ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 252, 2014-04-27 10:00

אבישי ברוורמן: רבותי, בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים וממשיכים בדיון שלנו באישור הצעת חוק רישוי שירותים לרכב, התשע"ג–2013.

אבישי ברוורמן: כל מכובדי, חבר הכנסת יצחק וקנין, מנכ"ל משרד התחבורה עוזי יצחקי, הסמנכ"ל הבכיר מר פלור, שרית ידידתי – אפשר לקרוא לך הבוקר ידידתי?

<שרית זוכוביצקי-אור: - - -

אבישי ברוורמן: זה בסדר.

אבישי ברוורמן: כל הנציגים של האוצר, כמובן כל הארגונים המכובדים.

אבישי ברוורמן: יש לנו כשעתיים, אנחנו רוצים להתקדם כמה שיותר, ולכן אני אבקש, שרית, את או אבנר או עוזי, מי פותח?

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להתחיל בהקראת הנוסח?

אבישי ברוורמן: בהקראה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים להתקדם.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מילת הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: פה אנחנו רוצים למנוע סיכול פוזיטיבי של התחרות, זאת אומרת למנוע פעולות שיבצעו יבואנים בעלי רישיונות ייבוא העוסקים בתחום, מכניסה של מתחרים פוטנציאליים לשוק או מתחרים קיימים בשוק.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול שאלת הבהרה.

<איתי עצמון: אתם משתמשים כאן בפועל "לא יתערב", שהוא לא כל כך שגור בחקיקה.

<איתי עצמון: אם אפשר יהיה להסביר מה בעצם הפרשנות שלכם למונח הזה ואם אפשר גם לתת דוגמאות.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אבנר.

<אבנר פלור: הסעיף הזה הוא סעיף שהורחב קצת מבסיס החוק שהיה, ובעקבות הישיבה האחרונה, הייתה הצעה של חברת הכנסת גמליאל.

<אבנר פלור: האחריות בנושא הזה היא בעצם על היבואן, רכב שקיים פה.

<אבנר פלור: היו לנו דוגמאות שלפחות לכאורה, כשהיה יבואן אחד מקביל שניסה לייבא רכב והיו כל מיני פניות של גורמים כאלה ואחרים, בעצם ראינו שיש עיכוב וחל עיכוב בתהליך הייבוא של אותם כלי רכב של היבואן המקביל.

<אבנר פלור: בסעיף הזה, סעיף (ב) מתייחס לנושא של ייבוא הרכב, וסעיף (א) מתייחס לנושא של מוסך.

<אבנר פלור: בנושא המוסך - כמו שאמרתי גם בדיון הקודם – לקחנו את סעיף 50(ב) של הממונה על ההגבלים העסקיים והוא מוטמע בסעיף (א) כי ישנם מקרים בהם ישנו עירוב של היבואנים, יבואנים כאלה ואחרים שמתערבים עם המוסכים באיזה חלקים להשתמש ומה להתקין.

אבישי ברוורמן: תודה.

<איתי עצמון: למה הכוונה בהתערבות לעומת סיכול בסעיף קטן (ב)?

<שרית זוכוביצקי-אור: זה פעולות התערבות.

<אבנר פלור: זה גם פעולת התערבות.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, איזה פעולות התערבות אנחנו מכירים.

אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: פעולות שלמעשה מתערבות בנושאים שלא קשורים ליחסים בין היבואן לבין היצרן אלא ביחסים שבין היצרן לבין גורם אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: פעולות מתערבות, זאת אומרת להתערב זה ליידע.

<יערה למברגר קינר: אני יכולה להגיד שלא מזמן הבנתי שנוסח דומה אומץ בחוק המזון, שהוועדה פה אישרה.

<לאה ורון: ובכל זאת, תסבירו למה הכוונה.

<לאה ורון: אם זה ליידע אז אפשר לכתוב "ליידע".

אבישי ברוורמן: כבר אמרתי, עורך-דין למברגר, שתמיד אומרים: זה שהיה פה והיה פה והיה שם, להסביר מה זה, מה הכוונה כאן, לא להיתלות בסעיף זה או במזון זה.

<יערה למברגר קינר: זה נועד כדי ליצור נוסח רחב שייקח קשת רבה של פעולות.

אבישי ברוורמן: הוא לא מפריע.

<יערה למברגר קינר: לא רצינו להשתמש בנוסח מצומצם כמו מניעה, שאחר כך יוכלו לעקוף את זה באמצעות פעולה עקיפה.

אבישי ברוורמן: מה אני שאפול בין המשפטנים.

אבישי ברוורמן: עורך-דין פרידמן, אתה יכול לעזור לנו?

<איתי עצמון: יש דוגמאות לכך?

<איתי עצמון: האם זה דבר שאתם נתקלים בו?

<אבנר פלור: יש דוגמא להתערבות.

<אבנר פלור: ישנם חלקים במוצרי תעבורה שהם חלקים מקוריים וחלקים תחליפיים, וישנם מקרים שבהם גורמים כאלה ואחרים מחייבים התקנה ברכב בחלקים מקוריים, למרות שגם החלקים התחליפיים עומדים בדרישות התקינה.

<אבנר פלור: זו דוגמה, ואני מאמין שאלה נושאים שהמוסכים נתקלים בהם יום-יום, ולכן הסעיף הזה הוא מאוד מאוד חשוב.

אבישי ברוורמן: הערות נוספות.

אבישי ברוורמן: עורך-דין פרידמן, בבקשה.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, שתי הערות, כשלפני כן, אולי ברשותכם, בסעיף קטן (א), הניסוח הוא "אחריות בשיעור".

<זאב פרידמן: אין אחריות בשיעור.

<זאב פרידמן: אם מסתכלים בסעיף 42(ג), זוהי אחריות שהיבואן משתתף בה בשיעור, אז נדמה לי שזה דורש תיקון בניסוח.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

<זאב פרידמן: לגופו של עניין, אני אתחיל בהערה כללית.

<זאב פרידמן: אני בעד אי התערבות של עוסק אצל עוסק אחר.

<זאב פרידמן: זה דבר שהוא טוב לתחרות, הוא מונע את ההשפעה של אחד בשני.

<זאב פרידמן: אני רק רוצה להזכיר שכבר ביקשנו למנוע גם התערבות בין שמאי לשמאי אחר, וכשם שמאמצים את זה כאן אני ממליץ שנזכור שכדאי לאמץ את זה גם בתחומים אחרים בחוק הזה.

<זאב פרידמן: ההערה לגופו של עניין.

<זאב פרידמן: אני רוצה למעט, לבקש שהוועדה תמעט מן הסעיף התערבות מסוג אחד – למעט מסירת מידע מהימן לרשות או לגורם אחר שתפקידו לבדוק את המידע.

<זאב פרידמן: אני מתכוון לכך שאם יש ליבואן מידע מפליל, מידע רציני, זה עדיין עלול להיחשב בהגדרה הרחבה כהתערבות, ואני רוצה שהמידע הזה כן יגיע, וזה לא ייחשב.

<יערה למברגר קינר: לא הבנתי מה אתה אומר.

<יערה למברגר קינר: שאם יש לו מידע, והוא הולך להגיש תלונה במשטרה - - -

<זאב פרידמן: הוא לא הולך להגיש תלונה במשטרה.

<זאב פרידמן: שיגיש תלונה למשרד התחבורה ויאמר: זה שמייבא את הרכב מביא רכב שהוא פגום או לא תקין.

<עוזי יצחקי: זה לא מונע ממנו.

<יערה למברגר קינר: אתה יודע על איזושהי פסיקה שנחשבת התערבות?

<זאב פרידמן: אני אמרתי את מה שאמרתי בהתייחס בדיוק להגדרה שלכם.

<זאב פרידמן: ניסיתם למצוא ניסוח שהוא מאוד מאוד רחב, ולכן אמרתם "לא יתערב".

<זאב פרידמן: לא יתערב, בשפת הרחוב זה אל תדחוף את האף שלך בעניינים של אחרים, תשאיר לרשות לעמוד מולו.

<יערה למברגר קינר: בהבנה של רשות ההגבלים, כשאדם מוסר מידע לרשות ממשלתית זה נחשב התערבות תחרותית?

<זאב פרידמן: זה לא נחשב התערבות תחרותית אבל זה לא מה שכתוב בחוק.

<זאב פרידמן: בחוק כתוב "לא יתערב", נקודה.

<זאב פרידמן: לא יתערב, אז אני רוצה שתבהירו ש"לא יתערב", הכוונה למעט מסירת מידע מהימן לרשות המוסמכת.

אבישי ברוורמן: עורך-דין פרידמן, שמענו.

אבישי ברוורמן: זה נשמע, כהרגלך, הגיוני.

אבישי ברוורמן: לפי הסדר, בבקשה.

<חיים פילצר: פילצר חיים, סמנכ"ל אלון מוטורס.

<חיים פילצר: במסגרת ניסיונות הייבוא המקביל שמתרחשים גם בימים אלו, אנחנו נתקלים בתופעה.

אבישי ברוורמן: זה לגבי הסעיף הזה.

<חיים פילצר: סעיף 45(ב).

<חיים פילצר: אנחנו נתקלים בתופעות שיצרנים ראשיים באירופה, כשאנחנו מתקשרים לסוכן מורשה, מנחים את הסוכן המורשה בהנחיות שאנחנו יודעים שרק בארץ יודעים חוקים כאלה או אחרים, ואנחנו מקבלים את זה כתכתיב מאירופה.

<חיים פילצר: למשל, אי אפשר לייבא את הרכב הזה, לצורך העניין מתורכיה.

<חיים פילצר: מאיפה זה בא, זה סתם - - -

אבישי ברוורמן: אז מה ההצעה לתיקון שלך?

<חיים פילצר: אני אומר שהסעיף הזה אכן צריך להישמר מבחינת לא יתערב יבואן ישיר.

אבישי ברוורמן: אתה תומך בהצעת החוק כלשונה.

<חיים פילצר: בהחלט.

<עוזי יצחקי: יפה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רונן, בבקשה.

<רונן לוי: רונן לוי, יושב-ראש איגוד המוסכים בישראל.

<רונן לוי: שתי הערות לגבי הסעיף הראשון, זה קשור למוסכים.

<רונן לוי: האחת, כשמדובר על שירותי התחזוקה הניתנים במסגרת האחריות, צריך להיות ברור שמשולמים על-ידי היצרן או על-ידי היבואן במסגרת האחריות, לא לדבר על התקופה אלא לדבר על הפעולה, שזה רק על תיקונים שהיבואן משלם עליהם.

<רונן לוי: זו הערה ראשונה.

<רונן לוי: הערה שנייה, בצו המוסכם מדובר על המוצר.

<רונן לוי: יבואן רכב לא יטיל על מוסך שירות כל מגבלה באשר לתמחור בהיבט של המוצר.

<רונן לוי: שלא יגביל אותו לרכוש מוצר, ופה מה שהכנסתם זה לא לסכל תחרות עם יבואן של החלפים האחרים.

אבישי ברוורמן: תודה על ההערות, תיכף יתייחסו אליהן.

אבישי ברוורמן: עורך-דין בונן.

<יורם בונן: יורם בונן, איגוד יבואני הרכב.

<יורם בונן: אני מבקש בכל זאת להפנות את תשומת לבך, אדוני, למה שקרה כאן.

<יורם בונן: זה סעיף שאמור לכוון התנהגות, זאת אומרת מישהו אמור לקרוא אותו ולהבין איך הוא אמור להתנהג.

<יורם בונן: ביקש עורך-דין עצמון איזושהי דוגמה בסיסית למה אמור להבין מי שקורא את הסעיף הזה.

<יורם בונן: ניסו ארבעת משרדי הממשלה, זה לא בדיוק הצליח.

<יורם בונן: התשובה היחידה שבסוף קיבלנו היא שזה נוסח רחב.

<יורם בונן: אדוני, לאורך כל החוק הזה אנחנו מפנים את תשומת הלב – זה אגב סעיף שגם יש לו השלכות אחר כך לגבי סמכות לנקוט פעולות לגבי הרישיון – זאת אומרת, לא מוכנים להגיד - - -

אבישי ברוורמן: מה המלצתך, עורך-דין בונן?

<יורם בונן: המלצתי למחוק את הסעיף הזה כי הוא כנגד הטבע.

<עוזי יצחקי: בשום אופן.

<עוזי יצחקי: מה פתאום.

אבישי ברוורמן: אתה, בתבונתך כי רבה ולא מתוך מי שאתה מייצג, את המילה "מתערב" באיזו מילה היית מחליף?

<יורם בונן: "ישבש".

<יורם בונן: אם מדברים על הפעולה, על הסיכול - - -

אבישי ברוורמן: "יסכל".

<עוזי יצחקי: אותו דבר.

<יערה למברגר קינר: "יסכל" זה הרבה יותר אקסטרימי.

<עוזי יצחקי: אז נוסיף: "לשבש ולסכל".

אבישי ברוורמן: במקום "יתערב"?

אבישי ברוורמן: אני מבקש לא נאומים, רק הערת תיקון.

יצחק וקנין: אני בינתיים בגדר של שומע בלבד.

אבישי ברוורמן: אתה ברוח עוד כמה דברים?

<אהוד שניידר: לא, אני לסעיף 45(א).

<אהוד שניידר: אהוד שניידר, עורך-דין, מייצג את איגוד יבואני הרכב.

<אהוד שניידר: "יבואן רכב מסחרי לא יכתיב למוסך ולא ימליץ", כתוב.

<אהוד שניידר: התוספת "לא ימליץ" היא תוספת שלא מצויה בצו הממונה על ההגבלים העסקיים, שקיבל תוקף של פסק דין אחרי דיונים שהתקיימו בין הממונה על ההגבלים העסקיים לבין יבואני הרכב, בשותפות משרד התחבורה.

<אהוד שניידר: "לא ימליץ" זה דבר ממש לא טבעי בחיי המסחר.

אבישי ברוורמן: מה אתה ממליץ?

<אהוד שניידר: למחוק את המלים "לא ימליץ".

אבישי ברוורמן: אתה ממליץ לא לכתוב "להמליץ".

<אהוד שניידר: נכון.

<אהוד שניידר: לא יכול להיות שסוחר לא יוכל להמליץ על מרכולתו.

<אהוד שניידר: הרי זו הפעולה הבסיסית שכל אחד עושה, מה זאת אומרת הוא לא ימליץ.

<אהוד שניידר: "לא יכתיב" זה בסדר.

<אהוד שניידר: לא יכתיב – הוא לא יחייב, זה בסדר וצו הממונה מגן על זה.

<עוזי יצחקי: לא, אבל אתה יודע איך זה להמליץ.

אבישי ברוורמן: אתה זוכר – לי עוד היה שיער, ואתה היית ילד קטן – היה סרט מאוד מפורסם, "הסנדק".

אבישי ברוורמן: יש אנשים שממליצים, אז השאלה איזה סוג המלצה.

<יורם בונן: אז אולי גם לא יציע.

<יורם בונן: אולי נגיד גם "לא יציע".

אבישי ברוורמן: הלוא בישראל, תסתכל מה קורה בענייני בנקאות ואשראי – יש המלצות.

<רון מלכה: רון מלכה, קשת ליס.

<רון מלכה: אני רוצה להתייחס לסעיף (ב).

<רון מלכה: אני רוצה לעזור לעורך-דין רונן ולמשרדי הממשלה, הוא אמר שלא נתנו דוגמאות.

<רון מלכה: כולם פה נמנעו מלהגיד את הדברים.

אבישי ברוורמן: אתה נותן דוגמה.

<רון מלכה: אני אתן דוגמה.

<רון מלכה: למשל, יש את אלון מוטורס, העורך-דין שלהם יושב פה.

<רון מלכה: כשהם רצו להביא מכוניות פורד מקנדה, דלק מוטורס פעלה בכל דרך – בעל-פה, בכתב – והפעילה לחץ מאוד גדול על פורד מוטורס.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, עשתה המלצות עדינות.

<רון מלכה: אני תומך במשל של היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: אמרו: You offer but you cannot refuse.

<רון מלכה: ולא רק זה.

<רון מלכה: אני יכול להגיד לכם שגם במקרים אחרים יצרנים יכולים לקנוס.

<רון מלכה: אם אני הולך לקנות מדילר כלשהו באירופה, יצרן יגיד לו: מכרת לישראל, אין בעיה, יש לך קנס, ההנחות שלך בשנה הבאה על המכוניות הן חצי.

<לאה ורון: מכירים את זה טוב מהמזון.

אבישי ברוורמן: כן, אנחנו עברנו פה.

<דידי רוזנפלד: כן, אבל זה צריך להיות שהדילר הישראלי ידאג לזה.

אבישי ברוורמן: רבותי, יש חוק בעולם – החזקים, יש להם המון כוח, יש להם המון לוביסטים, חלקם יושבים כאן, יש להם עיתונים, יש להם דברים.

אבישי ברוורמן: הבעיה שבעידן המודרני, הקפיטליזם הנאור כבר מזמן בכל המקומות הפך לאוליגרכי, ולכן השאלה הבסיסית היא תמיד מי מייצג את הציבור, כי את הציבור לא מבינים, הוא לא מבין מה קורה.

אבישי ברוורמן: ולכן, במקום להתעסק פה בכל פרט, הייתי ממליץ לאותם אנשים בעלי עוצמה, זה לא הנקודות המרכזיות.

אבישי ברוורמן: נכון שיש לכם הרבה כסף והרבה עורכי-דין, ועל כל דבר תעשו, אבל הלוא בסופו של דבר אין פה דברים שיעבירו את העולם הזה מבית שמאי לבית הלל.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה להאריך פה בדברים כי בלי סוף כל אחד יחזור על ההערות שלו ועל הדברים.

אבישי ברוורמן: אני גם לא רוצה פה פיליבסטרים, אני רוצה להתקדם עם החוק הזה, ולכן באמת אני מצמצם את זכות הדיבור.

<יעקב אנוך: אני מבקש מילה, אדוני.

אבישי ברוורמן: יקי אנוך, מילה אחת, ואני מתקדם.

<יעקב אנוך: אני מבקש לפרוטוקול – יקי אנוך, נשיא איגוד יבואני הרכב.

<יעקב אנוך: מה שאמר ידידי מלכה זה בחזקת שמועה, אין לזה שום בסיס.

אבישי ברוורמן: ברור, ברור.

<יעקב אנוך: לא, זה צריך להיות ברור לפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: כולכם צדיקים, אין פה לוביסטים, אין כוח, אין שום דבר.

<יעקב אנוך: אדוני היושב-ראש, סליחה.

