיף 6 בתשובה שלהם.

אלעזר שטרן: הם העבירו דף בתשובה לשאלות.

<צחי דוד: אין די למנות את כל רשימת - - -

אלעזר שטרן: מה עם שתי היישובים, נשארו רק שניים.

<צחי דוד: בדרום זה דימונה, אופקים וערד.

<צחי דוד: בצפון, זה ג'דיידה מכר, סכנין, עכו, קריית שמונה, בית שאן, טבריה וצפת.

אלעזר שטרן: אז חסר פה ערד ועכו.

<צחי דוד: יכול להיות, נתנו מספר דוגמאות.

משה גפני: תוסיפו ערד ועכו.

<אריאל לוין: ירוחם נוספה בהחלטה.

משה גפני: אני מצביע נגד.

יצחק כהן: אני בעד.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את חבריי, אין לי כאן את הבעיה - - -

משה גפני: הוא מעביר את כל הכספים להתנחלויות, תאמין לי.

משה גפני: אתה יודע מה, בסדר, מאה אחוז, תעביר להתנחלויות - - -

יצחק כהן: יש פנייה שאני מזדהה איתה סוף סוף.

ניסן סלומינסקי: באמת, איזה התנחלויות, מה זה קשור להתנחלויות?

משה גפני: אין בעיה, אני מצביע נגד.

מיכל בירן: נשאלת פה שאלה - - - לקראת האופוזיציה אף פעם, ובסופו של דבר כשאין להם רוב אנחנו צריכים להעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: את לא צריכה - - - השאלה אם יש לך אחריות או לא.

יצחק כהן: אלה דברים חשובים מאוד, ואסור שהתעכבו, כולל תכנונים, אנחנו נמצאים במצב מאוד מסובך, צריכים לקדם תכנון ואני בעד.

משה גפני: אז הם יביאו את זה לישיבה הבאה, מה קרה?

משה גפני: מה אתה רוצה לעזור להם?

משה גפני: אל תעשה לי טובה, איך המשרד מתנהל אני יודע, גם אתה יודע.

מיכל בירן: שיילכו להביא רוב, אבל למה אתה עושה להם את העבודה?

מיכל בירן: הוא אומר לך את האמת - - - הכול פוליטי, האופוזיציה לא תקבל כלום.

יצחק כהן: אני קורא את הפנייה, אני גם קראתי את הפנייה הקודמת - - -

<קריאות: - - -

משה גפני: אתה יותר מכל אחד אחר יודע איך משרד מתנהל, תעזוב את הפנייה, זה מגיע לשר, אתה יודע לאן הוא מעביר את זה.

מיכל בירן: יצחק, גם הצבענו קודם בעד כי היה מימד של לחץ זמן, אני מצטערת - - -

משה גפני: - - -

יצחק כהן: מה שכתוב פה זה מה שיהיה?

יצחק כהן: או שהשר ייקח את זה למקומות אחרים.

יעקב אשר: מה זה הם ייקחו?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: - - - את המניע המרכזי כאן.

אלעזר שטרן: בסדר, אבל הוא לא יכול להתעלם מלומר את האמת גם מה שגפני אומר.

אלעזר שטרן: אני בעניין של מה שגפני אומר.

יצחק כהן: רגע, זה נתון לשינויים?

יצחק כהן: מה שכתוב פה הוא ייקח את זה לגבעת - - -

ניסן סלומינסקי: מה אתה השתגעת?

ניסן סלומינסקי: אלה תכניות רב שנתיות שרצות - - -

משה גפני: הוא במקרה לוקח את זה לא למתנחלים, לוקח את זה למוסדות - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

יצחק כהן: אני רוצה לבדוק את זה.

מיכל בירן: בסדר, זה לא קשור לזה.

מיכל בירן: זה קשור לזה שכל דבר שאיכפת לנו ממנו נעצר פה, אז יש פה בעיה.

מיכל בירן: איציק, לא נשמע שיש פה בעיה של לחץ זמן, שיגייסו את הרוב ויעבירו את הפנייה, למה אתה עושה להם עבודה קלה?

משה גפני: שר השיכון הנוכחי עוזר מאוד לציבור החרדי.

יצחק כהן: הוא רודה בהם, הוא רודף אותם ורודה בהם.

ניסן סלומינסקי: לא, רק שנדע מה אנחנו מעכבים.

ניסן סלומינסקי: שלא נצא אחר כך - - -

<קריאות: - - -

מיכל בירן: - - - יש פה איזשהו אלמנט של לחץ זמן כי אני לא - - -

ניסן סלומינסקי: למה אתה - - -

משה גפני: למה?

משה גפני: בגלל שהקואליציה תבוא, היא נושאת באחריות.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

משה גפני: יעבירו את זה להתנחלויות.

<צחי דוד: יש כן לחץ זמן מסוים, אני רוצה להבהיר.

יצחק כהן: צחי, אותי מטריד מה שגפני אומר.

יצחק כהן: יש פה מצב שהשר יכול לשנות את הסעיפים להעביר - - -

ניסן סלומינסקי: מה פתאום, אומר לך אריאל.