<יעקב אנוך: אני לא אומר שאין ואני לא אומר שיש, אני אומר – מה שהוא אמר זה בחזקת שמועה שהוא אמר, אין לזה שום ביסוס.

<יעקב אנוך: זה לא היה ולא נברא, וחבל שזה יהיה מול הוועדה במצב של דברים לא נכונים.

אבישי ברוורמן: שופטים מבחינה משפטית.

אבישי ברוורמן: מבחינה מוסרית זה לא שייך אליכם.

אבישי ברוורמן: ישראל היא בבעיה.

אבישי ברוורמן: לישראל יש קבוצה קטנה מאוד חזקה ששולטת בכל הדברים ורוב הציבור לא נהנה ממנה.

אבישי ברוורמן: זה מתבטא גם במחירים, זה מתבטא במערכת האשראי, זה מתבטא במערכת השכר, באי בניית חברות.

אבישי ברוורמן: אז לכן אני אומר, לא על כל דבר צריך לקחת סוללת עורכי-דין חזקים – ראיתי שאתה מופיע באחד המשרדים הגדולים ביותר, בונן, אני לא יודע אם אתה 1, 2 או 3 כבר.

אבישי ברוורמן: אז לא כל תותח צריך לירות פה על כל דבר, למרות שהמשכורת היא גבוהה.

<רונן לוי: שאלה למנכ"ל משרד התחבורה, אם אפשר.

<רונן לוי: אחת הפרקטיקות של יבואני הרכב היא הנחות מטרה כשנותנים יעדים, אומרים למוסך מורשה, אם תקנה אצלנו 100 מוצרים ולא 50 מוצרים, תקבל הנחה פחות.

<רונן לוי: איך העניין הזה יגן על זה?

<רונן לוי: תודה.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש לכל ההערות עכשיו, הצוות – משירה ועד יצחקי, כל החמישייה הפותחת – הערה ספציפית לכל ההערות שהיו, ואנחנו מצביעים.

<לאה ורון: התייחסות.

אבישי ברוורמן: התייחסות, סליחה.

<אבנר פלור: הנושא הכללי, אני לא אתייחס אליו כי כבר דיברו פה לגבי הדוגמאות.

<אבנר פלור: לגבי נושא השמאים, מה שביקש זאב, אנחנו נתייחס לזה בפרק של השמאים, אנחנו נבחן את הנושא.

<אבנר פלור: לגבי הנושא שהיצרן משלם עליו, מה שביקש רונן, זו הערת נוסח ואנחנו מקבלים אותה.

אבישי ברוורמן: אז מה יהיה הנוסח?

<יערה למברגר קינר: אפשר לכתוב שהיבואן משתתף בה בשיעור כאמור.

<יערה למברגר קינר: זה עניין של נוסח.

<איתי עצמון: זו הערת נוסח.

<איתי עצמון: אני מבקש שתתייחסו לנקודות המהותיות.

אבישי ברוורמן: לנקודות המהותיות שעלו כאן.

<איתי עצמון: אני יכול להזכיר את הנקודות אם אתם רוצים.

אבישי ברוורמן: "ישבש" ו"יסכל", "ימליץ" ו"יאשר", "יאהב" ו"יברך".

<איתי עצמון: נעבור אחת-אחת?

אבישי ברוורמן: אחת-אחת, בבקשה.

<איתי עצמון: ההערה שנשמעה כאן היא לגבי המונח "התערבות".

<איתי עצמון: האם התיבה "לא יתערב" מונעת באיזושהי צורה דיווח לרגולטור בדבר הפרות?

<קריאות: לא.

<עוזי יצחקי: בכלל לא.

<איתי עצמון: השאלה אם לשיטתכם - זו שאלה משפטית – האם יש צורך לעגן את זה בנוסח.

<יערה למברגר קינר: אני לא חושבת שצריך לעגן את זה בנוסח.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים, מקובל עלי.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<יערה למברגר קינר: אפשר להגיד את זה פה בצורה - - -

אבישי ברוורמן: נאמר לפרוטוקול.

<איתי עצמון: ההערה הבאה שנשמעה היא לגבי סעיף קטן (א), שקובע שיבואן לא יכתיב ולא ימליץ בדבר זהות הגורם שממנו ירכוש המוסך מוצרי תעבורה.

<איתי עצמון: האם צריך להתייחס רק לזהות הגורם או גם לרכישת מוצרי תעבורה מסוימים?

<יערה למברגר קינר: לא, זה נמצא בסעיף 52.

<איתי עצמון: זאת השאלה כי בסעיף 52 - - -

<יערה למברגר קינר: יש קשר בין 45(א) ל-52.

<איתי עצמון: אני יודע.

<איתי עצמון: בסעיף 52 כתוב שיבואן רכב מסחרי לא יתנה התקשרות עם מוסך מומחה לשם היותו מוסך שירות של היבואן.

<איתי עצמון: כאן כתוב שיבואן רכב מסחרי לא יכתיב למוסך כלשהו ולא ימליץ לו בדבר זהות הגורם שממנו ירכוש מוצרי תעבורה.

<יערה למברגר קינר: אני חושבת ש-45(א) יותר ניסה – ואבנר ידע לתת דוגמאות יותר טובות – לטפל בתרחיש שבו תקנה מוצרי תעבורה ממני.

<יערה למברגר קינר: זהות הגורם, זאת אומרת ממי תרכוש, תרכוש ממני.

<איתי עצמון: כלומר, לשיטתכם, לא צריך להרחיב את הסעיף.

<יערה למברגר קינר: והנושא של למשל מקורי או תחליפי או סוגי מוצרי תעבורה מסוימים, אני חושבת ש-52 נועד לטפל בו.

<יערה למברגר קינר: אבנר, אני צודקת?

<אבנר פלור: כן.

<איתי עצמון: האם אפשר להסביר מהותית למה אתם חושבים שלא צריך להרחיב?

<קריאות: - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: האם לכלול סוג, זאת השאלה.

<קריאה: מדברים על ההמלצה.

<אבנר פלור: אני חושב שלא מכיוון שכמו שאמרתי, אנחנו נגיע לחלק של מוצרי התעבורה, יש שם המון סוגים שונים ומשונים – גם חליפי, גם משומש, גם מקורי – ופה ניתן משהו כללי, זה עדיף.

<דידי רוזנפלד: דידי רוזנפלד, שלמה Sixt.

<דידי רוזנפלד: אבנר, לא שמענו את התשובה על "ימליץ".

<דידי רוזנפלד: יש כאן מילה אחת של "ימליץ".

<אבנר פלור: הוא הולך לפי הסדר שלו.

<אבנר פלור: אנחנו ניתן תשובה.

אבישי ברוורמן: אחד-אחד.

אבישי ברוורמן: סליחה, מה שם הדובר?

<איתי עצמון: הערה נוספת, וזה בעצם המשך להערה הראשונית שלי לעניין הפועל "יתערב".

<איתי עצמון: האם אתם מבקשים למחוק את המילה "יתערב" ולהחליף אותה ב"ישבש", או להשאיר "יתערב" ולהוסיף "ישבש"?

<עוזי יצחקי: להוסיף "לשבש".

<איתי עצמון: מה מוסיף "משבש" ל"יסכל ויתערב"?

<עוזי יצחקי: מרחיב עוד יותר.

<שרית זוכוביצקי-אור: סיכול ושיבוש זה אותו דבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: התערבות זה פעולות שיש להן מטרה.

<איתי עצמון: אני מציע התייחסות משפטית לשאלה.

אבישי ברוורמן: תנו לנו הצעה סופית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אומרת להשאיר את "יתערב ויסכל", כי סיכול זה כבר תוצאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: "יתערב" זה פעולות שמטרתן לגרום לתוצאה, זאת אומרת להתערב, להרים טלפון.

אבישי ברוורמן: יתערב למען סיכול?

אבישי ברוורמן: סיכול ממוקד, מה?

<שרית זוכוביצקי-אור: התערבות למען השפעה.

אבישי ברוורמן: מה הניסוח?

<יערה למברגר קינר: לא יתערב במטרה לסכל?

<יערה למברגר קינר: זה מה שאת מתכוונת?

אבישי ברוורמן: לא יתערב במטרה לסכל.

אבישי ברוורמן: בסדר.

<לאה ורון: לא מובן מה שאת מציעה, עורכת-הדין זוכוביצקי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מציעה להשאיר את זה כמו שזה, ללא שינוי.

<לאה ורון: אוקיי.

<לאה ורון: להשאיר "לא יתערב".

<שרית זוכוביצקי-אור: "לא יתערב ולא יסכל".

<לאה ורון: אבל לא כתוב "לא יסכל".

יצחק וקנין: כתוב: "ולא יסכל", עם דגש למטה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתוב: "ולא יסכל".

אבישי ברוורמן: ולא יסכל.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: מה עוד?

<איתי עצמון: ומה ההתייחסות של משרדי הממשלה להצעה כאן לגבי סעיף קטן (א): יבואן רכב מסחרי לא ימליץ בדבר זהות הגורם שממנו ירכוש המוסך מוצרי תעבורה?

<יערה למברגר קינר: מבחינתנו, הוא רכיב מאוד חשוב כיוון שזה לא תמיד נעשה בהכתבה ברורה.

<יערה למברגר קינר: המלצות בין אנשים שיחסי הכוח ביניהם הם שונים או שיש ביניהם יחסים נמשכים - -

<עוזי יצחקי: המלצה שאי אפשר לסרב לה.

<יערה למברגר קינר: - - לפעמים הן המלצות לא רק ידידותיות.

יצחק וקנין: זה מאוד דק הדבר הזה – לא ימליץ.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא רק דבר אחד, אני לא מבין, אני אומר את האמת.

יצחק וקנין: אתה לוקח את זה למקומות שאני לא יודע אם הם אפשריים בעולם המסחר.

אבישי ברוורמן: הרי בסופו של דבר, מי שיש לו את הכוח, שולט בכל מיני דרכים שהוא עושה את הדברים.

<עוזי יצחקי: המלצה של אחד כזה עם כוח היא משמעותית.

אבישי ברוורמן: לא, ברור, אבל מצד שני, מישהו קטן - - -

<דידי רוזנפלד: מה אתה רוצה, לסגור לו את העסק?

אבישי ברוורמן: הבעיה האמיתית, אני אגיד לכם את האמת, את השחיתות הבסיסית שקיימת בכל המערכות ברחבי העולם וגם בארץ לגבי השימוש בכוח, לא ניסוחים משפטיים קטנים יכולים לפתור.

<יערה למברגר קינר: אבל אתם מעדיפים להגיד "לא יציע"?

<יערה למברגר קינר: זה יהיה יותר ברור?

אבישי ברוורמן: לא יודע.

אבישי ברוורמן: מה שאתם תלכו - - -

<עוזי יצחקי: לא.

<עוזי יצחקי: "לא יציע" לא, אי-אפשר.

<קריאה: למה "לא יציע"?

<קריאה: הוא רוצה למכור את מרכולתו.

<קריאות: - - -

<יעקב אנוך: להמליץ ולהציע.

<עוזי יצחקי: להמליץ.

אבישי ברוורמן: רבותי, איתי רוצה להמליץ בפניי, ואני מקבל את המלצתו.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איתי עצמון: מה שאני אומר הוא שאם באמת ההמלצה כאן היא בין גורמים שיחסי הכוחות ביניהם אינם שווים, אז ההמלצה היא לא באמת המלצה, היא יכולה להיות גם הכתבה.

<איתי עצמון: נכון לכך הכוונה?

<יערה למברגר קינר: לא, אבל זה לא ייחשב בגדר הכתבה.

<יערה למברגר קינר: אתה לא מכתיב, אתה אומר: זאת רק המלצה, אני לא הכתבתי.

<איתי עצמון: לא, אני תומך בעמדה שלכם.

<עוזי יצחקי: אבל אתה יודע איזה המלצה.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע.

אבישי ברוורמן: אני לא משפטן.

אבישי ברוורמן: יתחילו להגיד פתאום: הוא המליץ, אבל תעשה מה שאתה רוצה.

אבישי ברוורמן: אתם משחקים פה משחק לא ברור לי כי אני לא מבין במשפטים.

<עוזי יצחקי: לא, יושב-ראש הוועדה, זה ברור.

אבישי ברוורמן: האם הנוסח שלכם מקובל על כולכם?

<עוזי יצחקי: כן.

<עוזי יצחקי: וזה תיקון היסטורי, ואנחנו לא נחזור, עוד 50 שנה לא יחזרו עליו, וזו הזדמנות.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<איתי עצמון: שאלה נוספת, זה בהקשר לאחת ההערות כאן.

<איתי עצמון: אני רק רוצה לוודא שאני מבין.

<איתי עצמון: לגבי סעיף קטן (א), יבואן רכב מסחרי יכול להכתיב או להמליץ לגבי רכישת מוצרי תעבורה מסוימים?

<אבנר פלור: הוא יכול רק לגבי מוצרים, כמו שאמר גם רונן, שהיצרן משלם עליהם, שבמסגרת האחריות.

<קריאה: היצרן או היבואן.

<דידי רוזנפלד: שם הוא לא צריך להמליץ בכלל.

<דידי רוזנפלד: שם הוא יכול לחייב.

<דידי רוזנפלד: אם הוא משלם הוא יכול לחייב.

<יערה למברגר קינר: תגיד אם זו פרקטיקה לגיטימית בעיניך.

<יערה למברגר קינר: אם הוא ממליץ – תשתמש ברכב הזה רק במוצרי תעבורה מקוריים, אני חושב שברכב שלי רק מוצרי תעבורה מקוריים ייתנו את איכות השירות והנסיעה, האם זו המלצה לגיטימית כהמלצה למוסך?

<דידי רוזנפלד: מה אתה מצפה, שיבואן יגיד: אני ממליץ שלא תקנה חלקים?

<איתי עצמון: אם לא אז הנוסח לא נותן מענה למה שאתם רוצים לבטא כאן.

<איתי עצמון: אם אני משווה את הנוסח של סעיף 45(א) לסעיף 52, שמדבר על התקשרות עם מוסך מומחה לשם היותו מוסך שירות, אז יש כאן איזושהי דלתא בעצם.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא אומר ממי.

<יערה למברגר קינר: הוא לא אומר ממי תקנה את המקורי.

אבישי ברוורמן: החמישייה הפותחת.

אבישי ברוורמן: מה התשובה של החמישייה הפותחת?

<לאה ורון: מה התשובה שלכם ל-(א)?

<עוזי יצחקי: להשאיר את זה ככה, אין צורך.

<לאה ורון: זאת אומרת, להשאיר את (א) ו-(ב) כניסוחם.

<שרית זוכוביצקי-אור: כפי שהם.

<לאה ורון: בהתאם להצעה החדשה שהעברתם.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: עם תיקון הנוסח.

<אהוד שניידר: אם אפשר הערה, אדוני.

אבישי ברוורמן: הערה אחרונה.

<אהוד שניידר: אם יוחלט להשאיר "לא ימליץ", אז למה שזה יחול רק על יבואן רכב מסחרי?

<אהוד שניידר: למה שזה לא יחול על כל אחד שמוכר מוצרי תעבורה?

<אהוד שניידר: למה הפגיעה הזאת, אם כך, בתחרות?

<אהוד שניידר: שאף אחד לא ימליץ.

<איתי עצמון: אנחנו עוסקים ביבואנים.

אבישי ברוורמן: מה התשובה, מר פלור?

<אבנר פלור: מה זאת אומרת - - -

אבישי ברוורמן: כרגע החוק מדבר על הדבר הזה.

<אהוד שניידר: יש יבואנים של מוצרי תעבורה שמביאים מוצרי תעבורה מכל מיני מקורות.

<אהוד שניידר: אז אם אנחנו, יבואני הרכב המסחריים, לא יכולים להמליץ על המקור שממנו אנחנו מביאים – למשל, יצרן הרכב – אז מדוע להשאיר לאותו יבואן שמביא מוצרי תעבורה תחליפיים את האפשרות להמליץ על המקור?

<לאה ורון: שישמור את ההערה להמשך.

אבישי ברוורמן: אני מציע שההערה הזאת תהיה בהמשך כי אנחנו נגיע אליה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, איתי.

<איתי עצמון: פרק ח' להצעת החוק עוסק בייבוא מוצרי תעבורה.

<איתי עצמון: אנחנו כרגע בפרק שעוסק בחובות יבואנים.

<איתי עצמון: ההערה, אני לא יודע אם היא במקומה או לא במקומה, אבל עדיף שתישמע בפרק הרלוונטי.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אם כך, חבר הכנסת וקנין, אנחנו מאשרים את סעיף 45 כמו שנאמר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 45 – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף 46.

אבישי ברוורמן: ראיתי גם דברים שהיו בעיתונות, אני רוצה להעיר פה הערה ברוח הדברים.

אבישי ברוורמן: אני קיבלתי מכתב ששלחו שני ארגוני הגג של יצרני הרכב, האירופאים והאמריקנים, שבו יש טענות בעיקר לגבי מתן שירות לרכב שלא היבואן הראשי הביא לארץ.

אבישי ברוורמן: אני כמובן כבר הנחיתי להעביר את המכתב לשר ולמנכ"ל משרד התחבורה, לקבל את ההתייחסות שלהם, ואני בטוח שאתה תתייחס לזה גם היום.

<עוזי יצחקי: כן.

אבישי ברוורמן: ובהתאם להתייחסות אשקול אם לקיים בסעיפים את הדיון מחדש.

אבישי ברוורמן: מתי שתרצה תוכל להתייחס אליהם, מר יצחקי.

<עוזי יצחקי: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מטרת הסעיף היא להנגיש את המידע שנמצא בידי היבואנים בקשר לטיפול ברכב כדי לאפשר לעוד מוסכים וגורמים שמורשים לתקן רכב, דהיינו המוסכים, לקבל מידע ולטפל ברכב שמייבאים היבואנים, וכל יבואן מסחרי.

<איתי עצמון: עכשיו, לאחר ששמענו את ההסבר, אני מבין שבעצם גורם אחר זה גורם שמורשה לתקן את הרכב?

<קריאה: לאו דווקא.

<איתי עצמון: אני שואל את השאלה מכיוון שבסעיף קטן (א) יש ממש חובה פוזיטיבית על יבואן רכב ישיר ויבואן רכב עקיף למסור, כלומר כעניין שבחובה - -

<יערה למברגר קינר: אם יש בקשה.

<איתי עצמון: - - לבקשת מוסך או גורם אחר שאנחנו לא יודעים מיהו הגורם האחר, מידע שהעביר להם יצרן או סוכן מורשה.

<איתי עצמון: השאלה אם לא כדאי לחדד ולהבהיר מיהו הגורם האחר המסתורי, שלו חייבים למסור את המידע.

<אבנר פלור: אני אתן דוגמה שהיום אנחנו עובדים על-פיה.

<אבנר פלור: היום מכוני הרישוי מחויבים לבדוק את הרכב בנושא זיהום אוויר ודרישות נוספות, על-פי נתוני יצרני הרכב, זאת אומרת בדיקת זיהום אוויר על-פי נתוני יצרן הרכב.

<אבנר פלור: הנתונים האלה, איך מקבל אותם איגוד מכוני הרישוי?

<אבנר פלור: הוא מקבל אותם מגוף שחתם הסכמים עם כל מיני מתווכים וגורמים כאלה ואחרים בעולם, גם עם היצרנים השונים, והוא בעצם מרכז את כל המידע הזה.

<אבנר פלור: אותו גוף הוא לא מוסך, אבל הוא עושה ריכוז של כל הנתונים האלה ומשווק אותם לאותם מכוני רישוי.

<איתי עצמון: כלומר, זה גורם מסחרי.

<איתי עצמון: אלה גורמים מסחריים.

<אבנר פלור: כן, גורם מסחרי, אבל הוא לא מוסך.

<אבנר פלור: ופה יכול להיות מצב, כמו שדיברנו גם בדיונים הקודמים, שהולכים להרחיב גם את המוסכים, מוסך מומחה וכו' – גם פה יכול להיות שיהיה איזשהו גוף שירכז עבור אותם מוסכים מומחים את כל החומר והמידע הזה.

<אבנר פלור: זה לא חייב להיות מוסך.

<דידי רוזנפלד: אבנר, אתה מתכוון גם – אני נורא מתעניין באוטו שלי אז אני ארצה - - -

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, אתה לא בזכות דיבור.

אבישי ברוורמן: קודם כול רונן, אחר כך אתה.

<רונן לוי: החלטת הממשלה בעניין הזה הייתה שיבואן הרכב המסחרי יספק גישה למידע הטכני, גם ציוד וגם הכשרה, לא למידע של הציוד והמידע של ההכשרה.

<רונן לוי: אנחנו רוצים שיהיה פה ברור שהיבואן יהיה חייב גם לספק ציוד וגם לספק הכשרות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תרשמו.

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, בבקשה.

<דידי רוזנפלד: כשאתה אומר לספק לאחר, הרי אחר זה דבר רחב.

<דידי רוזנפלד: כל בעל רכב שיבוא מחר ויגיד, אני רוצה ללמוד, לזה התכוונת?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין שניידר?

<אהוד שניידר: אם הגורם האחר העלום נשאר בסעיף, אני חושב שלפחות צריך – הרי זה לא יכול להיות באמת כל גורם – אז לפחות משהו שהשר יקבע מיהו אותו גורם בתקנות, יקבע מיהו הגורם שרשאי לדרוש ממני, היבואן הישיר, למסור.

<אהוד שניידר: שלוש הערות נוספות לגבי הסעיף.

<אהוד שניידר: האחת, לא ברור מה זאת אומרת למסור, איך אני אמור למסור את המידע.

<אהוד שניידר: האם אני אמור להפנות לאתר באינטרנט שבו נמצא המידע?

<אהוד שניידר: פעולת המסירה היא לגמרי לא ברורה פה והיא יוצרת קושי.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: שאלה שנייה.

<אהוד שניידר: יש קושי נוסף.

<אהוד שניידר: חלק מהיבואנים או רוב היבואנים הישירים, הגישה שלהם למידע נעשית על-ידי קבלת רישיון מיצרן הרכב להיכנס לאתר האינטרנט של יצרן הרכב, וכך הם לוקחים את המידע.

<אהוד שניידר: זה רישיון שניתן להם.

<אהוד שניידר: הם לא רשאים לעשות ברישיון הזה שימוש כדי למסור מידע גם לגורמים אחרים.

אבישי ברוורמן: הערה אחרונה.

<אהוד שניידר: והדבר האחרון, הסעיף הזה עלול להקים אחריות, לדעתי אחריות בנזיקין, ליבואני הרכב הישירים כתוצאה מזה שהם מסרו מידע לגורם כלשהו, או למוסך, והגורם הזה עשה שימוש במידע, עשה שימוש אולי לא מוצלח, ויטיל עלי אחריות כשכל מה שאני הייתי צריך לעשות זה למסור מידע, אני לא אחראי איך הוא עושה את השימוש במידע.

<אהוד שניידר: אולי הוא לא מספיק מקצועי כדי לעשות שימוש נכון.

<אהוד שניידר: אנחנו היינו מבקשים להוסיף בסעיף הזה הגנה, ברשות אדוני אני אקריא אותה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, עורך-דין למברגר, תקשיבו להצעה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אהוד שניידר: אני הייתי מבקש להוסיף לסעיף 46 סעיף קטן (ג), שבו ייאמר: אין באמור בסעיף קטן (א) כדי להטיל אחריות על יבואן רכב ישיר ויבואן רכב עקיף באשר לשימוש שנעשה במידע אותו נתבקשו למסור.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

<איתי עצמון: למה שתקום אחריות כזו?

<אהוד שניידר: מפני שבתביעת נזיקין – אני רק אתן דוגמה – למשל, רכב שנכנס למוסך, יצא מהמוסך ואחרי יומיים הוא עלה באש.

<אהוד שניידר: חברת הביטוח, מטבע הדברים, תתבע את כל מי שהיה מעורב.

<אהוד שניידר: היא תתבע את המוסך אשר תיקן את הרכב והמוסך יגיד, מה אתם רוצים, אני קיבלתי את המידע איך לתקן את הרכב מהיבואן הישיר, אני אתבע גם את היבואן הישיר.

<אהוד שניידר: היבואן הישיר, מדוע שהוא יהיה אחראי לשימוש שנעשה על-ידי המוסך במידע שהוא מסר לו?

<אהוד שניידר: יכול להיות שהוא בכלל לא ידע לאבחן את התקלה.

<איתי עצמון: אם הוא לא ידע אז הוא לא יהיה אחראי, אבל אם הוא מסר מידע שעל סמך אותו מידע הרכב תוקן, אז למה הוא לא גם אחראי, נוסף על המוסך או הגורם שתיקן את הרכב?

<אהוד שניידר: הרכב הרי לא תוקן במוסך של יבואן הרכב.

<אהוד שניידר: כל מה שנעשה, התבקש היבואן לתת מידע.

<אהוד שניידר: אפילו הוא לא יודע אם המידע שהוא התבקש למסור הוא רלוונטי לתיקון שהמוסך היה צריך לבצע.

<אהוד שניידר: המרחק פה הוא רב.

<אהוד שניידר: אין שום קשר סיבתי אמיתי ואין מקום לחשיפה הזאת של מי שמוסר את המידע.

יצחק וקנין: איתי, אני הייתי רוצה לחדד את זה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: אתה מחייב אותי למסור מידע, בוא נגיד לאחד המוסכים.

יצחק וקנין: אני חייב למסור על-פי החוק, לפי הניסוח של הסעיף.

יצחק וקנין: רבותי, אני חושב שיש הצדקה בטענה שלהם, ואני מחדד את זה.

יצחק וקנין: אתה מחייב אותי כיבואן לתת מידע למוסך מסוים, לתת את כל המידע לגבי הרכב.

יצחק וקנין: אני מעביר לך את הדברים באינטרנט או בדרך אחרת אתה מקבל את זה כמוסך, מבצע את התיקון – כנראה שלא מבצע אותו טוב כי אולי יש חוסר מומחיות, אני לא יודע, אתה מבצע את זה בצורה לא נכונה.

יצחק וקנין: התקלה הזאת, מחר באים, חוקרים למה זה קרה.

יצחק וקנין: נשרף הרכב והיו נוסעים וזו טרגדיה, וכל המדינה על הרגליים, מתחילים לבדוק.

יצחק וקנין: באים אליך, אתה אומר: רבותי, אני קיבלתי את המידע מהיבואן הראשי.

יצחק וקנין: זה מה שהוא מציג פה.

<איתי עצמון: יכול להיות, אבל זו סיטואציה אחת.

<איתי עצמון: יכולה להיות סיטואציה אחרת.

יצחק וקנין: זה פחות או יותר מה שהבנתי.

אבישי ברוורמן: מה אתה עונה לסיטואציה הזאת?

יצחק וקנין: סליחה, אבל מה אתה רוצה ממני, אני סך הכול מסרתי לך מידע.

יצחק וקנין: זה שאתה לא מיומן, למה אני צריך לשאת באחריות?

<רונן לוי: יש לזה אבל בדיוק את ההיפוך.

<רונן לוי: ההיפוך יכול להיות גם שזה ייתן להם הגנה, ואם הרכב נשרף מפגם ייצור, אז הוא יגיד, עכשיו בגלל שנתתי לו את זה?

<רונן לוי: אתה בעצם נותן לו הגנה מראש?

<דידי רוזנפלד: אבל זה לא קשור למידע.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: אדוני, אין לי בעיה שהוא ימסור לך את כל המידע.

אבישי ברוורמן: רבותי, הבעיה היא ההבחנה.

אבישי ברוורמן: אנחנו העברנו פה – גברת ורון – לא מזמן העברנו את החוק לגבי חברות דירוג האשראי, וגם שם נשאלת לפעמים השאלה, כשמישהו מקבל את המידע ומעביר הלאה, מי נושא באחריות.

אבישי ברוורמן: אני רוצה באמת לשמוע ממשרד המשפטים כי המטרה שלנו היא עדיין שתהיה אחריות אבל לתת את הקביאט, את האפשרות, אם יש פה איזו הבחנה מסוימת שאפשר לעשות, למקרים באמת שאין פה עוול.

אבישי ברוורמן: האם אפשר לעשות את זה?

<לאה ורון: וגם להתייחס לעניין של העלויות, דרישת תשלום.

<לאה ורון: באיזה עלויות העברת המידע מהיצרן או הסוכן המורשה כרוכה?

אבישי ברוורמן: אדוני, בבקשה.

<שמואל השמשוני: השמשוני שמואל.

אבישי ברוורמן: את מי אתה מייצג, מר שמשוני?

<שמואל השמשוני: מוסך סומרום.

<שמואל השמשוני: יש גם אפשרות שהיצרן העביר מידע וכתוצאה מהמידע הזה, כמו שהיה בטויוטה עם התקלות שלהם, המידע הזה ייצור את הבעיה, ואז הם יבואו ויהיה להם פטור.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: יפה.

<רונן לוי: אתה נותן הגנה מראש, זה לא הגיוני.

אבישי ברוורמן: יש פה מספר הבחנות של אירועים שונים, שכל אחד שונה, והשאלה לגבי האמירה הכללית – ללכת איתה או ליצור בכל זאת איזו הבחנה.

<קריאה: אז תן הגנה לכולם.

<אהוד שניידר: ההצעה שאנחנו הצענו ושהקראתי קודם מתייחסת - - -

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין למברגר, מה שקורה, את משוחחת עם עורך-דין זוכוביצקי.

אבישי ברוורמן: אני גם מניח שאתן, שתי הנשים, האנשים החכמים ביותר בשולחן, אבל עדיין, מכיוון שישנן הערות ואתן מקשיבות אחת לשנייה, איך תוכלו לענות להם?

<אהוד שניידר: אנחנו לא התעלמנו מההערות שנשמעו פה בהצעה שלנו ולכן בהצעה כתבנו: ויבואן רכב עקיף לא יישא באחריות באשר לשימוש שנעשה במידע.

<אהוד שניידר: אנחנו לא נדבר על אופן השימוש שנעשה במידע.

<אהוד שניידר: אם מסרתי מידע לא נכון, זה לא משחרר אותי מאחריות, אבל אם מסרתי מידע נכון והשימוש שנעשה במידע היה לא נכון - - -

אבישי ברוורמן: השאלה שלי, בלשון בני אדם מן היישוב, אם הוא מעביר מידע – לא שגוי, נכון, הכול בסדר – וקרה משהו במוסך, איך מבחינים כאן שלא ידיו שפכו את הדם הזה?

<רונן לוי: אפשר להשתמש בזה בכל מקצוע, אנחנו עורכי-דין.

<יערה למברגר קינר: היבואן פה בסופו של דבר אמור להיות צינור בדרך להעברת המידע, ולכן אני מקבלת את ההערה שאומרת – אנחנו לא רוצים להטיל עליו אחריות, גם אם המידע שגוי זה לא מידע שלו, הוא צינור בדרך.

<יערה למברגר קינר: למרות שאני חושבת שהסיכוי הוא מאוד קטן, אני כשלעצמי לא רואה התנגדות להכניס הגנה כזאת שהצינור יהיה מוגן.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו בעד צינור.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מאוד מאוכזב שהצינור לגז, לפניציה, עוד לא מגיע, ועוד נשמע עדכונים בנושא ב-14:30, אבל לגבי הצינור הזה אני חושב שאפשר למצוא פתרון.

<איתי עצמון: אני מוכרח לומר שאני לא בטוח שהבנתי.

<איתי עצמון: האם זה לא ברור מאליו?

<איתי עצמון: אם המידע שנמסר הוא נכון ורק השימוש במידע היה בעייתי, האם זה לא ברור מאליו שאותו יבואן שמסר את המידע איננו אחראי?

<יערה למברגר קינר: אני לא יכולה להיות אחראית על תביעות נזיקיות.

<יערה למברגר קינר: אני אתן דוגמה.

<יערה למברגר קינר: למשל, יש תביעות נזיקיות – חס וחלילה, אדם ריחף באיזשהו מצנח, התרסק, נהרג.

<יערה למברגר קינר: אחר כך יש תביעה כנגד המדינה שהיא לא פיקחה על זה.

<יערה למברגר קינר: התביעות הנזיקיות לפעמים הולכות באופן עקיף, אני לא יכולה לתת פה התחייבות.

אבישי ברוורמן: רבותי, כל הנושא של טורט ונזיקין.

<רונן לוי: אבל עורך-דין שלומד באוניברסיטה, תובעים את האוניברסיטה?

אבישי ברוורמן: אנחנו נחלק את כל הספרים של ג'ון גרישם.

<רונן לוי: זה מה שעושים.

<רונן לוי: זה לא הגיוני מה שאתם אומרים.

<קריאה: אם אתם לא חושבים שאפשר לתבוע, למה לא לכתוב את זה?

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: רבותי.

אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, אנחנו בהצעה.

אבישי ברוורמן: הקשבה לעורך-דין שניידר.

אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך-דין שניידר.

<אהוד שניידר: סעיף קטן (ג): אין באמור בסעיף קטן (א) כדי להטיל אחריות על יבואן רכב ישיר ויבואן רכב עקיף באשר לשימוש שנעשה במידע אותו נתבקשו למסור.

<יערה למברגר קינר: אפשר לשלב את זה גם בסעיף (ב).

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר לקבל את זה.

<איתי עצמון: זה סעיף טכני.

אבישי ברוורמן: עורך-דין שניידר, חוץ ממעמדך הרם בשוק הפרטי, נכנסת לספר החוקים כתיקון שניידר.

<איתי עצמון: זה תיקון שמקובל.

אבישי ברוורמן: מקובל.

<איתי עצמון: לגבי השאלה ששאלתי ביחס לגורם האחר.

<איתי עצמון: האם כדאי, אדוני, לחדד ולומר שמדובר על גורם אחר המורשה לטפל ברכב או גורם שקבע השר?

<איתי עצמון: כלומר, שיהיו כאן שתי אפשרויות.

אבישי ברוורמן: שרית, אבנר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אגיד מה הקושי שלנו בהצעה הזאת.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, יש לנו מוטיבציה שיקומו גופים, אפילו לשם העניין בלבד, שירכזו מידע – מידע בדבר תיקון הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אז לאפיין את המידע – זה גוף עסקי שראה הזדמנות עסקית בזה שהוא מרכז מידע שימושי לתיקון רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: מוסכים יוכלו לעשות בו שימוש, אזרחים ייהנו מזה שיש הרבה מוסכים שיכולים לתקן כלי רכב, זה יתרום לתחרות, ולכן לאפיין את הגורם האחר זה יגביל.

<אהוד שניידר: יש לו רישיון, לגורם הזה?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<איתי עצמון: אני מוכרח לומר שהתשובה לא כל כך מספקת אותי.

<איתי עצמון: אני לא מבין מי זה הגורם האחר.

<איתי עצמון: אם אתם יודעים על איזה גורמים מדובר - - -

<יערה למברגר קינר: זה יוכל להיות אדם.

<יערה למברגר קינר: כל גוף.

<איתי עצמון: כל אדם יכול לבקש את המידע הזה?

<קריאות: - - -

<יעקב יהודה רודד: שישה מיליון אנשים יבצעו - - -

<דידי רוזנפלד: אתם תסתמו את היבואנים.

<דידי רוזנפלד: כל בן-אדם יבקש מידע.

<דידי רוזנפלד: לאן נגיע?

<קריאה: - - -

<דידי רוזנפלד: עזבי את הכסף.

<יורם בונן: הסעיף הזה נולד כדי לאפשר תיקון של רכבים על-ידי גורמים אחרים.

<יורם בונן: פתאום זה נהיה סוכנות מידע?

<יורם בונן: מאיפה זה בא הדבר הזה?

<יורם בונן: כל ההצדקה לחייב אותנו למסור את המידע נופלת.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני לא רוצה להמשיך את התהליך הזה כי גם אני לא מאמין בתהליך לשם תהליך, כולל בנושא השלום, אני מאמין בהחלטות.

אבישי ברוורמן: תהליך, עורך-דין שניידר – ותרשה לי להחמיא לך – זה דבר שעובדים הרבה מאוד עורכי-דין.

אבישי ברוורמן: גם אנשים שמתעסקים בתהליך שלום שנים, אוהבים שהוא ארוך מאוד כי הם מקבלים פרסומת ותשלום על-פי שעה.

אבישי ברוורמן: לכן, אני אוהב לקבל החלטות ולכן התהליך הזה מגיע לסיומו בהמלצה שתתנו לי.

אבישי ברוורמן: מה ההמלצה?

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום כל גורם אחר, נגיד: עוסק המבקש - - -

<יערה למברגר קינר: עוסק בתחום הרכב?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא עוסק בתחום הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוסק המבקש לאסוף מידע, לרכז מידע – גוף עסקי כזה שזו המטרה שלו.

<איתי עצמון: האם אין בכך כדי להביא למסירת סודות מסחריים למשל?

<איתי עצמון: אני שואל כי אני לא לגמרי מבין את ההצעה ואני לא מכיר את הגופים שאליהם אתם מכוונים.