<אריאל לוין: לא יכול להעביר מתקנה לתקנה בלי אגף תקציבים ובלי ועדת כספים.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר הרי, ויש לך כאן פרוט של שמות.

<צחי דוד: אני כן אגיד, יש כן דחיפות אחת, אני מקווה שזה לא יישמע לכם – אנחנו לקראת שנת שמיטה.

<צחי דוד: ...

<קריאות: - - -

משה גפני: צחי, אתה חזק, חבל על הזמן.

<צחי דוד: גם אני הגבתי כך כשהמשרד הסביר לי למה זה דחוף.

<צחי דוד: יש בחלק מאתרי הפיתוח לפי הוראות של פקיד היערות צריך להזיז עצים, אני יודע שזה נשמע מוזר.

<צחי דוד: להזיז עצים, אי אפשר היום פשוט לבוא ולכרות, יש הוראות, יש חוק, פקיד היערות צריך להעתיק את העצים.

<צחי דוד: יש כל מיני הנחיות שבגלל כניסה לשנת שמיטה, הפרויקטים האלה עשויים להיתקע.

<צחי דוד: יש פרויקטים שלמים שיכולים להיתקע כי אם נכנס לשנת שמיטה אי אפשר להעתיק את העצים.

<צחי דוד: זה נשמע מוזר - - -

מיכל בירן: חברים, חבריי באופוזיציה, אני מציעה - - -

ניסן סלומינסקי: - - - אסור לעקור עצים, אסור להעביר עצים.

משה גפני: אגב, מי זה החברה שמפרסמת את שנת השמיטה מטעם משרד השיכון?

משה גפני: מי זאת החברה?

יצחק כהן: הפרסומאי של בנט.

יצחק כהן: חברת הפרסום של בנט, היועץ האסטרטגי של בנט.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני שואל שוב את חבריי.

מיכל בירן: שיטרחו, יש להם אנשים בבניין שיטרחו להביא אותם, שהתאמצו קצת.

מיכל בירן: לך הם לא נותנים מרווח לנשימה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל שוב את חבריי, לי אין מניעה להצביע הפעם, אני רק שואל אתכם, אם תתמכו בזה טוב.

מיכל בירן: אני אצביע נגד עכשיו, וכמו שאמרת מסיבות פוליטיות אני בעד הפנייה באופן כללי, ואני אצביע נגד - אני לומדת מ"יש עתיד".

ניסן סלומינסקי: בסדר, מה קשור?

מיכל בירן: השיטה של להגיד אני בעד, אבל אצביע נגד.

מיכל בירן: אם היו משכנעים אותי פה שיש עניין דחוף של לחץ זמן, היינו מעבירים כמו שהעברנו את העניין של תעסוקת חרדים וערבים.

מיכל בירן: אני מצטערת, לא שוכנעתי שיש פה לחץ זמן אמתי, תסלחו לי שעניין עם שנת השמיטה לא הפיל אותי מהכיסא, אני בעד חבריי מהאופוזיציה שיטרחו והתכבדו - - -

<נדב לחמן לזר: אני יועץ מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

<נדב לחמן לזר: רק להגיד מלה - - -

אלעזר שטרן: אתה לא אשם, אני אגיד לך מה אתה לא מבין באמת.

אלעזר שטרן: שאי אפשר לבוא על - - - כשיש באמת בעיה של אמון בשר השיכון, מה ששמעת פה מאנשים – לאן הולך הכסף.

אלעזר שטרן: למה אנחנו יכולים לשלוט?

אלעזר שטרן: אנחנו, דרך אגב, רואים שלמרות שאיפה שיש פירוט ואיפה שאין פרוט דברים - - -

יצחק כהן: בסוף זה יגיע לגבעה...

<נדב לחמן לזר: אני אסביר על הנושא הזה.

<נדב לחמן לזר: קודם כל הסעיף של חברות מנהלות עובר דרך ועדת פרויקטים שיושב בה צחי באופן קבוע, נציג אוצר, יש חברת בקרה, הדברים האלה ממש הם בתוך משקים סגורים, לא יכולים לצאת לשום דבר מעבר למה - - -

יצחק כהן: מעל חצי מיליארד, לשר הממונה, לא חשוב לבוא לוועדה?

ניסן סלומינסקי: תן לו רגע להסביר.

יצחק כהן: אני שואל, למנכ"ל לא חשוב מעל חצי מיליארד לבוא לוועדה?

<נדב לחמן לזר: יש פה דברים אחרים שבתוך משקים סגורים שלא יכולים לצאת לשום דבר מעבר, זה הסכם חתום עם משרד האוצר, תכנית מיקוד מאמץ היא תכנית סגורה, שיפוץ דירות הדיור הציבורי, אין כאן כספים שיכולים לצאת מעבר לדברים שיוצגו בפניכם ליהודים אחרים.

<נדב לחמן לזר: הדברים שנמצאים על הפרק, עם כל דבר אפשר לחכות, זה מעכב כרגע עבודות פיתוח באתרים שמיועדים לשיווק.

<נדב לחמן לזר: זה מעכב יציאה לתכנון תכניות, זה מעכב שיפוץ דירות של דיור ציבורי.