יצחק וקנין: רוב הנושא זה מידע טכני.

<אבנר פלור: הבאתי את הדוגמה שמבוצעת היום.

<אבנר פלור: אני עוד פעם אחזור על הדוגמה שמבוצעת היום.

<אבנר פלור: חברת קארדאטא מבצעת מאגר נתונים של יצרני הרכב לאיגוד מכוני הרישוי.

<אבנר פלור: זה קיים היום, זו חברה עסקית.

אבישי ברוורמן: מה עם התשלום?

<אבנר פלור: זה ביניהם, בין איגוד המכונים לבין החברה.

<יעקב יהודה רודד: אבל מיצרני הרכב, לא מיבואני הרכב.

<דידי רוזנפלד: מה אתה מנסה?

<דידי רוזנפלד: שאותה חברה תוכל במקום לקנות אצל היצרן לקנות אצל היבואן?

<קריאות: - - -

<קריאה: הצענו שהשר יקבע בתקנות.

אבישי ברוורמן: לגבי תשלום סביר, הסיפור הזה תמיד תלוי בממליץ.

אבישי ברוורמן: אנחנו יכולים לגמור את הסעיף הזה?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו כבר יודעים שאנחנו רוצים לאפשר מסירת מידע לגורמים עסקיים, נכון?

<שרית זוכוביצקי-אור: עלתה פה השאלה, כל אדם פרטי שיבוא ויבקש את המידע, זה יוצר אולי טיפה עומס, למרות שאנחנו מציעים תשלום.

<דידי רוזנפלד: כל אדם יכול להיות עסק תוך שנייה אחת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל אנחנו כן רוצים לאפשר לעוסקים – לאו דווקא בתחום הרכב – שאפילו תכלית איסוף המידע זה העסק שלהם.

<דידי רוזנפלד: עורך-דין זוכוביצקי, תוך שנייה אחת אני נהיה עוסק.

<זאב פרידמן: שימסור את זה בעל רישיון.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: זה מזכיר לי את הדיון בנושא ועדת המזון.

אבישי ברוורמן: היה לנו דיון בוועדת המזון לגבי השקיפות.

אבישי ברוורמן: מה היה הנושא?

אבישי ברוורמן: אמרנו – טוב שהצרכנים, באמצעות כל האנשים שעושים אפליקציות, יקבלו את המחירים בכל מקום באותו זמן.

אבישי ברוורמן: מצד שני, באו דווקא היצרנים הגדולים – תשמע, אתם עוזרים לנו לתאם מחירים, על-ידי זה שאנחנו נתאם מחירים.

אבישי ברוורמן: אנחנו החלטנו, אמרנו – ממילא הם יכולים לדעת ולתאם מחירים בצורה זו או אחרת, ולכן עדיף שלציבור תהיה אינפורמציה כדי שהוא יוכל לעשות את הקניות שלו עם האינפורמציה המיטבית והמרבית.

<לאה ורון: בצורה מושכלת.

אבישי ברוורמן: ולקחנו את זה בחשבון.

אבישי ברוורמן: האם גם כאן יש פה שני שיקולים בנושא הזה, ואיפה אתם רוצים להתקדם, כי בסופו של דבר אני מבקש את ההמלצה ההגיונית של משרד המשפטים ומשרד התחבורה.

<לאה ורון: וגם להתייחס לתשלום.

אבישי ברוורמן: ומה זה תשלום סביר.

אבישי ברוורמן: כשאומרים תשלום סביר זה שאלה מי אותו המסביר ומי האדם שמחזיק את טענת הסבירות.

<לאה ורון: שרית, מה התשובה?

<איתי עצמון: ואם אין הסכמה לגבי התשלום, האם הדבר לא עלול למנוע את הטיפול ברכב?

<איתי עצמון: כתבתם בסעיף קטן (ב) שיבואן הרכב רשאי לדרוש תשלום סביר עבור מסירת המידע.

<לאה ורון: גברת עין דור הצטרפה לשולחן שלנו.

<איתי עצמון: אני עכשיו מעלה סיטואציה שיכולה לקרות, שאין הסכמה בין הצדדים על התשלום.

<איתי עצמון: הדבר הזה עלול למנוע טיפול ברכב במקרים מסוימים, ולא הצעתם כאן מנגנון כמו המנגנון שנקבע בסעיף 44, אם אני לא טועה, לגבי עלויות נלוות, מה קורה באמת אם אין הסכמה לגבי אותו תשלום סביר.

<איתי עצמון: נתתם את דעתכם לשאלה הזאת?

<לאה ורון: אולי קודם גברת עין דור, שהיא מנהלת אגף הכלכלה, תענה.

<דפנה עין דור: קודם נסביר לגבי הנושא הזה, לגבי הנושאים האחרים צריך עוד לדון בזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו מהחמישייה הפותחת לשישייה הפותחת.

<דפנה עין דור: מבחינתנו מחיר סביר, אני דווקא מקשרת את זה לגילוי דעת 13 של הרשות להגבלים עסקיים, שם מדובר על מחיר מופרז.

<דפנה עין דור: למעשה, מחיר סביר מבחינתי זה מחיר שאינו מופרז.

<דפנה עין דור: לכאורה, במובן מסוים, מחיר שלא היה נקבע בתנאי תחרות מלאה.

<דפנה עין דור: לצורך כך באמת לראות כמשרד, אם וכאשר יגיעו אלינו באמת במצב של ועדת ערר או איזושהי מעורבות, שצריך להוסיף - - -

אבישי ברוורמן: המינוח שמקובל בממונה על ההגבלים העסקיים זה המינוח הזה?

<דפנה עין דור: כן.

<לאה ורון: מחיר סביר כן.

אבישי ברוורמן: את לא צריכה מנגנון שיסביר מה זה סביר?

<דפנה עין דור: אנחנו צריכים להגיע למצב שאם וכאשר המחיר לא יהיה סביר, לשיטתו של אחד מהקונים, והוא יגיע אלינו, צריך להכניס פה איזושהי התייחסות כאשר מגיעים למשרד התחבורה אם וכאשר מישהו יש לו תלונה, מה משרד התחבורה למעשה יבדוק כאשר דנים בנושא.

<איתי עצמון: צריך לעגן את זה כמובן בנוסח הצעת החוק.

<דפנה עין דור: כן.

<דפנה עין דור: צריך להוסיף איזושהי התאמה.

אבישי ברוורמן: אז בבקשה.

אבישי ברוורמן: מה להוסיף?

אבישי ברוורמן: זה כל מה שאני שואל פה.

<אריה אשד: אפשר להציע?

<אריה אשד: אריה אשד, איגוד המוסכים.

אבישי ברוורמן: אתה מציע לנו הצעת תיקון.

<אריה אשד: אני חושב שמחיר סביר במקרה הזה הוא תיקון שנדרש.

<אריה אשד: הרי גם מוסכים באירופה או אנשים באירופה קונים את המידע מהיצרנים באירופה, אז אני חושב שסעיף כזה שהתשלום שיידרש יהיה מותאם לתעריפי היצרן, למוסכים באיחוד האירופאי או במדינות נפט"א, הוא מקובל.

אבישי ברוורמן: בתיקון שערי החליפין וכל הדברים.

<קריאה: תקנה ישירות מהם.

<לאה ורון: על איזה סכומים מדובר?

<לאה ורון: אם תוכל להאיר את עינינו, מר פלור.

אבישי ברוורמן: דוגמה, אבנר, על מה מדובר כאן.

אבישי ברוורמן: אני שואל את רונן, מה זה סכום סביר?

<אבנר פלור: תלוי במנוי שאתה עושה.

<אבנר פלור: בעצם, יכול להיות שאתה עושה מנוי לאותו חומר ונתוני יצרן לשבוע, לחודש, לשנה, ויותר.

אבישי ברוורמן: ולכן?

<אבנר פלור: ולכן, זה יכול להגיע גם נדמה לי עד 3,000.

<קריאה: 1,500 יורו, פלוס-מינוס, עולה הסיסמה לשנה.

אבישי ברוורמן: 3,500 ל-?

<אבנר פלור: לקבל את המידע, את נתוני היצרן.

<קריאה: בין 1,500 ל-2,000 יורו לשנה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש את ההמלצה הסופית.

אבישי ברוורמן: עורך-דין עצמון.

<אהוד שניידר: אם אפשר הערה, אדוני.

אבישי ברוורמן: קיבלנו תיקון אחד שלך, אנחנו מקשיבים.

<אהוד שניידר: לא שמענו התייחסות למקרה.

<אהוד שניידר: המידע הזה הרי הוא לא מידע של יבואני הרכב, הוא מידע של יצרני הרכב.

<אהוד שניידר: לא שמעתי התייחסות לאפשרות שיצרן הרכב לא נותן לי למכור את המידע שלו.

<אהוד שניידר: הרי לי אין, אני לא יצרן הרכב.

<איתי עצמון: אם המידע לא נמצא בידי היבואן, אין לו מה להעביר, אז אין עליו חובה.

<איתי עצמון: זה ברור.

<דידי רוזנפלד: הוא בידי היבואן.

<קריאה: הוא היצרן.

<קריאה: מי היצרן?

<איתי עצמון: כתוב: יעביר מידע שהעביר להם היצרן או הסוכן המורשה.

<רונן לוי: אבל אצל היצרנים, כשאתה נכנס באיחוד האירופי, זה מוגבל למוסכים באיחוד האירופי, אז איך נפתור את זה?

אבישי ברוורמן: אבנר, השאלה אם יצרן לא העביר את המידע ליבואן.

<אבנר פלור: אם הוא לא העביר, אז לא - - -

<קריאות: - - -

<לאה ורון: אם הוא לא העביר, אין מידע.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, אתה רוצה לחדד?

<דידי רוזנפלד: כן.

אבישי ברוורמן: אבנר, תן למר רוזנפלד לחדד, ותענה.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, יצרני הרכב מוכרים את המידע הזה באירופה, כרגע שמענו, 2,000 יורו לשנה או משהו כזה.

<דידי רוזנפלד: ליבואני הרכב פה אין רשות למכור, היצרנים עצמם מוכרים.

<דידי רוזנפלד: תאר לך מצב שהיבואן בארץ כן קיבל את המידע, אבל הוא לא רשאי למכור אותו כי יבואן הרכב לא נתן לו, הוא צריך לתת לו אישור בכתב למכור אותו כי זה שלו, זה היצירה, יש זכויות על המידע הזה.

יצחק וקנין: זכויות יוצרים.

<אריה אשד: אתה מוכר את זה למוסכי שירות.

<דידי רוזנפלד: אני לא מוכר למוסכי - - -

<קריאות: - - -

<דידי רוזנפלד: מי שמוכר היום למוסכי שירות זה יצרן הרכב.

<קריאה: ואתה נותן לו רשימה.

<קריאה: אם נתת לו רשימה, תמשיך, תרחיב את הרשימה שהוא מאשר, זה הכול.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: רבותי, אתם לא ברשות דיבור.

אבישי ברוורמן: רבותי, עבר הפסח, עברה המימונה.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, נחזור למסלול הרגיל.

אבישי ברוורמן: אבנר, איתי, ואנחנו מסכמים.

<אבנר פלור: במהלך השנים היבואנים – אני לא אקרא לזה מוכרים – אבל כן מוסכי השירות שלהם מקבלים את החומר הזה ואת המידע הזה.

<אבנר פלור: מינואר 2013 ישנה דירקטיבה אירופאית שפתחה את זה, ועובדה שזה גם נמצא באתרי אינטרנט כאלה ואחרים, זאת אומרת אין שום סיבה שהיצרן לא יאשר את המכירה כי זה גם מבוצע באירופה.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: איתי, משפטים אחרונים והצבעה.

<קריאה: כן, אבל לא דרך היבואן.

<איתי עצמון: ביחס לסוגיה הראשונה, זהות הגורם האחר שנקוב בסעיף קטן (א), אני מציע "גורם אחר שקבע השר".

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך להבהיר שאם השר לא יקבע, זה לא מונע מכניסה לתוקף.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: כתוב לבקשת מוסך, כלומר זה עומד בעינו, או גורם אחר ששר התחבורה יהיה רשאי לקבוע בתקנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

<איתי עצמון: התייחסות שנייה ביחס לתשלום הסביר.

<איתי עצמון: אני מציע, אדוני, להחיל את המנגנון שהוועדה אישרה בדיון הקודם בסעיף 44 להצעת החוק, שעניינו תשלום עבור עלויות נלוות.

<איתי עצמון: בסעיף הזה נקבע מנגנון שמתייחס למצב שבו אין הסכמה בין שני הצדדים על התשלום, ולפיו מנהל אגף הרכב יהיה רשאי להורות על אותו תשלום ולתת כל הוראה אחרת כפי שיראה לנכון בנסיבות העניין, לרבות בדבר תשלומים חלקיים.

<איתי עצמון: הוראה כזאת צריכה להינתן בתוך זמן סביר בהתחשב בנסיבות העניין, ובאמת להחיל את סעיפים קטנים (ב), (ג), (ד) ו-(ה) לסעיף 44, בשינויים המחויבים.

אבישי ברוורמן: מקובל?

<שרית זוכוביצקי-אור: מקובל.

אבישי ברוורמן: שירה, מקובל?

<רונן לוי: לא נתתם תשובה לסוגיה לא רק של המידע, גם הציוד וגם ההכשרות.

<רונן לוי: לא התייחסת לזה.

<רונן לוי: דיברנו על רכישת ציוד.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: כתוב: "לרבות מידע טכני ומידע על ציוד והכשרת בעלי מקצוע.

<לאה ורון: "

אבישי ברוורמן: אם ככה, אנחנו מעלים להצבעה, חבר הכנסת וקנין.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 46 – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 46.

<איתי עצמון: עם כל התיקונים.

אבישי ברוורמן: עם התיקונים המדוברים.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים ל-46א – מסירת מידע ללקוח.

אבישי ברוורמן: הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: 29(7)(ב) זה רכב שנרשם לתנועה שנוסע עד 200 קילומטר; סעיף 60 זה רשימת מידע שכוללת בעלים קודמים, קילומטר, שנת ייצור, תקלת בטיחות סדרתית והגורם שממנו נרכש הרכב.

<איתי עצמון: סעיף 60, אדוני, טרם אושר בוועדה.

<שרית זוכוביצקי-אור: טרם אושר, נכון.

<איתי עצמון: את רוצה להתייחס לסעיף, להסביר אותו יותר בפירוט?

<שרית זוכוביצקי-אור: הקראתי מה תוכנו.

<לאה ורון: היא אמרה.

<לאה ורון: התקלות, שנת הייצור וכו'.

אבישי ברוורמן: אם יהיו שינויים, אז נשנה את זה גם פה.

<לאה ורון: אם יהיו שינויים, יושב-ראש הוועדה יפתח את הסעיף.

<לאה ורון: בעד סעיף 46א – 2

<לאה ורון: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: איציק, אנחנו מאשרים, ואם יהיו שינויים ב-60, נאשר.

אבישי ברוורמן: עורך-דין פרידמן.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני רק תוהה לעצמי.

<זאב פרידמן: אני חושב שכיוון שמדובר כאן בחוק שהוא כללי, שאמור לפעול לאורך ימים ושנים, אני תוהה לעצמי למה צריך להגביל את זה רק ליבואן רכב זעיר.

<זאב פרידמן: מחר אנחנו יכולים לשנות ולהחליט שיהיו סוגי יבואנים נוספים שייבאו רכבים כאלה.

אבישי ברוורמן: שאלה טובה.

אבישי ברוורמן: מה התשובה?

אבישי ברוורמן: מה ל"זעיר" ולשאינו זעיר?

אבישי ברוורמן: אבנר, שרית.

<אבנר פלור: רשימת המידע מתייחסת לכלל היבואנים מבחינת המידע.

<אבנר פלור: פה זה ספציפית לזעיר, אבל גם היבואן המסחרי וגם היבואן העקיף מחויב לזה – אם זאת השאלה שלך.

<זאב פרידמן: השאלה היא למה צריך לומר שרק "יבואן רכב זעיר" צריך.

<קריאה: כי רק הוא מוכר אוטו לא חדש.

<שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק, זה רלוונטי רק - - -

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: תמיד יש לכם נטייה לענות במקהלה.

אבישי ברוורמן: אם אבנר מדבר – אבנר; אם שרית – שרית; אם יערה – יערה.

<אבנר פלור: מכיוון שהסעיף הזה מתייחס למכירת רכב משומש, היבואן הזעיר יכול לייבא עד 12 חודשים, ובעצם לגבי היבואנים האחרים אין אישור כזה.

<זאב פרידמן: אני סבור שזה לא מדויק.

<זאב פרידמן: ראשית, אם אנחנו קובעים נורמה כללית, והנורמה הזאת היא נורמה שהיא ראויה בכל מצב, מחר מחליטים להרחיב את היבואן העקיף ולהגיד לו, אדוני, אתה יכול להביא רכבים אחרים.

<זאב פרידמן: אגב, יבואן עקיף יכול להביא רכבים שנרשמו במדינת חוץ.

<זאב פרידמן: יכול להיות שנסע 200 קילומטר, ב-200 קילומטרים יכולים לקרות כל מיני דברים.

<זאב פרידמן: למה לא להטיל עליו את החובה?

<זאב פרידמן: נכון, הם לא מייבאים רכבים אחרים אבל אין שום סיבה למה להחריג אותם.

<זאב פרידמן: זאת נורמה שהיא ראויה.

<זאב פרידמן: אם יש לרכב היסטוריית רכב, היסטוריית הרכב צריכה להיות מוצגת לצרכן.

אבישי ברוורמן: עורך-דין פרידמן, תודה.

אבישי ברוורמן: תשובה.

<אבנר פלור: לגבי יבואן עקיף, האקט הזה של הרישום הוא אך ורק ליציאת הרכב מאותה מדינת יעד.

<אבנר פלור: ועובדה, זאב, שאנחנו מדברים על 30 יום ממתן שטר המטען ועד שהרכב יוצא, זאת אומרת זה אך ורק אקט לשם הוצאת הרכב אבל לא לתנועה.

<אבנר פלור: הוא לא נע, הוא לא לתנועה, בניגוד ליבואן הזעיר שיכול - - -

<זאב פרידמן: יש לו קילומטראז' שאפשרת לו?

<אבנר פלור: אבל זה לכולם, גם ליבואן הישיר אפשרתי.

<זאב פרידמן: ליבואן הישיר יש חובות שמסבירות, יש הגדרה, כל מיני חובות.