<נדב לחמן לזר: הדברים האלה מבחינתנו ברמת העבודה השוטפת של המשרד - אנחנו צריכים להיות מסוגלים לעבוד.

<נדב לחמן לזר: מוגשת פה הבקשה, המשרד העביר אותה כבר לפני כמה חודשים.

<אריאל לוין: בתחילת ינואר.

<נדב לחמן לזר: המשרד העביר אותה כבר לפני כמה חודשים.

<נדב לחמן לזר: בתחילת ינואר הבקשות הועברו מהמשרד.

משה גפני: נדב, אותי שיכנעת.

משה גפני: מבחינה מקצועית אתה צודק מאה אחוז.

משה גפני: רק מי ששותף לשחרור מחבלים רוצחים, או מי ששותף לכל הדברים האלה – צריך לדאוג לזה שיהיו פה ליד השולחן כדי לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, חבל על הזמן, אנחנו בפיגור גדול.

ניסן סלומינסקי: אני שוב שואל את חבריי - - -

משה גפני: - - - כל הזמן, אני באופוזיציה, ובסוף אני צריך להגן על שר השיכון שהוא הלוחם הראשי נגד הציבור החרדי.

יצחק כהן: מעל חצי מיליארד, לא חשוב לו לבוא לפה להסביר?

משה גפני: בדיוק, שיבוא ויסביר.

מיכל בירן: תבין אבל שלך יש אחריות.

מיכל בירן: ספר על עצמך לשם שינוי.

ניסן סלומינסקי: אתה תצביע נגד, הרב משה?

יצחק כהן: לא ייאמן.

מיכל בירן: ואין פה שום לחץ זמן, הם יעבירו את זה אחר כך.

<אריאל לוין: את חושבת שאין לחץ זמן, מיכל בירן.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, נגמר הדיון.

משה גפני: אני חושב שיש לחץ זמן.

משה גפני: ששר השיכון לא השתעשע בהתנחלויות שלו.

אלעזר שטרן: לא, לי יש משמעת אופוזיציונית.

יצחק כהן: אני בעד, אבל יש לי משמעת אופוזיציונית.

אראל מרגלית: חבריי כיבדו אותי והצביעו - - - עכשיו הם מתנגדים, זה נשמע לי סעיפים ראויים.

יצחק כהן: אני בעד הפנייה, אגב.

אראל מרגלית: חבר הכנסת גפני, וחברת הכנסת בירן צודקים - - -

יצחק כהן: אגיד לך, זה חוסר אמון בשר השיכון.

יצחק כהן: רושם פה דברים יפים, אין לי אמון בשר השיכון.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה גם לא תצביע, נכון?

אלעזר שטרן: אני לא יודע, אני מתלבט.

<אריאל לוין: אתה אומר "תמות נפשי עם פלשתים".

אלעזר שטרן: אתה אומר לי מה אני אומר.

אלעזר שטרן: ..

יעקב אשר: רגע, מי הפלשתים פה?

יעקב אשר: אל תכניס את הראש לעניין הזה.

אלעזר שטרן: לי אסור להתלבט?

ניסן סלומינסקי: ודאי שמותר.

ניסן סלומינסקי: אריאל, בבקשה, ביקשתי, נגמר הסיפור, די.

מיכל בירן: אלעזר שטרן הוא חבר הכנסת הענייני ביותר פה בכנסת.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו רק הבנו את העניין וחבל לי, אבל בסדר.

אלעזר שטרן: זה לא "מות נפשי עם פלישתים", ולא שועליו של שמשון...

ניסן סלומינסקי: זה החשבון של כל אחד שיעשה אותו, כי הדיון הזה לא יהיה לפני פסח.

יצחק כהן: אבל גם גפני בעד.

מיכל בירן: בסדר, אז היית צריך לדאוג שיהיה לך רוב, אתה אחראי.

ניסן סלומינסקי: עזבי אותי עם הרוב.

מיכל בירן: מה זה עזבי אותי עם הרוב?

מיכל בירן: זה התפקיד המרכזי - - - אז תעשה אותו.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: התפקיד שלך כשאת מדברת על דירות נ"ר ועל כל זה, ואחר כך לא להצביע בעד זה, אז את צריכה לחיות עם המצפון שלך לא אני וזה בסדר, נו, אין לי בעיה.

מיכל בירן: - - - אחרי שנתת לי שיעור היום - - -

יצחק כהן: אני חושב ששר השיכון צריך לבוא לפה ולהתחייב בפנינו שהוא מקיים כל סעיף.

מיכל בירן: זה כמו שאמרנו אנחנו נשמח להצביע בעד אם יהיה דיון רציני, אם יגיע שר השיכון, נשמח להצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אם את חיה טוב עם המצפון שלך אז זה בסדר, אין לי בעיה עם זה.

מיכל בירן: חיה איתו לא רע, האמת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אם את חיה טוב.

משה גפני: אני לא יודע, אבל הרבה פעמים אתה כיושב ראש לא הבאת דברים להצבעה בגלל שהיה לך בעיות בקואליציה.

ניסן סלומינסקי: אבל אף פעם לא היה לי בעיות עם האופוזיציה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו לא מנזר השתקנים כאן.