אבישי ברוורמן: אבנר, השאלה של עורך-דין פרידמן, ואני לא מקל אף פעם בשאלות שלו כי עד היום - - -

יצחק וקנין: עד כמה קילומטראז' אפשרת?

<קריאה: 200 קילומטר.

<אבנר פלור: עד 150.

יצחק וקנין: נכון.

יצחק וקנין: אני זוכר את הדיון.

אבישי ברוורמן: מה השאלה שלנו לגבי האחרים?

<איתי עצמון: היכן קבועה חובה מקבילה על היבואנים האחרים, אם היא רלוונטית?

<שרית זוכוביצקי-אור: תיאור הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אסביר.

<איתי עצמון: פשוט תפנו את הוועדה.

אבישי ברוורמן: אם זה במקום אחר – בסדר.

אבישי ברוורמן: אם לא – זה אומר דרשני.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אסביר לגבי החובות שחלות על יתר היבואנים - אני מדברת על פרק ה'.

<שרית זוכוביצקי-אור: החובות שחלות על משווק רכב חדש, זה חל גם על יבואני הרכב שמוכרים רכב חדש וגם על יצרני הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש להם חובה למסור תיאור מלא, אני מפנה לסעיף 68: "תיאור רכב – משווק רכב יתאר תיאור מלא ונכון של כלי הרכב שהוא משווק".

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מפנה להגדרה של תיאור, שכוללת כמות, משקל, ארץ ייצור, סמל, איכות, פגמים, מטרת השימוש, בדיקות ותוצאות, אחריות לתקינות ותקופת אחריות.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מאוד מאוד רחב.

<זאב פרידמן: אבל זה לא כולל, לא את ההיסטוריה של הרכב ותשימי לב, את קוראת תחת הכותרת "רכב חדש".

<זאב פרידמן: הגדרה של רכב חדש כוללת רכב שנרשם בחוץ-לארץ, ולרכב הזה גם יכולים להיות קילומטרים.

<זאב פרידמן: ולרכבים חדשים – אני אזכיר לכם את הדוגמה שמר פלור הציג כאן על רכבים שיובאו לארץ כרכבים חדשים אחרי שהוצפו באיזושהי סופה שאירעה בארצות-הברית.

<זאב פרידמן: אין שום סיבה שכשיש היסטוריה כזאת, היא לא תגולה לצרכן, וזה לא נכנס.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם זה חובה, זה בתיאור – פגמים.

<קריאות: - - -

<זאב פרידמן: זה שיש את השם של הדגם ואת נפח המנוע - - -

יצחק וקנין: אני זוכר שאני העליתי את מה שאומר עורך-דין פרידמן בישיבה הקודמת.

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: יערה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין וקנין מחזק את עורך-דין פרידמן.

יצחק וקנין: אני העליתי את כל הבעיה הזאת, אני זוכר, בפעם הקודמת אני אמרתי את הדברים בצורה ברורה.

יצחק וקנין: איך אני יכול להיות בטוח?

יצחק וקנין: רבותי, פה אנחנו לוקחים איזשהו סיכון.

יצחק וקנין: רכב – אנחנו יודעים כמה נהרגים בתאונות דרכים.

<משה קירמאייר: אבל יש פה את הגנת הצרכן.

יצחק וקנין: רבותי, הגנת הצרכן, לא הגנת הצרכן, אנחנו מכירים את הפשלות, וכשיתחילו הפשלות, כולנו נגיד, הגנה, לא הגנה.

יצחק וקנין: חבר'ה, תעזבו.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע, איציק?

יצחק וקנין: אני יכול לספר סיפורים בלי סוף.

יצחק וקנין: זה המקצוע שלי, אני לא סתם בא לישיבות האלה, רבותי.

אבישי ברוורמן: הצעה.

יצחק וקנין: רבותי, אני אמרתי את זה בפעם הקודמת.

יצחק וקנין: איזה אחריות, איזה ערובה יש לי שלא יהיו פה תחמונים וספידומטרים, ויכיילו את הספידומטר ויעשו מיליון ואחת דרכים.

יצחק וקנין: מי אחראי לזה, רבותי?

יצחק וקנין: רכב חדש, אני יודע.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לכם – אני אומר את זה במלוא האחריות – לו אני הייתי צריך לקבל החלטות לא הייתי מכניס לפה רכב אחד משומש.

יצחק וקנין: רכב אחד משומש לא הייתי מכניס למדינת ישראל.

יצחק וקנין: אם אני צריך לקבל אחריות פה, כמי שמחוקק, לא הייתי מכניס רכב אחד משומש.

<משה קירמאייר: בכל העולם - - -

יצחק וקנין: רבותי, לא מעניין אותי כל העולם.

יצחק וקנין: זה חיי אדם, וכשמדובר בחיי אדם - אדוני, זה המקצוע שלי, אני בוחר רכב, זה המקצוע שלי.

יצחק וקנין: ואני לא מדבר סתם, רבותי, אני לא מוכן לקחת סיכון.

יצחק וקנין: העליתי את זה בפעם הקודמת, דיברתי על זה, ורבותי, מתוך הבטן אני מדבר.

יצחק וקנין: זה לא פשוט.

יצחק וקנין: איזה אחריות יש לי, רבותי, ששם לא מכיילים לי את הספידומטר?

יצחק וקנין: מי יכול להגיד לי שלא?

<רונן לוי: לא, לא קורה בישראל.

יצחק וקנין: רבותי, אל תגידו לי לא קורה.

יצחק וקנין: וכשזה יקרה אנחנו נשב פה ונגיד מה עשו בוועדת הכלכלה - -

<רונן לוי: לא קורה פה.

<רונן לוי: להלכה, זה לא קורה.

<רונן לוי: בואו נתקן פה קודם כול את מה שאנחנו עושים פה, אחרי זה נחוקק חוק.

יצחק וקנין: - - רבותי, אנחנו מחוקקים חוק ראשי למדינת ישראל בנושא ייבוא הרכב.

יצחק וקנין: ואין לי בעיה עם זה שיהיו עוד מאה יבואנים.

יצחק וקנין: רבותי, אני אומר לכם חד וחלק, זה לא מעניין אותי.

יצחק וקנין: מצדי, שכל אדם שני יביא רכב, אבל יביא רכב חדש, לא רכב שנסע.

אבישי ברוורמן: רבותי.

אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, מה הצעתך?

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום "יבואן רכב זעיר" אנחנו נכתוב "יבואן רכב מסחרי", ימסור כאמור בסעיף 60, לפי העניין, כי לא כל - - -

<איתי עצמון: לא הכול רלוונטי.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא הכול רלוונטי.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

אבישי ברוורמן: אתה קורא את זה, איתי, כלשונו.

<איתי עצמון: "יבואן רכב מסחרי שיבא רכב כאמור בסעיף 29(7)(ב) ימסור ללקוח מידע כאמור בסעיף 60, לפי העניין.

<איתי עצמון: "

<יערה למברגר קינר: לא צריך את 29(7)(ב).

<יערה למברגר קינר: יבואן רכב מסחרי ימסור ללקוח.

<איתי עצמון: "יבואן רכב מסחרי ימסור ללקוח מידע כאמור בסעיף 60, לפי העניין.

<איתי עצמון: "

<לאה ורון: כן, כי תחת יבואן רכב מסחרי יש גם את יבואן הרכב הזעיר, גם את הישיר וגם את העקיף.

<יערה למברגר קינר: נכון.

אבישי ברוורמן: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: תודה על ההערה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 46א – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתקדמים לסעיף 47 – חובות דיווח, בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להגיד שבסעיף 47(ב)(2), המילה "בכתב" מיותרת כיוון שהיא מופיעה ברישה.

<איתי עצמון: למעשה, ברמה של נוסח אפשר לוותר על התיבה "ידווח למנהל בכתב".

<איתי עצמון: זה ברור שאישור רואה חשבון הוא בכתב וגם הדיווח בפסקה (2).

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, ולכן אנחנו נעשה את התאמות הנוסח כי "בכתב" נמצא ברישה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לעניין הזה אני אגיד שיש חובת דיווח כללית לפי סעיף 10 על כל שינוי שחל לגבי בעל רישיון בנוגע לתנאים לקבלת הרישיון או עילה שיכולה להביא לביטול הרישיון.

<איתי עצמון: סעיף 10 חל בעצם על כל בעלי הרישיונות לפי החוק המוצע.

<שרית זוכוביצקי-אור: על בעלי הרישיונות המוסדרים לפי חוק.

<לאה ורון: תסבירי את הסעיף בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו בעצם מטילים פה חובות דיווח על היבואן בנושאים שהוא צריך לטפל בהם או שעשויים להיות קשורים לכשירותו להיות יבואן רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, החובות מעוגנות היום בצו הפיקוח, אנחנו חשבנו שנכון לעגן אותן גם בחוק הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נדבר על תקלת בטיחות סדרתית, זה מופיע גם היום בצו הפיקוח.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו עיגנו את זה שיש חובה על יצרנים לדווח ליבואנים, וממילא על היבואנים יש חובה לדווח מייד על תקלת בטיחות סדרתית שנתגלתה ברכב מתוצר שהם ייבאו.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי מועד סיום ההתקשרות עם יצרן רכב במדינת חוץ, אנחנו רוצים לדעת בעוד מועד – במקרה הזה, למעשה חצי שנה מראש – על העובדה שיש כוונה לסיים את ההתקשרות משום שיש דברים שצריכים יהיה לנהל אותם אחרי שהיבואן למעשה יפנה את הדרך משום שעדיין הלקוחות או הצרכנים מחזיקים בכלי הרכב ואנחנו רוצים להבטיח היערכות לקראת סיום ההתקשרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, סיום ההתקשרות יביא להפסקת פעילות הייבוא משום שהיא מהווה תנאי לקבלת הרישיון לתוצר.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי (3), אנחנו הרחבנו את אפשרויות הייבוא גם מסוכן ראשי וגם מי שהסוכן הראשי הסמיכו בכתב.

<שרית זוכוביצקי-אור: גם פה אנחנו רוצים לדעת אם יש צפי לסיום ההתקשרות, מה שבעצם משמיט או יביא לכך שהיבואן לא יוכל עוד לעמוד בתנאי הייבוא, ולמעשה יפסיק את הפעילות שלו, ואנחנו רוצים לדעת על כך מראש.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי הדוחות הכספיים המבוקרים ולגבי האיתנות הכלכלית, שוב, אנחנו רוצים לדעת מראש אם יש סיכוי לכך שהיבואן לא יוכל לעמוד בהתחייבויות שלו או שהוא יפסיק את פעילותו בשל קשיים כלכליים, אנחנו כן רוצים לדעת ולהיערך מראש כדי להגן על הצרכנים שעשויים להיפגע מהפסקת הפעילות הזאת.

<איתי עצמון: חובה דומה הוטלה, אם אינני טועה, בהצעת החוק גם לגבי יצרנים, על דיווח לגבי אירוע שעלול לפגוע באיתנות כלכלית.

<אבנר פלור: כן, נכון.

<איתי עצמון: אני מבקש לשאול שאלת הבהרה לגבי פסקה (1) בסעיף קטן (א).

<איתי עצמון: החובה כאן היא לדווח על תקלת בטיחות סדרתית שנתגלתה בייצור רכב והוראות לתיקון רכב שהביא לידיעתם.

<איתי עצמון: הדיווח אמור לכלול את ההוראות עצמן או רק את עצם הבאתן לידיעתו של היבואן?

<אבנר פלור: גם את ההוראות.

יצחק וקנין: הערות, רבותי.

<רון מלכה: יש לי הערה טכנית אחת.

<רון מלכה: בסעיף קטן (ב)(1) כתוב: "ימסור למנהל, מידי שנה עד 31 בדצמבר".

<רון מלכה: הבהרה, זה מתייחס לאותה שנה קלנדרית או שנה קודמת?

<דפנה עין דור: שנה קודמת.

<קריאות: שנה קודמת.

<רון מלכה: אז אין בעיה.

<רון מלכה: אם זה אותה שנה, זה בלתי אפשרי טכנית פשוט.

יצחק וקנין: הערה נכונה.

יצחק וקנין: צריך לתקן את זה, מבחינתכם?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא צריך.

<קריאה: צריך להבהיר - - -

יצחק וקנין: על מנת שההבהרה תהיה ברורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: דפנה, תסבירי.

<אבנר פלור: למה 31 בדצמבר.

<דפנה עין דור: כרגע זה עד סוף מאי.

<דפנה עין דור: אנחנו דורשים כיום, במסגרת צו הפיקוח, עד סוף מאי.

<דפנה עין דור: הרבה מאוד מהיבואנים טוענים שאין להם עדיין דוחות מבוקרים, ולכן אנחנו מאשרים באישורים חריגים דחיית המועד.

<דפנה עין דור: מבחינתנו, אם זה יהיה עד סוף דצמבר בגין השנה הקודמת, זה בסדר, זה מבטיח שלא יהיו אישורים חריגים, וצריך להגדיר פשוט, זה בגין השנה הקודמת.

<יעקב יהודה רודד: אז לרשום שנה קודמת.

<איתי עצמון: אנחנו נבדוק בשלב הנוסח אם יש צורך להוסיף, אבל הכוונה ברורה.

<דפנה עין דור: בסדר.

<דפנה עין דור: זו כוונת המשורר.

<איתי עצמון: זו הכוונה.

יצחק וקנין: בבקשה.

<אהוד שניידר: סעיף 47(1) מטיל חובה בכל מה שקשור לתקלת בטיחות סדרתית בעצם רק על יבואן רכב ישיר ויבואן רכב עקיף.

<אהוד שניידר: לפי החוק יש עוד יבואני רכב שיכולים להביא רכב, ואם הם יודעים על תקלת בטיחות סדרתית, מן הדין שהחובה שחלה בסעיף 47(1) תחול גם עליהם.

<אהוד שניידר: למה לפטור יבואנים אחרים מאותה חובה שחלה בסעיף?

יצחק וקנין: לאיזה יבואנים אתה מתכוון?

<אהוד שניידר: יבואן זעיר למשל.

<שרית זוכוביצקי-אור: רק זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אין עוד.

<קריאה: מאיפה הוא יכול לדעת?

יצחק וקנין: למה באמת אתם החרגתם אותו?

יצחק וקנין: מה הסיבה?

<אהוד שניידר: צריך להיות יבואן רכב מסחרי, לא יבואן ישיר ויבואן רכב עקיף.

יצחק וקנין: למה החרגתם את הזעיר?

<קריאה: היבואן הזה קיבל מהיצרן?

<אבנר פלור: ההתייחסות פה היא לגבי (1) כי לגבי (2) ו-(3) זה לא מתקשר ליבואן זעיר.

<אבנר פלור: לגבי (1), לא תמיד הוא מקבל את המידע - - -

<אהוד שניידר: אבל אם הוא מקבל, אבנר?

<אהוד שניידר: אם הוא מקבל, למה שלא נטיל עליו את האחריות?

<קריאות: - - -

<אהוד שניידר: כתוב: לאחר גילויים.

<אבנר פלור: זה קצת בעייתי בנושא יבואן זעיר לקבל את זה.

<איתי עצמון: למה?

<קריאה: למה אתה פוטר אותו?

<אבנר פלור: אני מסביר למה.

יצחק וקנין: רבותי, אל תפריעו.

יצחק וקנין: תנו לנו אנחנו להבין.

יצחק וקנין: אתם מבינים יותר טוב מאתנו.

יצחק וקנין: אנחנו צריכים להבין, השאלה היא במקומה.

<אבנר פלור: אני אסביר למה.

<אבנר פלור: גם היבואן העקיף וגם היבואן הישיר, יש להם באיזשהו מקום קשר ישירות ליצרן – או ישירות או בצורה עקיפה.

<אבנר פלור: היבואן הזעיר, אין לו קשר.

<אבנר פלור: הוא רוכש רכבים מכל מיני גופים כאלה ואחרים.

<אבנר פלור: לא תמיד הוא יכול לקבל את המידע הזה און-ליין מטעם היצרן.

<לאה ורון: אבל באמת כתוב כמו שהוא אמר "לאחר גילויים".

<לאה ורון: רק אם התגלה.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: אני אאפשר לכולם לדבר, רבותי.

<יערה למברגר קינר: שהביא לידיעתם יצרן הרכב, לא גילה באופן עקיף.

<יערה למברגר קינר: רק אם הביא לידיעתו יצרן הרכב.

<יערה למברגר קינר: זה לא יקרה כמעט אף פעם, אבל אין התנגדות לכתוב את זה.

יצחק וקנין: לדעתי, לא צריך לפטור גם את הזעיר.

יצחק וקנין: בבקשה.

<דידי רוזנפלד: מה אומר משרד התחבורה?

<דידי רוזנפלד: שהוא מרשה שיביאו לכאן מכוניות כלשהן, מכל מקור שהוא, ואף אחד לא יהיה אחראי להן.

<קריאה: לא, הוא אמר את זה בסעיפים הקודמים, שאתה אחראי.

<קריאה: זה סותר את הסעיפים הקודמים.

<קריאה: האחריות כבר הוטלה עליך.

<קריאה: בסעיף הזה אתה אומר, אני לא רוצה אותה.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: יקי.

<יעקב אנוך: האחריות על recall-ים לא מסתכמת במה שמשרד התחבורה מחייב פה.

<יעקב אנוך: היצרן מחייב את שרשרת האספקה שלו, הוא מודיע לו, זה הראשון שיודע.

<יעקב אנוך: מי שקנה את האוטו מהיצרן, זה הראשון שיודע, והיצרן מטיל עליו את החובה לבצע את ה-recall.

<יעקב אנוך: זאת אומרת, גם יבואן זעיר, ברוב המקרים יקבל ממי שמכר לו את האוטו – כי מישהו רץ אחרי האוטו הזה במסלול – יקבל את ההודעה על ה-recall.

<יעקב אנוך: היה והוא לא יקבל, אז יש לך את ההגנה הכפולה שזה יגיע בצינור אחר ויבוצע לו recall כזה או אחר, אבל אתה לא יכול לפטור אותו כי ברגע שאתה פוטר אותו יגיע אליו מידע, הוא לא יעשה אתו כלום.

<יעקב אנוך: הוא פשוט לא יעשה כלום.

<יעקב אנוך: למה אתה נותן את הפריבילגיה לא לעשות כלום?

<דפנה עין דור: בסעיף 43(ה), יבואן זעיר מחויב להודיע, אם נודע לו, הוא מחויב להודיע למי שרכש את זה ממנו.

<דפנה עין דור: יפנה אל כל בעלי כלי הרכב הרשומים בישראל - - -

יצחק וקנין: כן, אבל אני לא הייתי נותן לו את הפטור גם פה בראשי.