משה גפני: זאת מערכת פוליטית שאתה מוביל אותה ביד רמה, אל תבוא אלינו בטענות.

ניסן סלומינסקי: הפוך, אני לא אבוא בטענות, במקום להצביע בעד, ואחר כך לצאת לתקשורת להראות, אתם רואים את האחריות הציבורית שיש לנו על זה, אתה בדיוק - - -

משה גפני: למה, היה לנו אחריות - - -

מיכל בירן: ניסן, עשית בירור מעמיק כאן, זה לא דחוף, וזה ימתין - - -

משה גפני: לגבי משרד הכלכלה גילינו אחריות - - -

מיכל בירן: צחי הסביר לנו, השנת שמיטה לא שכנע אותי, זה ימתין.

מיכל בירן: בפעם הבאה תעשו לובי, תשכנעו טוב - - -

יעקב אשר: - - - שנלך עם בנט לא עם אריאל, זה מה שעשינו פה.

מיכל בירן: חיים קשים, היו פה אנשים ששכנעו אותי, על תעסוקת חרדים וערבים הצבענו בעד, הבנו שיש פה לחץ זמן, לא רצינו - - -

יצחק כהן: מיכל, את בעד הפנייה, אבל אין לך אמון בשר השיכון.

מיכל בירן: כן, נכון.

יצחק כהן: את בטוחה שהוא לוקח את הכסף הזה - - -

מיכל בירן: לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, העברה אחרונה שנשארה לנו – מס' 22.

ניסן סלומינסקי: אריאל, תחכה עוד קצת.

יצחק כהן: תחכה, יהיה רוב.

יצחק כהן: יגייסו רוב.

ניסן סלומינסקי: לא, לא מגייס רוב.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהמצפון שלכם בסוף התגבר.

יצחק כהן: אני בעד הפנייה.

יעקב אשר: ככה בכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, רק ככה בוועדה פה.

יעקב אשר: המצפון זה אתה?

ניסן סלומינסקי: לא, לא אני.

יעקב אשר: היושב ראש אחראי על העניין.

ניסן סלומינסקי: לא אחראי, גם צריך את זה לטפל ברוב עוונותינו.

יעקב אשר: תעשו סיור בכמה מקומות, ובוא נראה איך המצפון יעבוד.

יעקב אשר: ניקח אותך לסיור על עוולות שנעשו כאן בשולחן הזה, בגלל עניינים פוליטיים.

ניסן סלומינסקי: בסדר, גם זה יכול להיות.

יעקב אשר: אל תמכור לנו מצפון לאנשים, עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: אל"ף גם זה יכול להיות, וגם יש הרבה דברים שהם מעבירים, וגם אני בדעתי לא מאה אחוז בזה, ואני יודע.

יעקב אשר: ניקח אותך לסיור, בוא נראה איך המצפון - - -

ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 22 עמוד 19.

<אמיר רשף: הפנייה הזאת נועדה לבצע שינויים בתקציב רשות מקרקעי ישראל, אני אסביר לפי הסעיפים שמופיעים בפני חברי הכנסת.

<אמיר רשף: הסעיף הראשון – תקצוב של 9 מליון שקלים בהוצאות עבור פעילות מוקדי השרות לאזרח במהלך 2013.

<אמיר רשף: במהלך 2013, במסגרת יישום הרפורמה במקרקעי ישראל, רשות מקרקעי ישראל התחילה להפעיל מוקדי שרות שנותנים את חלק מהשרותים לאזרח, בעיקר פעולות קטנות כמו העברת זכויות בנכס, או אישור לקיחת משכנתא בגין נכס שהוא יושב על מקרקעי ישראל, על מנת לקצר את הזמנים ולשפר את השרות שהאזרחים מקבלים, אנחנו מגדילים את פעילות מוקדי השרות שדיברתי עליהם.

<אמיר רשף: הסעיף השני, וזה סעיף מאוד מרכזי בקשר לפעילות הממשלה, בכל מה שקשור להגדלת היצע הקרקעות.

<אמיר רשף: הסכום הגדול בו זה עסקאות פדיון והשבת קרקע למדינה.

<אמיר רשף: מדובר בקרקע שהייתה בייעוד חקלאי, החוכר החקלאי שקיבל את הקרקע ידע שבעת שינוי הייעוד הוא הצטרך להשיב אותה למדינה תמורת הפיצוי שהמדינה תשלם לו.

<אמיר רשף: כל העסקה הזאת מתבצעת דרך רשות מקרקעי ישראל שהיא הגוף שמנהל את הקרקעות.

<אמיר רשף: ברגע שהקרקע מושבת למדינה, אפשר לשווק אותה, ובדרך כלל מדובר בעסקאות של קרקע למגורים.

<אמיר רשף: אתן את הדוגמאות - - -

יצחק כהן: תראה כמה קומבינות יש פה.

יצחק כהן: ..

<אמיר רשף: לא, זה לא קומבינות, זה חוזה של המדינה מול חוכר חקלאי, אומרים לו, בעת שינוי ייעוד הקרקע תושב למדינה תמורת פיצוי, ומתוך הסכום שאתה רואה 271, 254 מיליון, זה סכום של עסקאות השבה.

<אמיר רשף: יש לציין שבשנים קודמות בתקנה הזאת היה סכום קטן בהרבה, בערך 120, 130 מיליון, זה גם מה שתוקצב בבסיס, אבל לאור גידול בהיקף עסקאות ההשבה אנחנו נגביל את התקצוב.

אראל מרגלית: איפה באופן כללי העסקאות האלה - - -

<אמיר רשף: אני אגיד לא באופן כללי.

<אמיר רשף: יש בנהריה קרקע של אגודה חקלאית נהריה שתשווק לקרקע למגורים בנהריה.

<אמיר רשף: יש קרקע שהיישוב אדמית שתשווק בשלומים, מדובר על כמעט 1,200 יחידות דיור, בנהריה מדובר על כמעט 3,000.

<אמיר רשף: יש קרקע של חברת חוות הזרע שמחזיקה אותה לייעוד חקלאי והופך לקרקע למגורים בקריית גת, שם זה חלק מתכנית של 7,000 יחידות דיור.

<אמיר רשף: יש פה עוד כמה עסקאות.

<אמיר רשף: קרקע של שער העמקים שהופך לקרקע שתשווק בשטח קריית טבעון, זה עוד 500 יחידות דיור.

<אמיר רשף: קרקע של קיבוץ עין כרמל, שתהפוך לקרקע שתשווק בעתלית שיש עליה 370 יחידות דיור.

<אמיר רשף: ויש לנו קרקע של היישוב ינוב במרכז הארץ שהופכת לשטח המוניציפלי של כפר יונה, וגם היא תשווק למגורים, סדר גודל של 2,000 יחידות דיור יש בתכנית הזאת.

יעקב אשר: יש משהו על שמיטה?

<אמיר רשף: לא, אין על שמיטה, אבל עלה קודם נושא הדחיפות.

<אמיר רשף: אני רק אציין, שחלק מהמכרזים כבר יצאו, הם לא יוכלו להיסגר המכרזים האלה, גם אם יגישו הצעות עד שעסקאות ההשבה שהיישום שלהם כרוך באישור התקציבי הזה ייסגרו.

<אמיר רשף: לכן, כדי שנוכל באמת להוציא את הקרקעות לציבור, ולבנות להם יחידות דיור, חשוב מאוד שהעיסקאות, הפדיון יאושרו.

אלעזר שטרן: למה כשאנחנו שואלים אתכם שאלות אי אפשר לתת לנו להתכונן קודם, ולהגיד את מה שאמרת עכשיו קודם, הרי השאלה הזאת של מה שעכשיו פירטת, אני לא יודע אם אמרת את הכול.

אלעזר שטרן: אגיד לך למה אני לא יודע, לא בגלל שיש לי מידע אחר, בגלל שאני שאלתי אתכם בדיוק את השאלה הזאת, והתשובה שנתת לי בכתב, הבקשה נועדה לתקציב תכניות מפורטות למגורים.

<אמיר רשף: הסעיף הבא אדוני, ואנחנו נעביר לכם רשימה מסודרת של כל התכנית.

אלעזר שטרן: אבל בסעיף הבא עשית לי אותו דבר.

אלעזר שטרן: בשום מקום לא נתת פירוט של מה שאמרת עכשיו למרות השאלות שאני שאלתי.

אלעזר שטרן: אני אומר עוד פעם, העניין של אבק, או של מסך עשן שיש מאחורי חלק ממשרדי הממשלה, בגלל שיש לנו ספק ביושר של העומדים בראשם, ובטוהר כוונותיהם, אני אומר לך את זה באמת, אז אתה יכול לבוא לכאן, ולא רק אתה אני אומר את זה, ולהגיד על שאלות שאנחנו שואלים, שהיושב פה הנהיג פה נוהג, שבצדק הוא גאה בו בהקשר הזה, ואתם לא נותנים לנו תשובות.

אלעזר שטרן: ומקסימום אנחנו באים לפה לוועדה, אולי לא היינו באים והכול היה עובר פה בכלל, בגלל שהייתם נותנים תשובות אמיתיות, היינו חוסכים לנו את הדבר הזה.

<אמיר רשף: השאלה ששאלת לגבי הסעיף הבא שהתכניות מפורטות.

<אמיר רשף: אנחנו נעביר לכם רשימה מסודרת.

<אמיר רשף: אני מחזיק בידי רשימה שהיא עוד לא מסודרת, היא לא - - -

אלעזר שטרן: אז למה אתה מחזיק בידך?

מיכל בירן: אל תביאו את זה כשזה לא מוכן.

אלעזר שטרן: אם הזמן לא מתאים, תגיד לנו זה זמן לא מתאים.

מיכל בירן: ואם לא הספקתם להתארגן, תדחה את זה.

אלעזר שטרן: אם נתנו שאלה, העברנו אותה בזמן לפי הנהלים של ועדת הכספים, למה אי אפשר לבוא ולתת את התשובות האלה באותו נוהל שהתבקשנו?

אלעזר שטרן: מה, אנחנו צריכים לבוא לפה, כשאתם מקריאים חלק מהתשובה שאני לא יודע אם זאת כל התשובה.