<דפנה עין דור: הוא כן מחויב.

<דפנה עין דור: אם נודע לו, הוא מחויב להודיע לקונים.

<יעקב אנוך: אז אותה חובה גם פה.

<אהוד שניידר: בדיוק בגלל זה.

<דפנה עין דור: לא.

<דפנה עין דור: החובה כאן היא רק אם להודיע למנהל או לא.

<קריאות: שיודיע למנהל.

<קריאה: מה מפריע לך שיודיע גם למנהל?

<יעקב אנוך: הוא הרי לא יכול לעשות את ה-recall, אז שיודיע למנהל.

אבישי ברוורמן: בסדר, "יבואן רכב מסחרי".

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: לא נתחיל לריב על כל דבר.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, לגבי סעיף (1), במידה שהיצרן מודיע לו, ליבואן הזה.

<אהוד שניידר: לא.

<אהוד שניידר: לא.

<אהוד שניידר: למה היצרן?

<קריאה: יבואן לא יודיע לו לעולם.

<אהוד שניידר: אבנר, סליחה שאני אומר, אבל אתה מסבך את משרד התחבורה או את אותו מנהל מפני שיכול להיות שיצרן הרכב, שבכלל לא יודע עדיין שאותם כלי רכב, אותם דגמים יובאו לישראל, הוא לא יודע שהוא צריך לדווח על תקלת הבטיחות הסדרתית, אבל אותו יבואן זעיר כן מקבל את המידע מהגורם שהוא קנה ממנו את כלי הרכב, הוא יודע.

<אהוד שניידר: לכן, אם אתה מטיל עליו את החובה לדווח למנהל, אתה צריך לתקן גם את סעיף 47(1) ולהגיד שמקור המידע יכול להיות לא רק יצרן הרכב אלא גם אותו סוכן ראשי או סוכן מורשה שהודיעו לו.

<יעקב אנוך: כל שרשרת האספקה.

יצחק וקנין: רבותי, אני לא הייתי פוטר בשום פנים ואופן אף אחד מדיווח.

יצחק וקנין: אסור לנו לפתוח פתח כזה, זה פתח לא טוב.

יצחק וקנין: חד וחלק אני אומר את זה.

אבישי ברוורמן: טוב.

אבישי ברוורמן: איתי.

<איתי עצמון: אני מוכרח לומר שלא הבנתי את הסיבה להחרגת יבואן רכב זעיר.

<איתי עצמון: יבואן זעיר, יש בידיו את המידע, אני חושב שאין סיבה לפטור אותו מחובת הדיווח.

<לאה ורון: אפשר לכתוב יבואן רכב מסחרי במקום זה?

<אבנר פלור: לא, אבל זה רק לסעיף קטן (א)(1), כי השאר לא מתייחסים.

<אהוד שניידר: צריך לתקן גם את - - -

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: רק ל-(1).

<קריאה: גם פה יהיה לפי העניין.

<אהוד שניידר: לא, אני אומר, נתקן את (1) אבל צריך - - -

<איתי עצמון: שכנעו בכך היצרן אם גורם אחר הביא לידיעתו.

<אהוד שניידר: אם יורשה לי להציע את הניסוח שאנחנו כתבנו.

<איתי עצמון: תציע את העיקרון, לא את הניסוח.

<אהוד שניידר: העיקרון בסדר.

<יערה למברגר קינר: נמצא את הניסוח.

<אבנר פלור: בסדר.

<אבנר פלור: רק לסעיף (א)(1).

<איתי עצמון: כאן מדובר לא בהכרח על מידע שהביא לידיעתו יצרן הרכב אלא - - -

<דפנה עין דור: גורם אחר.

<איתי עצמון: כל גורם.

<שרית זוכוביצקי-אור: ומה המהימנות של המידע.

<יערה למברגר קינר: לא, צריך שזה יהיה מידע מהימן.

<אבנר פלור: לא כל גורם.

<שרית זוכוביצקי-אור: הבעיה היא ש-recall זה מה שמודיע היצרן.

<איתי עצמון: המנהל יקבל את המידע והוא יקבע אם זה מידע מהימן או לא.

<איתי עצמון: זה מידע לצורך פיקוח.

<איתי עצמון: אני לא כל כך מבין את השאלה.

<קריאה: לא, לא.

<אבנר פלור: הוא יכול לקבל את המידע הזה, כמו שהוצג פה, או ישירות מהיצרן, הסוכן המורשה, או מהגורם שממנו הוא רכש את הרכב, לא מכל אחד.

<יערה למברגר קינר: תשימו לב.

<יערה למברגר קינר: אם לא ברור איזה גורם הוא מהימן, הוא יגיד: שמעתי סתם שמועה מאיזה חבר, זה לא היה מהימן בעיני.

<יערה למברגר קינר: אחר כך זה יהיה הפרה, לא יהיה הפרה?

<איתי עצמון: למה שיבואן זעיר ידווח - - -

יצחק וקנין: גברתי הנאווה, אנחנו מדברים פה ביבואנים, לא משנה אם זעיר או קטן.

יצחק וקנין: רבותי, אל תפתחו פה פתח בדברים שהם אל"ף-בי"ת.

יצחק וקנין: אני לא מבין מה אתם נותנים.

יצחק וקנין: אתם נותנים פה פתח לאיזה יבואן זעיר.

יצחק וקנין: מה זה משנה לי מה הוא?

יצחק וקנין: יש עליו אחריות או אין עליו אחריות, רבותי, זה יבואן רכב, אני לא מבין מה אתם רוצים.

<איתי עצמון: בסעיף 43, אני מזכיר, הוועדה אישרה שגם אם נודע ליבואן הזעיר על תקלת בטיחות סדרתית כאשר לא הוגדר מאיזה מקור נודע לו, הוא אמור לפרסם הודעות לציבור, אז בהתאם לעיקרון שנקבע שם, אני חושב שאפשר להחיל את העיקרון גם כאן ומנהל אגף הרכב יעשה במידע הזה כפי שימצא לנכון, אבל חובת הדיווח תחול.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק רוצה להסביר שתקלת בטיחות סדרתית, בהגדרה, היא כזאת שהודיע עליה היצרן, זאת אומרת ההודעה היא תמיד הודעת יצרן.

אבישי ברוורמן: איתי, המלצה סופית, ואנחנו נצביע.

<איתי עצמון: ההמלצה שלי, כמו שאמרתי, להחיל את החובה הקבועה בסעיף 47(א)(1) גם לגבי יבואן רכב זעיר ולעשות את ההתאמות הנדרשות מכיוון שלא מדובר בכך על מידע שהביא לידיעתו יצרן הרכב.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: מקובל, איציק?

יצחק וקנין: כן, מקובל.

יצחק וקנין: אני חושב שזו הדרך.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, בכפוף לזה שזה במידע שמקורו ביצרן.

<יערה למברגר קינר: זה נמצא בהגדרה, לא צריך לכתוב את זה.

אבישי ברוורמן: נצביע.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 47 – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הסעיף הבא.

<איתי עצמון: אישרת את הסעיף?

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: אישרנו.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין זוכוביצקי, יש לנו היום עוד שני דיונים – גם בנושא משק החלב, גם בנושא הגז – אני אסיים את הישיבה היום ב-12:00.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איתי עצמון: יכול להיות שהמקום של הסעיף הזה ברמה הטכנית הוא לא כאן אלא אולי בתחילת הפרק שעוסק בכלל בייבוא, אבל אנחנו נבדוק את זה בשלב הנוסח.

<שרית זוכוביצקי-אור: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך-דין בונן.

<יורם בונן: אדוני, יש כאן עניין שאני לא יודע אם זאת הכוונה, אני אגיד מה הבעיה.

<יורם בונן: זו אכן פרקטיקה מקובלת שאם חדל להתקיים בבעל רישיון אחד התנאים שמלכתחילה היה תנאי לקבלת הרישיון, אז יש אפשרות לבטל לו את הרישיון.

<יורם בונן: אני לא חושב, אנחנו לפחות לא מצאנו מקבילה בחקיקה לזה שמגלים את זה בדיעבד בהפתעה, בלי הודעה מוקדמת, כי התוצאה פה היא שאם זה חדל להתקיים אבל לא נעשה אקט פורמלי של ביטול הרישיון, פתאום בדיעבד מגלים שהוא ייבא רכבים ללא רישיון.

<יורם בונן: אני לא מבין את ההיגיון בזה.

<יורם בונן: זאת אומרת, חדל להתקיים תנאי, מקיימים הליך, מבטלים לו את הרישיון ואז כולם יודעים גם מה ה-cut-off date, יודעים ממתי מותר לו וממתי אסור.

<איתי עצמון: אבל אותו גורם שמייבא, לפי ההסבר ששמענו כשהוועדה התחילה לדון בפרק הייבוא, אותו גורם בעצם נדרש לשני רישיונות – רישיון ייבוא, שניתן מאת הרשות המוסמכת במשרד התחבורה, ורישיון יבואן רכב מסחרי.

<איתי עצמון: הסעיף הזה בעצם קובע שאותו יבואן רכב מסחרי לא יכול לפעול לשם ייבוא רכב אם אין לו את אותו רישיון ייבוא מאת הרשות המוסמכת.

<קריאה: לא, לא.

<יורם בונן: זה לא מה שכתוב פה.

<יורם בונן: כתוב פה: אם חדל להתקיים אחד התנאים לרישיון ייבוא, זאת אומרת גם ברישיון הייבוא, אם מישהו שולל אותו, אז הוא שולל אותו, אבל - - -

<איתי עצמון: אם הוא שולל אותו, אז אין לו רישיון כבר.

<איתי עצמון: אין לו רישיון ייבוא.

<יורם בונן: אבל זה לא מה שכתוב פה.

<יערה למברגר קינר: הוא אומר גם אם עוד לא שללו.

<יערה למברגר קינר: הוא הסדיר את התנאים, עוד לא עשו את האקט הפורמלי, אז הוא אומר - - -

אבישי ברוורמן: תקופת הביניים.

<איתי עצמון: אני מניח שחדל להתקיים זה אומר שיכול להיות שנעשתה איזושהי פעולה מנהלית לביטול הרישיון.

<קריאה: לא בהכרח.

<יערה למברגר קינר: לא פעולה מנהלית.

<יערה למברגר קינר: הבן אדם הפר את אחד התנאים.

<יערה למברגר קינר: אני מניחה שהוא יודע שהוא מפר את אחד התנאים לקבלת רישיון ייבוא.

<יערה למברגר קינר: גם אם הרשות לא שללה לו, הוא יודע יותר טוב מהרשות אם הוא מפר.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע, עורך-דין בונן?

<יורם בונן: פשוט למחוק את זה.

<יורם בונן: זה אפילו לא עניין של היבואנים הישירים או העקיפים או הזעירים.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע?

<יורם בונן: למחוק את זה.

<יורם בונן: אין חוק שיש את זה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין למברגר.

<יערה למברגר קינר: המטרה פה הייתה ליצור קישור בין רישיון יבואן מסחרי לרישיון הייבוא וליצור עוד דרך לאכיפה כיוון שבחוק הזה אנחנו יוצרים מסגרת יותר מודרנית, כלים יותר מפותחים לאכיפה, ולכן כך אנחנו יוצרים את זה, שזו בעצם אחת החובות שמוטלות על יבואן רכב מסחרי, שאת אכיפתה יהיה אפשר לאכוף - - -

<איתי עצמון: אפשר לתת דוגמה לסיטואציה כזאת, כדי שנבין באמת מה הכוונה ומה הקושי?

<לאה ורון: זה גם יטיל עליהם את האחריות, לא רק על המפקח.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה יאפשר ענישה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים, דרך אגב, ענישה יותר מקלה.

<יערה למברגר קינר: לא ענישה.

<יערה למברגר קינר: אכיפה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אכיפה מנהלית, למשל להטיל עיצום כספי במקום לבטל את הרישיון.

<יערה למברגר קינר: זה נותן עוד כלים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפעמים זה יוצר עוד כלים, דווקא יותר מידתיים.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: איתי, המלצתך.

<איתי עצמון: צריך לשמוע.

אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו?

<לאה ורון: אחרי שהם שמעו את ההערות.

אבישי ברוורמן: שמענו את עורך-דין בונן.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו?

אבישי ברוורמן: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: בסדר?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 48 – 1

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אני מאשר, במקרה הזה פה אחד, ואני יודע שמר יצחקי צריך לעבור לוועדת חוץ וביטחון.

אבישי ברוורמן: אתה שמעת בתחילת דבריי את התייחסותי לגבי אותם מכתבים שקיבלנו.

<עוזי יצחקי: כן.

אבישי ברוורמן: אני פניתי לשר ואליך.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה לתת את עמדתך?

<עוזי יצחקי: אנחנו נגיב בצורה מפורטת.

<עוזי יצחקי: אנחנו גם נבדוק באי אלו ארגונים מדובר, על-פי מה ששאלתי את סמנכ"ל תנועה, לא כל כך מוכרים, אבל אנחנו נבדוק באיזה גורמים ונתייחס לפנייה באופן מאוד מפורט.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, וכמובן בדחיפות הרגילה, במהירות.

<עוזי יצחקי: כן, כן.

<עוזי יצחקי: בהחלט.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

<עוזי יצחקי: מאה אחוז.

<עוזי יצחקי: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים הלאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מחקנו את סעיפים 49 ו-50 משום שהם מוסדרים בתנאים לקבלת רישיון הייבוא.

אבישי ברוורמן: נכון, ואנחנו בסעיף 51 – הכרה במוסך שירות של יבואן רכב מסחרי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להקריא תיקונים בעקבות הערות ששמענו גם מהייעוץ המשפטי של הוועדה וגם הערות נוספות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להוסיף נוסח של סעיף 51(א), אחרי המילה "עם מוסך מומחה" את המלים "לשם היות המוסך שירות של יבואן".

<שרית זוכוביצקי-אור: זו הערה שקיבלנו מהייעוץ המשפטי.

<איתי עצמון: מכיוון שמוסך שירות הוא מוסך מומחה, לפי ההגדרה שאושרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: זו הערה שקיבלנו מהייעוץ המשפטי וחשבנו שנכון להוסיף את ההבהרה הזאת.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים לשנות את נוסח סעיף (ב) באופן שיחייב את היבואנים תמיד למסור את רשימת מוסכי השירות במקום מכירת הרכב, ובאתר האינטרנט אם יש להם, זאת אומרת להפוך את הסדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוד נושא שאנחנו רוצים לשנות זה לחייב את היבואנים לדווח על כל שינוי שחל במוסכי השירות ולא פעם בשנה כדי שהרשימה תמיד תהיה מעודכנת.

<איתי עצמון: כלומר, ימסור למנהל כל שינוי ברשימת מוסכי השירות.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<איתי עצמון: במקום חובת דיווח אחת לשנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<דפנה עין דור: ידווח למנהל על כל שינוי ברשימת מוסכי השירות שלו.

<רון מלכה: אז זה מבטל את הצורך של אחת לשנה אם הוא מעדכן.

<דפנה עין דור: כן, כי זה תמיד עדכני.

<שרית זוכוביצקי-אור: כן, כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: במקום אחת לשנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים שהרשימה תמיד תהיה מעודכנת.

<דפנה עין דור: אין היום הרבה תוכן פעם בשנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני יכולה להציע נוסח בהתאמה.

<איתי עצמון: לא, אני חושב שהעיקרון ברור.

<איתי עצמון: יש לי שאלה לגבי סעיף קטן (א).

<איתי עצמון: אתם מסמיכים את שר התחבורה להתקין תקנות לעניין התנאים.

<איתי עצמון: הכוונה היא גם לקבוע את התנאים להתקשרות, ואם כן, מה היחס לסעיף 52, שעניינו התקשרות יבואן רכב מסחרי עם מוסך שירות.

<אבנר פלור: אנחנו מדברים על התנאים לגבי המוסך, מבחינת התנאים הטכניים.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: כתוב "את התנאים לצורך התקשרות".

<איתי עצמון: מה זה התנאים לצורך התקשרות?

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא מתערבים בתנאים.

<איתי עצמון: אז מה הכוונה כאן?

<אהוד שניידר: אני יכול לעזור בעניין הזה.

<איתי עצמון: לא, אני קודם כול אשמח לשמוע את התשובה של מי שניסח את הסעיף, למה הוא התכוון.

<אבנר פלור: היום, כשאנחנו מאשרים מוסך שירות מרכזי, אנחנו מאשרים את זה על-פי נוהל שלנו ויש שם את כל התנאים והדרישות.

<אבנר פלור: הכוונה פה בסעיף הזה להסמיך אותנו כן לקבוע את אותה הוראת הנוהל הזאת.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שהבנתי.

<איתי עצמון: מהו מוסך שירות מרכזי?

<אהוד שניידר: עורך-דין עצמון, אני יכול לעזור.

<אהוד שניידר: באמת.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין שניידר, תן לנו תיקון שניידר נוסף.

<אהוד שניידר: במסגרת צו הממונה על ההגבלים העסקיים, הממונה על ההגבלים העסקיים חייב את יבואני הרכב לפרסם את התנאים שבהם צריך לעמוד מוסך שרוצה להיות מוסך מורשה של יבואן רכב.

<אהוד שניידר: התנאים האלה הם תנאים שאסור ליבואן רכב לסטות מהם, והם נמצאים גם ברשות להגבלים עסקיים.

<אהוד שניידר: הרעיון מאחורי זה היה שכל מוסך שרוצה להפוך למוסך מורשה צריך לעמוד - - -

<איתי עצמון: מה זה מוסך מורשה?

<איתי עצמון: מוסך מורשה הוא מוסך שיש לו רישיון לפעולתו.

<קריאה: מוסך שירות.

<אהוד שניידר: מוסך מורשה יבואן.

<איתי עצמון: אוקיי.

<אהוד שניידר: כשאני אומר "מוסך מורשה" אני מתכוון מוסך מורשה יבואן.

<אהוד שניידר: הרעיון היה שכל מוסך שהוא, כדי להגביר את התחרות, כל מוסך שהוא שיעמוד באותם תנאים שפורסמו על-ידי היבואן, יכול לאכוף בעצם את עצמו על היבואן ולהפוך למוסך מורשה של יבואן, גם אם היבואן, אין לו אינטרס שמעבר לרחוב תהיה תחרות של מוסך אחר.

<אהוד שניידר: זה היה הרעיון שעומד מאחורי זה, וזה הרעיון שלטעמי משרד התחבורה אימץ בסעיף 51(א).

<אהוד שניידר: בהקשר הזה אני רוצה להעיר הערה אחת.