אלעזר שטרן: אנחנו אין לנו שום אפשרות לבדוק.

אלעזר שטרן: אמרתי לך, תחת בעיית האמינות שיש לי באופן אישי, אני לא רוצה לדבר בשם אף אחד אחר.

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

יצחק כהן: ..

אלעזר שטרן: באמת, איך אתה רוצה שנמלא את התפקיד שלנו.

<אמיר רשף: בתקנות האלה, יש פה סכום שהוא לעסקאות ידועות, ויש סכום שהוא לעסקאות שאולי סגרו במהלך השנה.

<אמיר רשף: מה שאמרתי לך, זה עסקאות שברגע שהתקציב מאושר הן נחתמות.

אלעזר שטרן: לא ענית לי על השאלה בגלל שגם את זה לא כתבת לי.

<אמיר רשף: לגבי התכניות שזה הסעיף הבא, הוצאות של תכנון מפורט, מדובר בתכנון של קידום תכניות מפורטות, הרבה מאוד מגורים, הרבה מאוד תשתיות שתומכות מגורים, זה רשימה של קרוב ל-100 תכניות או יותר.

<אמיר רשף: יושבים פה גם נציגי המשרד בכל רחבי הארץ, חלק מהגדלת הפעילות של רשות מקרקעי ישראל כחלק מהגדלת ההיצע הממשלתי, אם הועדה מעוניינת, אנחנו נקריא את כל היישובים שבהם יש תכניות.

ניסן סלומינסקי: תן כמה דוגמאות.

אלעזר שטרן: לא, למה כמה דוגמאות, תקריא מה זה כל כך הרבה?

ניסן סלומינסקי: 100.

אלעזר שטרן: כן, לפי סדר האל"ף בי"ת.

<אמיר רשף: זה לא מסודר לפי אל"ף בי"ת.

משה גפני: כמה יישובים יש שם?

<אורי גבע: תכנית העבודה רב שנתית של רשות מקרקעי ישראל כוללת מעל 200 אלף יחידות דיור.

<אורי גבע: ההתקדמות של כל אחת מהתכניות היא בהתאם לעצם לתנאים בשטח, חסמים, כפי שכולכם מכירים.

<אורי גבע: כרגע, על הפרק מה שאנחנו מביאים, זה סדר גודל של 20, ל-30 תכניות, שנעות בין הרחבות של כמה אלפי יחידות דיור מועצה אזורית גולן.

<אורי גבע: אני יכול לעבור על רשימת יישובים - בטבעון, במודיעין, בשפיר, יש לי פה בית שמש, בירושלים ברוממה וגלילות, נצרת, סכנין, דיר אל-אסעד, יש פה הרבה תכניות שנמצאות בתכנית העבודה של אגף התכנון.

<אורי גבע: בנוסף לכך, יש לנו תכניות שבהם אנחנו בעצם מעבירים כספים להסרת חסמים כדי להוציא תכניות תכנון אל הפועל – הרחבת כבישים, מחלפים וכיוצא בזה, שבהם אנחנו בעצם תומכים, וכך אנחנו מקדמים את הפרויקטים למגורים.

<אורי גבע: התקציב שמאושר ברשות מקרקעי ישראל, בדרך כלל, התכניות האלה, במיוחד לאור זה שאנחנו מרחיבים את הפעילות, התקציב אושר ל-2012, 2013, מאז עברו מים מתחת לנהר.

<אורי גבע: אנחנו מרחיבים את הפעילות שלנו, ולכן הכסף הזה לא נמצא בבסיס, ברגע שהוא מגיע, ותכניות מגיעות להבשלה, אנחנו באים ומביאים אותם בפני הוועדה.

<אורי גבע: אלה הסכומים שעליהם אנחנו מדברים.

ניסן סלומינסקי: כמה יחידות דיור?

<אורי גבע: יש לי פה מול העיניים כרגע במיידי, מה זה במיידי?

<אורי גבע: עד שהם יביאו כמובן להפקדה.

<אורי גבע: כ-15 אלף יחידות דיור, בנוסף, הסרת חסמים שיתמכו - - -

ניסן סלומינסקי: שישחררו כמה?

יעקב אשר: ניסן, שלא תטעה, מדובר פה על תכנון, שלב מקדמי מאוד כדי שהחסם נופל.

ניסן סלומינסקי: לא, יש לך טעות.

ניסן סלומינסקי: הסרת חסמים, המשמעות היא שאתה משחרר את ראש העין לדוגמה, ל-5,000 יחידות, את בית שמש על 8,000 יחידות או דברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודעת אם זה, אבל זה המשמעות של הסרת חסמים.

<אמיר רשף: הכוונה פה של תכנון של הסרת חסמים, בעבר כל משרד ממשלתי היה בשלו מתקדם לבד.

יעקב אשר: זה חלק מהסכמי "גד".

<אמיר רשף: זה חלק מתפיסה יותר כוללת, שאם רשות מקרקעי ישראל מתכננת שכונה, והיא מבינה שלצורך השכונה צריך לתכנן את הכביש, היא לוקחת על עצמה תקציבית - - -

יעקב אשר: זה לא משהו של מחר בבוקר.

ניסן סלומינסקי: מה זה לא, ועוד איך.

<אמיר רשף: לא, אבל התכנון הזה מאפשר שכאשר תהיה לך את התב"ע לשכונה, תוכל גם לשווק, יש לך גם את התב"ע למחלף, אתה לא נזכר רק בסוף שמשרד התחבורה לא תכנן אותו, כי רשות מקרקעי ישראל אומרת, אני לא לוקחת עכשיו על עצמי לנהל את התכנון, לדאוג שהדברים התקדמו במקביל, שנגיע לקו הסיום מוכנים לשיווק בכל ההיבטים.

משה גפני: מה זה 40 אלף, 40 אלף שעות.

<אמיר רשף: 40 אלף שעות נוספות לעובדי רשות מקרקעי ישראל.

יעקב אשר: כמה עובדים חדשים זה?

<אמיר רשף: זה לא עובדים חדשים, יש שם הרבה עובדים בקליטה.

<אמיר רשף: אמרתי קודם שיש פה איזה מהלך של רפורמה שאתם מכירים, אושרה עוד בכנסת הקודמת.

<אמיר רשף: לאור זה יש הרבה עובדים שהם בתהליכי קליטה, תהליכי מיון, ובמקביל נפח העבודה לזה.

<אמיר רשף: לאור זה, עלתה בקשה של הנהלת רשות מקרקעי ישראל להגדיל את היקף השעות הנוספות שהעובדים הקיימים יוכלו לבצע בשנת העבודה הזאת, ולכן צריך לתקצב את זה.

יעקב אשר: כמה עובדים עזבו את המינהל בשנים האחרונות.

<אמיר רשף: עד תום 2014 יעזבו 200.

<אמיר רשף: צריך לקחת בחשבון שיש פה גם עובדים שפורשים השנה.

<אמיר רשף: יש פה נקודת זמן של החלפת משמרות.

יעקב אשר: פרישה, בוא נגיד פרישה לאלה שהולכים לפרוש - זה המון שעות, זה הזוי.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, יש עוד שאלות?

ניסן סלומינסקי: חבריי, אנחנו הולכים לאשר את זה?

ניסן סלומינסקי: תדעו, אם אנחנו רוצים אי פעם להורדת יוקר הבינוי וכו', זה שיחרור חסמים וזה היחידות שאנחנו מדברים עליהם.

ניסן סלומינסקי: ועוד איך זה מוריד, מדובר כאן על מאסה אדירה של יחידות בפועל, וחוץ מזה סעיפים של תכנון של שכונות.

ניסן סלומינסקי: ברגע שכבר מתכננים שכונה ומאשרים, כבר כולם, השוק יודע שעומדים כאן להיבנות, זה כבר מגדיל את ההיצע הרבה מאוד.

ניסן סלומינסקי: פה זה ממש הגדלת היצע, אין כאן לא יהודה ושומרון ולא כלום.

משה גפני: לא יהודה ושומרון, מה יהודה ושומרון?

ניסן סלומינסקי: אני אומר זה הגדלת ההיצע.

יעקב אשר: בגלל שאין יהודה ושומרון אנחנו עוצרים את זה.

ניסן סלומינסקי: זה הגדלת היצע ממש.

ניסן סלומינסקי: אם אנחנו גם פה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: רק שנדע, שלא נדבר אחר כך גבוהה גבוהה, ובפועל נעשה אחרת.

משה גפני: מה זה נדבר גבוהה גבוהה.

משה גפני: אתם יושבים כל השנה, אתם ממררים את החיים של כולם, פתאום אתה רוצה לדבר איתי על אחריות?

משה גפני: אתם ממררים את החיים של כולם.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לדבר על אחריות.

משה גפני: איזה תקציב העברתם פה?

משה גפני: ממררים את החיים של כולם ופתאום אחריות?

משה גפני: תביא את אלה שאחראים על מירור החיים.

ניסן סלומינסקי: רק תגידו כדי שאני אדע.

משה גפני: אני מצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: אלעזר?

אלעזר שטרן: אני מבקש התייעצות סיעתית.

אראל מרגלית: אני פה עם האופוזיציה במשמעת אופוזיציונית.

אראל מרגלית: אם הקבוצה רוצה לדון בזה, אני מוכן לקחת התייעצות, אם לא, אני לא רוצה להפר את הסולידריות האופוזיציונית.

מיכל בירן: בואו ונתייעץ.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, הצטרף אלינו מנכ"ל משרד השיכון.

משה גפני: בסדר, האיש הכי חשוב במדינה, חבל שהוא מנכ"ל בממשלה כזאת רעה, הייתי מעדיף שיהיה מנכ"ל בקואליציה שלנו.

משה גפני: זאת ממשלה רעה, רעה, עושה נזק לכל הציבורים.

משה גפני: בסדר, ליצמן פה אני לא מצביע.

משה גפני: אפשר לפתוח בדיאלוג חדש ולדחות את ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי.

משה גפני: 40 אלף שעות למינהל מקרקעי ישראל, אז - - -

ניסן סלומינסקי: אלעזר, שתי הצבעות שהן יכולות להיעשות או לא מבחינתי זה השיכון, ומינהל מקרקעי ישראל.