<אהוד שניידר: כתוב פה "לצורך התקשרותו עם מוסך מומחה".

<איתי עצמון: "לשם היותו מוסך שירות", אמרנו שנוסיף את זה.

<אהוד שניידר: נכון.

<אהוד שניידר: התוספת הזאת היא לא מספיקה וצריך להוריד את המילה "מומחה" מפני שפה חוטאים לכוונה של הממונה על ההגבלים העסקיים.

<אהוד שניידר: כל מוסך שהוא מוסך בעל רישיון ממשרד התחבורה יכול בעצם לשמש כמוסך מורשה יבואן, לא צריך להגביל את זה למוסכים שקודם כול הפכו מומחים.

<לאה ורון: אולי אנחנו נשמע, יש פה נציגים של ההגבלים העסקיים, נכון?

<גיא בר צור: כן.

<לאה ורון: אולי במקום שעורך-דין שניידר ייצג אותם, הוא ייצג אותם.

אבישי ברוורמן: אדוני, בבקשה.

<גיא בר צור: גיא בר צור, רשות ההגבלים.

<גיא בר צור: לגבי ההגדרות יש פה את משרד התחבורה שיגדירו.

<גיא בר צור: לגבי הרעיון, בסך הכול תיארו את זה נכון.

<גיא בר צור: הכוונה היא שיש סטנדרטים מסוימים.

<גיא בר צור: כל מי שעומד בסטנדרטים האלה יכול להיות המוסך, מה שאנחנו קוראים מוסך מורשה.

<גיא בר צור: לגבי ההגדרה הספציפית, זה כבר באמת לפי ההגדרות בחוק של מה זה מוסך מורשה ומה זה - - -

יצחק וקנין: ברור.

יצחק וקנין: אין ספק.

<גיא בר צור: הרעיון הוא ברור.

יצחק וקנין: הרעיון הוא ברור למטרה הספציפית.

אבישי ברוורמן: השאלה היא ניסוחית.

<גיא בר צור: כן, השאלה היא הגדרה, פשוט הגדרתית.

<איתי עצמון: לא, זו לא שאלה הגדרתית.

<איתי עצמון: זו שאלה מהותית.

<איתי עצמון: השאלה המהותית היא האם רק מוסך מומחה יכול להיות מוסך שירות?

<קריאה: מה פתאום.

<גיא בר צור: הרעיון הוא כזה, שהיבואן מפרסם סטנדרטים ואז כל מי שעומד בסטנדרטים האלה יכול להיות מוסך מורשה יבואן.

<גיא בר צור: עכשיו תקרא לזה איך שאתה רוצה.

<איתי עצמון: לא, אני לא קורא לזה איך שאני רוצה, אנחנו עוסקים בחקיקה.

<לאה ורון: אולי שעורך-דין ניקל יתייחס לזה.

יצחק וקנין: אני יכול לעזור, איתי.

יצחק וקנין: מה הייתה פה המטרה?

יצחק וקנין: עד היום, מוסכים מורשים היו מוסכים בעצם שפעלו תחת היבואן, תחת הגג של היבואן, ולא הייתה אפשרות למוסכים אחרים שהם מורשים על-ידי משרד התחבורה, למשל להיות מומחה לפולקסווגן או כל רכב אחר.

יצחק וקנין: מה שעושים פה, רוצים לתת אפשרות לעוד מוסכים להיכנס תחת הכיפה הזאת, אבל ברור שצודק עורך-דין שניידר במה שהוא אמר, אתה לא יכול לכתוב את המילה "מומחה".

יצחק וקנין: ההערה היא נכונה, בוודאי.

יצחק וקנין: אם אתה רוצה להכניס יותר מוסכים לתוך הצלחת הזאת, העוגה הזאת, וודאי שהם עומדים תחת כל הסטנדרטים, אז ודאי - - -

<לאה ורון: צריך את מה שאתה אמרת.

אבישי ברוורמן: רבותי, בכלל, יש לפעמים שאלה מה זה מומחה.

אבישי ברוורמן: אף פעם לא הצליחו להגדיר.

אבישי ברוורמן: פעם מישהו עשה דוקטורט כשהייתי בסטנפורד בדיוק להסביר שמבחינה מתודולוגית אי-אפשר להגדיר מה זה מומחה, אבל אנחנו לא ניכנס פה לנקודה הזאת, אנחנו נוריד את ה"מומחה".

<לאה ורון: מר לוי רוצה רשות דיבור.

אבישי ברוורמן: רונן, אתה מומחה, דבר.

<רונן לוי: יש לנו הרבה הערות לסעיף הזה.

<רונן לוי: קודם כול, לגבי העניין הזה של הזדמנות לכל מוסך להיכנס לרשת של יבואן מסחרי, אנחנו מקבלים.

<רונן לוי: לא צריך להיות מומחה בשביל להיכנס.

<רונן לוי: הוא יכול להתחיל מאפס, ממוסך כללי, ולהיות מומחה.

<רונן לוי: אנחנו מקבלים את ההערה הזאת.

<איתי עצמון: ברגע שהוא יהיה מוסך שירות הוא בעצם חייב להיות מוסך מומחה, לפי ההגדרה.

<רונן לוי: ברגע שהוא נכנס לסטנדרטים - - -

אבישי ברוורמן: אפשר להוריד את המילה הזאת.

<רונן לוי: נכון.

<רונן לוי: אנחנו רוצים שאת התנאים למוסך יאשר המנהל ושהתנאים יהיו סבירים לגבי כל יבואן מסחרי.

אבישי ברוורמן: קבוצת הממשלה, כשהוא מדבר אתם לא מקשיבים.

אבישי ברוורמן: אחרי זה, כשאנחנו נחזור לדברים האלה, אתם עוד פעם תעשו התייעצות.

אבישי ברוורמן: אולי תרשמו עכשיו לפני הפתרונות את כל ההערות, ואז תתייעצו.

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר לוי.

<רונן לוי: אמרתי, הדבר השני שאנחנו רוצים, מאחר שיש לנו ניסיון עם ה"צו המוסכם" משך כעשור, הממונה על ההגבלים עשה את ה"צו המוסכם" כדי שיהיו יותר מוסכים מורשים של יבואני רכב ומוסכי שירות.

<רונן לוי: בפועל, זה קרה הפוך כי כל פעם עלו הסטנדרטים, זאת אומרת היבואנים פרסמו את הסטנדרטים, עשו סטנדרטים יותר קשיחים, ובסופו של דבר, נכון להיום מי שיכול לעמוד בסטנדרטים זה רק הבעלות עצמה של יבואני הרכב, מוסכים פרטיים כמעט כבר לא נכנסים לרשתות כיוון שנהיה מאוד מאוד יקר להיות מוסך מורשה.

<רונן לוי: לכן, אנחנו רוצים שטרם לכל זה המנהל יאשר את הסטנדרטים ויראה שזה סביר באותה רמת סבירות שהסטנדרטים סבירים ומוסכים כלליים פרטיים יכולים להיכנס.

<לאה ורון: לא הבנתי את ההערה האחרונה שלך.

<לאה ורון: אתה מתייחס למה שנאמר "השר רשאי לקבוע הוראות", ואתה מבקש שהמנהל?

<לאה ורון: אני לא הבנתי את ההערה.

<רונן לוי: שהמנהל יאשר את התנאים.

<רונן לוי: בזמנו, מי שאישר את התנאים זה הממונה על ההגבלים.

<קריאה: זה לא נכון.

<רונן לוי: לא משנה.

<רונן לוי: בסדר, לא אישר את התנאים.

<רונן לוי: אנחנו רוצים שהתנאים יהיו סבירים, אמות המידה, בשביל להיות מוסך מורשה ולהיכנס פנימה להיות מוסך מורשה של יבואן מסחרי כזה או אחר, יהיו סבירות ושבאמת יאפשרו, בפועל שאפשר יהיה ליישם את זה, שזה לא יהיה יקר מדי.

<איתי עצמון: כלומר, אתה מבקש שבעצם יהיה אישור ספציפי לגבי כל תנאי ותנאי ביחס - - -

<רונן לוי: כמו שבפוליסה, כותב הפוליסה מבטח ואז הוא מאשר אותה אצל הממונה על הביטוח, פה כשהוא עושה את זה, יאשר את זה אצל המנהל.

<רונן לוי: אני לא רואה את הבעיה.

<רונן לוי: ואז בעצם אנחנו יודעים שיש שוויון, ומוסכים פרטיים יוכלו להיכנס בעלות סבירה, החסם לא יהיה המחיר.

<איתי עצמון: יכול להיות שלכך הייתה הכוונה בהסמכה של השר בסיפה של הסעיף, לקבוע הוראות לעניין התנאים, הסמכה שאני עדיין לא הבנתי מה בדיוק התוכן שלה.

<קריאות: - - -

<רונן לוי: אני מבקש את רשות הדיבור שלי ולסיים, לא להפריע לי.

<רונן לוי: זה מה שאנחנו רוצים ותתייחסו לזה אחר כך.

<רונן לוי: אני מבקש לסיים.

<רונן לוי: זה מהניסיון, ואני חושב שיהיו יותר מוסכים מורשים ברגע שהחסם של המחיר ירד – אני לא חושב, אני בטוח.

<רונן לוי: אנחנו רוצים גם להתייחס פה להמלצת זליכה כדי שהתחרות תיפתח בשוק המוסכים, שלא יותר ליבואן רכב להיות בעל החזקות של יותר ממוסך אחד.

<רונן לוי: זאת אומרת, יבואן רכב – בין אם הוא מסחרי כזה או אחר – יהיה לו רק מוסך אחד בבעלותו, שאר המוסכים צריכים להיות מוסכים בבעלות פרטית, אז התחרות גם תתרחב.

<רונן לוי: אנחנו רוצים שלפני ביטול - כדי לשמור על סעיף 45 ועל המהות שלו ועל הכוח שלו – אנחנו חושבים שברגע שמוסך, היבואן רוצה לבטל התקשרות עם מוסך מורשה, הוא צריך להביא אותו לשימוע בפני המנהל.

<רונן לוי: הוא צריך קודם כול לנמק למה הוא מבטל אתו, לעשות שימוע בפני המנהל, ושהמנהל ייתן את האישור בסופו של דבר לבטל אם כמובן ההתקשרות לא הופסקה בגלל שהוא המליץ לו לקנות חלפים, לצורך העניין, והוא לא הסכים והוא קנה חלקים ממקור אחר, ואז הוא ביטל לו את ההרשאה.

<רונן לוי: אנחנו רוצים, כדי לחזק את המוסכים, שיהיה מינימום של חמש שנים התקשרות עם יבואן – כמו שדיברנו, אם אתם זוכרים, בתחילת הדיונים – כדי לתת יותר כוח ליבואן.

<רונן לוי: שיהיה מינימום של שנתיים מראש הודעת ביטול, זה ההודעה המוקדמת.

<רונן לוי: כמו שמבקשים פה על הרישיון, אותו דבר, אנחנו רוצים את אותן זכויות שהיבואנים מבקשים פה מבחינת ביטול הרישיון.

<רונן לוי: אנחנו לא רואים בזיכיון משהו שונה מהרישיון.

<רונן לוי: כשלמוסך מורשה יש זיכיון אצל יבואן, הוא הופך להיות הרגולטור.

<רונן לוי: אנחנו, הרגולטור שלנו, אין לו ועדות ואין מי שידבר אתו ואין מי שיעשה לו שימועים.

<רונן לוי: או לצורך העניין, כשיבואן רכב מקבל זיכיון, ויש איזושהי בעיה, יש לו למי לבוא לעשות שימוע, הוא בא לכאן.

<רונן לוי: מוסך מורשה, הרגולטור שלו – היבואן, לצורך העניין – הוא מתחיל לבנות את החיים שלו ולהשקיע כל כך הרבה כסף, הוא לא יכול ככה לזרוק אותו בלי שימוע ובלי בעצם לקבל את האישור.

<לאה ורון: באיזה סכום מדובר?

<לאה ורון: מה טווח הסכומים?

<רונן לוי: היום, המינימום ליבואנים, לצורך העניין במוסכים קטנים, מינימום השקעה הוא מיליון דולר וצפונה.

<רונן לוי: יש עכשיו מוסך שבונה פה בירושלים ב-20 מיליון שקלים ויותר, בשביל להיות מוסך מורשה של יבואן.

<רונן לוי: אנחנו מדברים פה על סכומים אסטרונומיים, ולא יכול להיות שאחרי שהוא השקיע 20 מיליון שקלים וישקיע אחר כך בציוד ובהכשרות ובאנשים, בסוף יבואו וימליצו, והוא לא יקנה מספיק חלפים לפי דעתו של היבואן, מחר הוא יסגור לו את הברז, יסגור לו את הביזנס והוא יפשוט את הרגל, לא תהיה לו אפילו את זכות השימוע הזאת.

<רונן לוי: כמו שיש זכות שימוע לעובד ויש זכות שימוע לכל אחד, אנחנו רוצים את אותה זכות.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: לסיום, רונן.

<רונן לוי: הדבר האחרון שרצינו בעניין של התנאים ותנאי התקשרות זה כמובן החובה – ודיברנו על זה גם בהתחלה – שתהיה כבר חובת פיצוי סטטוטורית ברגע שיבואן רכב מבטל הרשאה.

<קריאה: יש בית-משפט בשביל זה.

<קריאה: מי כמוך יודע.

<רונן לוי: אני יודע שיש בית-משפט.

<רונן לוי: אמרתי חובת פיצוי, לא אמרתי כמה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<רונן לוי: זה מקובל גם בעולם כרגע, בכל המוסכים בעולם.

<קריאה: זה גם לא נכון.

אבישי ברוורמן: היו פה כל כך הרבה התייחסויות.

<רונן לוי: מקובל בדרישות.

<קריאה: ממש לא נכון.

אבישי ברוורמן: רונן, סליחה.

אבישי ברוורמן: אתם רוצים עכשיו להתייחס מה נוריד מהפרק?

<אבנר פלור: כן, אני רוצה קצת לתאר את המצב הקיים היום.

<אבנר פלור: בעצם, במצב הקיים היום, יבואן יכול להתקשר עם מוסך כלשהו שיש לו את ארבעת המקצועות – מכונאות, חשמלאות, מיזוג וכו' – ובעצם מה שנכנס כאן זה נושא של מוסך מומחה.

<אבנר פלור: אני חושב שניתן – ניתן לבטל מהסעיף הזה את המילה "מומחה" כי בעצם היבואן יכול להתקשר עם כל מוסך שהוא, שהוא בעל מקצועות מכונאות וכמו שאמרתי, אבל הוא מחויב כן לעמוד בדרישות היצרן.

<אבנר פלור: זאת אומרת, היצרן בעצם מכתיב לו את הדרישות של אותו מוסך כי המוסך הזה הוא מורשה יבואן ומורשה משרד התחבורה.

<אבנר פלור: זאת אומרת, זה שהוא מורשה יבואן, מה שעושה אותו מורשה יבואן זה היצרן, זה לא משרד התחבורה.

<איתי עצמון: המוסך לא חייב להיות מומחה, זה מה שאתה אומר?

<אבנר פלור: לא.

<שרית זוכוביצקי-אור: בהגדרה זה כיום.

<איתי עצמון: אני יודע, לכן אני שואל.

<אבנר פלור: אני רוצה רק מבחינת המהות של המצב הקיים היום, שנבין.

<אבנר פלור: מה שכאן נכנס, הנושא של המומחה, היות ובהגדרה של "מוסך מומחה" כתוב: "מוסך בעל יכולת מקצועית מוכחת לטיפול בתוצר רכב מסוים שניתן לו רישיון לפי סעיף 101".

<אבנר פלור: זאת אומרת, מדובר במוסך שהוא מומחה לתוצר רכב מסוים, ולכן נכנסה אותה מילה בסעיף 51(א), אבל מבחינת המהות ומה שקיים היום, היבואן יכול להתקשר עם כל מוסך שהוא, שעונה לדרישות היצרן בהיבט של - -

<שרית זוכוביצקי-אור: בדרך כלל זה דרישות מומחיות.

<אבנר פלור: - - דרישות המומחיות וכו'.

אבישי ברוורמן: בבקשה, איתי.

<איתי עצמון: בעקבות מה שאמרת אני רוצה פשוט להבין מה לשיטתך אמור להיות כתוב בסעיף 51(א).

<איתי עצמון: כרגע, מה שכתוב הוא ש"יבואן רכב מסחרי שיש לו מוסכי שירות יפרסם את התנאים לצורך התקשרותו עם מוסך מומחה לשם היותו מוסך שירות".

<איתי עצמון: "מוסך שירות", לפי ההגדרה, הוא מוסך מומחה, אבל אם אנחנו מוחקים את המילה "מומחה", אז זה מוסך שיהיה מוסך שירות לאחר ההתקשרות אבל מוסך שירות חייב להיות מוסך מומחה, כפי שאמרתי לפי ההגדרה.

<אבנר פלור: נכון.

<איתי עצמון: אז אפשר למחוק את המילה "מומחה"?

אבישי ברוורמן: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: עדיין, הוא יצטרך להראות מומחיות.

<אבנר פלור: מומחיות, בכל מקרה הוא יצטרך להראות מומחיות באותו תוצר מסוים.

<איתי עצמון: יש תוספת לנוסח שאתם מבקשים, מעבר למחיקת המילה "מומחה"?

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך להבין שמחיקת המילה "מומחה" לא תעלה ולא תוריד משום שהמומחיות נדרשת מכוח ההגדרה.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: כרגע אני שואל מה כותבים.

אבישי ברוורמן: מוחקים "מומחה"?

<אבנר פלור: אפשר, כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: לדעתי זו שאלת נוסח.

<איתי עצמון: לא, זו לא שאלת נוסח.

<איתי עצמון: זו שאלה מהותית, האם כתנאי פרלימינרי, המוסך הזה יצטרך להיות מוסך מומחה כדי שהוא יהיה מוסך שירות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם ההגדרה "למוסך שירות" היא מוסך מומחה, אז כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: מכוח ההגדרה, לא מכוח הסעיף.

אבישי ברוורמן: שרית, אנחנו לא רוצים פולמוס פתרונות.

אבישי ברוורמן: אנחנו מוחקים את "מומחה".

<אבנר פלור: כן.

<יערה למברגר קינר: כן.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יש עוד משהו, איתי?

<איתי עצמון: לא כל כך הבנתי מה ההתייחסות שלכם לשאלה ששאלתי ביחס להסמכת השר לקבוע הוראות לעניין התנאים כאמור לעניין פרסומם.