ניסן סלומינסקי: איפה עמדתך תהיה שנדע?

ראובן ריבלין: בואו נעשה פשרה.

ניסן סלומינסקי: לא, על שניהם.

מיכל בירן: על אחד.

יצחק כהן: הרב ניסן, מקווים שפותחים תקופה חדשה.

משה גפני: אני מכבד את ההחלטות שלכם, אתם טועים, לא נפתח שום דבר.

יצחק כהן: המטרה ראויה איך שלא יהיה.

יעקב ליצמן: לא, אם היא ראויה אז אני לא כאן, לא, אצלי הכול ראוי או לא ראוי, זה לא משנה.

יעקב ליצמן: אם הנושא שדיברנו - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי, לקחתי את זה לתשומת ליבי, ויהיה לזה כן המשך.

מיכל בירן: בסדר, אז בוא נראה, נעביר אחת אחת.

ניסן סלומינסקי: מיכל, אני לא התניתי את זה לא בהצבעה ולא בכלום.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לכם במפורש, אני לקחתי את זה לתשומת ליבי בלי להתנות בשום דבר זה לא זהו.

ניסן סלומינסקי: הצבעה

ניסן סלומינסקי: נגד – אין

ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 22 נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: הפנייה אושרה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו את משרד השיכון.

משה גפני: אמרנו אחד מתוך השניים.

מיכל בירן: וגם זה בעניין של רצון טוב.

יעקב ליצמן: אני אומר בוא נצביע על השני ונבקש רביזיה על הראשון.

יצחק כהן: תשאיר את הרביזיה תצביע על השני.

מיכל בירן: אחד מהשתיים.

יצחק כהן: עזוב את הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: אבל את זה תעשו בלי רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד פנייה מס' 15 משרד השיכון ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: פנייה מס' 15 אושרה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אחמד טיבי הצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: לא מגישים פה רביזיה.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני מסכים לא לדון על הרביזיה על השני.

יעקב ליצמן: אני מבקש התייעצות.

ראובן ריבלין: ליצמן, מה עם משרד הקליטה - בנייה לעולים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, בגלל שלא היו נציגים וכל זה, אנחנו לא הסכמנו.

ראובן ריבלין: למה לדחות את משרד הקליטה?

ניסן סלומינסקי: כי לא היו הנציגים.

משה גפני: למה להרוס ציבורים שלמים בישראל – להצביע בעד תקציב כזה, למה, רק קליטה?

משה גפני: אני הייתי גם נגד השיכון.

שמעון סולומון: אתה לא מעלה את משרד הקליטה?

ניסן סלומינסקי: העלנו, דנו בזה, כבר לא היה אף אחד.

ניסן סלומינסקי: לא היה אף אחד מהמשרד.

ניסן סלומינסקי: לא היה אף אחד מחברי הכנסת.

<צחי דוד: מהמשרד היה.

ניסן סלומינסקי: אני מתכוון מחברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מבקשים התייעצות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, בבקשה, המציאות כרגע שגם הבקשה של משרד השיכון וגם של מינהל מקרקעי ישראל אושרו, ויש על כל אחד רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני שואל את מי שהגיש את הרביזיה במשרד השיכון, אלעזר, אתה מוריד אותה?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: אני רוצה לחשוב ולבדוק את זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מינהל מקרקעי ישראל, אתם מורידים את הרביזיה?

מיכל בירן: נחליט אחד מהשניים.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא כך.

מיכל בירן: אלעזר, אתה משאיר?

ניסן סלומינסקי: אני קבעתי דיון ברביזיה.

משה גפני: אבל הגענו להסכמה.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים, אני לכן לא רוצה להפעיל רוב, יכול להיות שיהיה לי רוב, אני לא רוצה אותו.

משה גפני: יכול להיות שאין לך, יכול להיות שיש לך.

משה גפני: היה סיכום עם כולנו שאחד מעכבים עד אחרי פסח.

ניסן סלומינסקי: אבל שאלתם אותי, ואמרתי שאת מינהל מעכבים, ושיכון משחררים, שאלו אותי בחוץ ואמרתי.

יצחק כהן: שיכון עבר, יש רביזיה של אלעזר.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אני רק שואל אותו.

ניסן סלומינסקי: בעשרה לאחת קבעתי דיון ברביזיה, יכול להיות שנוכל לגייס רוב, אני לא אוהב לעבוד כך.

יעקב ליצמן: שני הנושאים אושרו, לשני הדברים יש רביזיה, זאת אומרת, כרגע, זה תלוי באלה שהגישו את רביזיה להוריד או לא להוריד.

ניסן סלומינסקי: או להפיל את הרביזיה ברוב.

יעקב ליצמן: רוב אני לא חושב שיש לך, לא משנה, כרגע תעזוב את הקטע הזה.

יעקב ליצמן: אני מציע, בוא נמשיך את סדר היום, לא בוער כלום, להוריד יהיה אפשר כל הזמן אחר כך.

ניסן סלומינסקי: עד השעה עשרה לאחת.

משה גפני: נחליט את מה מורידים – אחד יירד ואחד יישאר.

ניסן סלומינסקי: בסדר.