<איתי עצמון: אני מבין שיש היום הסדרי נוהל ביחס למוסך שירות מרכזי, זה גם קבוע היום בצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (יבוא רכב ומתן שירותים לרכב).

<אבנר פלור: נכון.

<איתי עצמון: ההוראות האלה או העקרונות האלה לא כל כך באים לידי ביטוי כאן.

<איתי עצמון: מה הכוונה שלכם לקבוע בתקנות?

<איתי עצמון: לקבוע את התנאים להתקשרות?

<איתי עצמון: מה זה הוראות לעניין התנאים?

<יערה למברגר קינר: עקרונות לגבי התנאים.

<יערה למברגר קינר: תנאים שכעיקרון - - -

<לאה ורון: סליחה, לא שמענו.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, המלמולים האלה.

אבישי ברוורמן: את יושבת שם, ממלמלת.

<קריאות: - - -

<לאה ורון: כן, אבל אולי בינתיים הם יגבשו את התשובה.

<שרית זוכוביצקי-אור: רוצים להשאיר את סעיף ההסמכה כללי כדי בכל זאת להסמיך את עצמנו להתערב במידת הצורך, בין היתר לאור מה שאמר - - -

אבישי ברוורמן: מר לוי.

<איתי עצמון: לרבות קביעת תנאים גם, שיראו אותם כתנאים מחייבים?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<קריאה: זה לא סביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם כן, זה ייקבע בתקנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: מקדמית, אנחנו לא רוצים להתערב בתנאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך להבין, זה לא הרשאה של המדינה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מדובר ביחסים חוזיים שבין היבואן למוסכי השירות.

<שרית זוכוביצקי-אור: צריך לקחת בחשבון שגם מוסך מומחה היום יכול לטפל ברכבי היבואן, זאת אומרת אין מגבלה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מוסך מומחה הוא מוסך שמתמחה בתוצר, יש לו את היכולת לטפל בכלי הרכב ויש לו מומחיות בתוצרים מסוימים.

<שרית זוכוביצקי-אור: ולכן, העובדה שהוא מוסך של יבואן או לא מוסך, לא מעלה ולא מורידה מבחינת היכולת שלו וגם מבחינה חוקית, לתקן כל תוצר של רכב שנמצא במדינת ישראל.

<קריאה: לא מה שהציבור חושב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מדברים על מערכת היחסים החוזית בין היבואנים לבין מוסכי השירות, כך זה כבר מוגדר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אומנם אנחנו מתערבים בצורה מינימלית באופן שבו יתערב הממונה לעניין רשימת התנאים וכו', אבל אנחנו לא רוצים עד כדי כך להתערב ברשימת היחסים החוזיים, אלא אם כן אנחנו נשאיר לעצמנו את הסמכות להתערב בתנאים במקרה קיצון, בין היתר אם יש תנאי בלתי סביר, למשל.

<רונן לוי: אבל נחוץ לפתוח את התחרות האנכית.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: יש התייחסות בסעיף 52 איזה תנאים בעצם אסור להתנות.

<איתי עצמון: נכון?

<רונן לוי: בשביל לפתוח את התחרות האנכית את חייבת להתערב - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל יש רשימה של מה שאנחנו רוצים שלא יהווה תנאי.

<רונן לוי: - - אחרת את אומרת, רוצה לפתוח תחרות אבל לא פותחת תחרות.

<רונן לוי: תחליטי.

<רונן לוי: את צריכה להחליט אם את פה עושה חוק לפתיחת התחרות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אבל אתה יכול לתקן רכב בלי הכותרת.

<רונן לוי: אבל התחרות היא גם אנכית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו לא רוצים להתערב, למעט הנושאים שקבענו שלא יהיו - - -

<איתי עצמון: בסעיף 52.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

אבישי ברוורמן: יש הערה של מר אנוך, בבקשה.

<יעקב אנוך: ברשותכם, אני לצערי חייב תמיד לאזן את האי אמיתות, אז אני אעשה את זה גם הפעם.

אבישי ברוורמן: אנחנו נקרא לך תמיד מהיום Mr.

אבישי ברוורמן: Truth, מר אמת.

<יעקב אנוך: אני משתדל, וזה דרך חיי.

<יעקב אנוך: התנאים להסמכת מוסך מורשה על-ידי יבואן מבוססים על דרישות היצרן.

<יעקב אנוך: דרישות היצרן – ויש ספר שאומר מה בדיוק – אנחנו חייבים להחיל אותו במלואו כי אם אנחנו לא מחילים, אנחנו לא עומדים בדרישות היצרן, וזו הפרה בינינו ובין היצרן, שזה עניין מסחרי.

<יעקב אנוך: כפי שאמר את זה אבנר, אני לא חושב שיש מקום להתערב ולא צריך להתערב.

<יעקב אנוך: זה אחד.

<יעקב אנוך: שנית, אנחנו לא מודדים בכסף את ההשקעות אלא מודדים במטלות, על מנת לשרת את הציבור.

<יעקב אנוך: זאת אומרת, היצרן קובע כמה ליפטים יהיו או איזה ליפטים יהיו או איזה כלי עבודה, על מנת לשרת את הלקוח.

<יעקב אנוך: אני לא חושב שיש מקום לפגוע בשירות ללקוח דרך ההסתכלות של מישהו רוצה להשקיע רק חצי מיליון במקום מיליון במוסך.

<יעקב אנוך: אני חושב שגם הדוגמה שניתנה פה על 20 מיליון שקלים מוסך היא ממש לא במקום, ממש לא במקום.

<קריאה: היא גם לא נכונה.

<יעקב אנוך: היא לא נכונה.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע?

<יעקב אנוך: אני מציע שלא להתערב ביחסים החוזיים העסקיים בין מוסך לבין יבואן.

<יעקב אנוך: אני מציע לא להתערב באמות המידה כי אמות המידה נקבעות על-ידי היצרן.

<יעקב אנוך: זה מה שאני מציע.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: תגובה למר אנוך.

יצחק וקנין: לפי הסעיף אני לא חושב שיש פה איזה התערבות ליצרן.

יצחק וקנין: לפי הסעיף, כפי שהוא מנוסח כרגע, אני לא חושב, אדוני היושב-ראש, שיש התערבות.

אבישי ברוורמן: אבל בוא נשמע את חכמת הפרקליטים ומר פלור.

<אבנר פלור: מבחינת הבסיס, הבסיס שלנו זה הוראות היצרן ולפי זה, אבל אני רוצה כן לבקש את מה שאמרה שרית, שתהיה לנו הסמכות - -

<קריאה: במקרה קיצון.

<אבנר פלור: - - לקבוע את התקנות.

אבישי ברוורמן: במידה?

<אבנר פלור: במידה ואנחנו רואים לנכון.

<אבנר פלור: זאת הכוונה, שתהיה לנו הסמכות הזאת, לא צריכה להיות פה בעיה.

אבישי ברוורמן: יצחק.

<איתי עצמון: הזכרת מוסך שירות מרכזי.

<איתי עצמון: מהו מוסך שירות מרכזי ואיפה זה בא לידי ביטוי כאן?

<אבנר פלור: לא, אני התכוונתי במצב הקיים היום.

יצחק וקנין: בוא נגיד שזה כבר בטל.

יצחק וקנין: זה מייתר.

<איתי עצמון: לכשתתקבל הצעת החוק, תהיה חובה להכניס מוסך שירות מרכזי?

<יערה למברגר קינר: אין חובה כזאת.

<איתי עצמון: אין חובה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אדוני, בבקשה.

<דניאל עיני: דני עיני, מנכ"ל לנדרובר, חברת המזרח.

אבישי ברוורמן: מה התיקון שאתה מציע?

<דניאל עיני: הבקשה שלי שוב זה להבין.

<דניאל עיני: מוסך מורשה יבואן, בעצם גם מורשה יצרן, וחייב לעמוד בכל מיני דרישות על מנת שהוא יוכל להשתמש בסמל של היצרן ועוד כל מיני דברים שחלות עליהם זכויות יוצרים.

<דניאל עיני: כל הרעיון הוא שיצרן מעוניין שהלקוחות שלו יקבלו רמת שירות מסוימת ולא פחות.

אבישי ברוורמן: ולכן?

<דניאל עיני: ולכן, אני אומר – הוא יכול להחליט גם שכלים יהיו מזהב בחדר המתנה.

<דניאל עיני: אני לא חושב שזה מקום של משרד התחבורה - - -

אבישי ברוורמן: אז אתה חוזר להערה של מר אנוך.

<דניאל עיני: כן, אבל כאן לקחו את זה למקום שרוצים להשאיר כוח למשרד התחבורה סתם.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

יצחק וקנין: אני מחדד את העניין.

יצחק וקנין: בכל מקרה, בסופו של תהליך, אם היצרן לא ירצה לתת את ההסמכה הוא לא ייתן לו את ההסמכה.

<קריאה: זה לא מה שמשרד התחבורה רוצה.

<קריאות: - - -

<דניאל עיני: לצורך העניין הזה גם נוצר מעמד המומחה.

<דניאל עיני: לצורך העניין הזה משרד התחבורה יצר את מעמד המומחה.

<דניאל עיני: כל מוסך שיעמוד בדרישות של משרד התחבורה יקבל מעמד מומחה.

<דניאל עיני: אם הוא ירצה לעמוד, יקבל מעבר לזה - - -

יצחק וקנין: לא בטוח שמשרד התחבורה ירצה לקחת על עצמו את הסיכון של מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: אני לא בטוח.

<קריאה: הוא כבר לקח אותו.

יצחק וקנין: רבותי, תאמינו לי, אני אומר את זה ככה במלוא הזהירות.

יצחק וקנין: לא פשוט שהמשרד ייקח על עצמו ויגיד מחר שמוסך פלוני אלמוני, סתם ככה, הוא מקבל ממחר לתת שירות לחברת טויוטה או לחברה שלך.

יצחק וקנין: אני לא חושב שעד כדי כך הוא ייקח את זה.

יצחק וקנין: יכול להיות שאני טועה.

<יעקב יהודה רודד: הם יצרו מעמד כזה כבר בלאו הכי.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: מר בר, בנושא הזה.

<משה בר: בנושא הזה רציתי לשאול.

<משה בר: אם היבואנים והחברות, הם נותנים את האישורים למוסכים, הם יכולים גם להגיד למוסך, אתה חייב לקחת אותו מחיר כמו המוסך שלנו.

<קריאות: לא, לא - - -

<יעקב יהודה רודד: זה אסור.

<יעקב יהודה רודד: תשאל את ההגבלים.

אבישי ברוורמן: מר בר שאל, אני מבקש תשובה לפי הסדר.

אבישי ברוורמן: אדוני.

<רון מלכה: הערה לגבי הסמכות של משרד התחבורה.

<רון מלכה: קודם כול, אני בעד כי אני חושב שהיבואנים לא תמיד נשענים אך ורק על מה שהיצרן מבקש מהם כאמות מידה אלא הם מוסיפים משלהם.

<רון מלכה: לדוגמה, בטויוטה, ביוניון מוטורס בישראל, מבקשים שבעל המוסך יהיה גם הבעלים של הקרקע שהמוסך יושב עליה.

<דידי רוזנפלד: אתה טועה.

<דידי רוזנפלד: זה הוראות - - -

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, אתה תדבר אחריו.

<רון מלכה: אני לא יודע להגיד כי אני לא מכיר את ההסכם של יוניון עם טויוטה מוטורס.

<דידי רוזנפלד: אתה לא מכיר, אז למה אתה מדבר?

<רון מלכה: מותר לי לענות.

אבישי ברוורמן: מותר לו להגיד גם דברים לא נכונים.

אבישי ברוורמן: הוא לא היחיד שמדבר דברים לא נכונים.

<רון מלכה: היבואנים יכולים להחמיר את התנאים, גם שלא מן העניין, על מנת לייצר מצב שבו הם רצו מלכתחילה, שיהיו מעט מאוד מוסכי שירות יחסית, או בנקודות שהם רצו, או מי שהם רצו.

<רון מלכה: הם יכולים גם להקשות בתנאים מסחריים ואחרים.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מר רוזנפלד, עורך-דין שניידר, ואנחנו מגיעים לסיכום.

<דידי רוזנפלד: ראשית, אני מודיע לך שיצרן הרכב דורש שבעל המוסך יהיה בעל הקרקע, לפחות יבואן אחד שאני מכיר, ואני מכיר יותר מאחד.

אבישי ברוורמן: דורש?

<דידי רוזנפלד: דורש.

<דידי רוזנפלד: שנית, זה נכון שאתה בא ואומר, אני רוצה להגן על עצמי.

<דידי רוזנפלד: אנחנו לא יכולים לקבוע במדינת ישראל הגדולה והמפותחת את ההנחיות שייתנו יצרני הרכב לכל העולם כי ההנחיות האלה הן הנחיות לכולם.

אבישי ברוורמן: אנחנו עדיין לא שולטים בעולם.

אבישי ברוורמן: אנחנו מתכוננים אבל - - -

<דידי רוזנפלד: אמרתי, עדיין.

<דידי רוזנפלד: שנית, אני מסכים שהפחד כאן הוא שיבואני הרכב יוסיפו תנאים וכו'.

<דידי רוזנפלד: על התוספות יש בהחלט מקום שמשרד התחבורה ישקול ויבדוק, אבל על הבסיס?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין שניידר, הצעת תיקון, כהרגלך.

<אהוד שניידר: אני מצטער, אבל אני חושב שיש פה חוסר הבנה של ההסדר שהממונה על ההגבלים העסקיים הגיע בשעתו עם יבואני הרכב.

<קריאה: זה לא קשור.

<אהוד שניידר: וזה קשור בהחלט.

<אהוד שניידר: ליבואני רכב יש אינטרס שיהיו להם מוסכי שירות ומוסכי רשת.

<אהוד שניידר: אם הם רוצים להתפתח, הם חייבים, אז הם לא יכולים – בניגוד למה שאמר רונן, הם לא יכולים להכביד את התנאים יתר על המידה.

<אהוד שניידר: אין להם אינטרס לצמצם את המוסכים, יש להם אינטרס שיהיו מוסכים.

<אהוד שניידר: לכן, הרעיון היה שההוראות האלה יפורסמו ולא ניתן יהיה לסטות מהן.

<אהוד שניידר: אם יבואני הרכב יחמירו יתר על המידה, לא יהיו להם מוסכי שירות.

<אהוד שניידר: איך הם יוכלו לתת שירות ללקוחות שלהם?

<אהוד שניידר: לכן, הרעיון היה שיימצא איזון.

<רונן לוי: יש ניסיון של עשר שנים, יש תוצאות כבר.

<רונן לוי: התוצאות הפוכות, זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להגיד.

<רונן לוי: יש כבר ניסיון, יש ניסיון של הממונה להגדיל, ירד, אבל הניסיון הוא הפוך.

<אהוד שניידר: אני אומר, ההוראות צריכות היו לשמור על האיזון, ולהערכתנו הן שומרות איזון, ויש יבואני רכב שהם מוסכים, כפו את עצמם על יבואני הרכב.

<אהוד שניידר: גם אם היו שלושה יבואני רכב של יוניון מוטורס בבאר שבע, אולי יוניון מוטורס לא רצתה שלושה יבואני רכב בבאר שבע, ולכן צריך להשאיר את זה כך ואני חושב שאין מקום להתערבות השר בתנאים האלה, אלה תנאים מסחריים בלבד.

אבישי ברוורמן: עמדתך ברורה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש, אם כך, התייחסות לנקודה, המלצת היועץ המשפטי והתייחסות גם להערה של מר בר לגבי המחיר.

<אבנר פלור: לגבי המחיר אי-אפשר להתערב.

<אבנר פלור: מטעם הממונה על ההגבלים, אם הוא ירצה לפרט הוא יפרט.

<אבנר פלור: לגבי מה שעלה פה, אני כן חושב – אין בכוונת משרד התחבורה להתערב בתנאים ובדרישות של היצרן.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, כללית זה נרשם לפרוטוקול, אבל אתה רוצה אפשרות למה?

<אבנר פלור: אני רוצה את האפשרות, במידה ויהיו החרגות, שיבואן יחליט שלמוסך בבאר שבע הוא ידרוש א', ב', ג', ולמוסך ביהוד הוא ידרוש א', ב', ג', ד' ו-ה', אז שאני כן אוכל ושתהיה לי סמכות כזו.

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אם יהיו תנאים מחשידים, אז תהיה הסמכות.

<שרית זוכוביצקי-אור: לקבוע כללים בתקנות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בסדר.

<יערה למברגר קינר: לא את הכללים.

<יערה למברגר קינר: לקבוע יותר את העקרונות.

<רונן לוי: או חסמים מעבר לזה.

<רונן לוי: זה אחד.

<רונן לוי: שנית, אנחנו עדיין רוצים כן לשקול את העניין שלא יותר ליבואן להיות יותר מבעל החזקות, שאתה לא מתייחס לזה.

אבישי ברוורמן: אבנר.

<אבנר פלור: מה שרונן התייחס בנושא התחרותיות, בהיבט שנאסור בעלות של יבואנים על יותר ממוסך אחד – מה שהייתה המלצת ועדת זליכה – זה לא בסעיף הספציפי הזה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נדון בזה.

<אבנר פלור: זה בסעיף כללי יותר, בסעיף 39, שדן בנושא של התחרותיות.

אבישי ברוורמן: אנחנו דנו בו כבר.

<אבנר פלור: ב-39.

<אבנר פלור: יחד עם זאת, מה שאני מציע, שאני אשב עם רונן ונראה.

אבישי ברוורמן: אני אשמח שתדונו בנושא כי הוא חשוב.

אבישי ברוורמן: תודה.

<קריאה: תשב גם אתנו.

<יורם בונן: חבל להתחיל את הדיון הזה.

<קריאה: בנושא של המוסך.

אבישי ברוורמן: בנושא של מוסך אחד או שניים תדונו, ואם צריך אנחנו נחליט.

אבישי ברוורמן: עם כל התיקונים שנאמרו עכשיו, חבר הכנסת וקנין, נעלה את זה להצבעה.

אבישי ברוורמן: את הנוסחים תעשו.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 51 – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: בעד.

אבישי ברוורמן: אני כבר עברתי את התקציב של הזמן ל-12:00 אבל אם אפשר את סעיף 52 לקרוא במהירות.

אבישי ברוורמן: אם זה יהיה דיון יותר מדי כבד, אני אדחה את זה, אבל בבקשה.

אבישי ברוורמן: הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה גם להסביר וגם אנחנו שמענו לאחר שפרסמנו, הערות נוספות, ולכן אנחנו נציג גם תיקונים.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<שרית זוכוביצקי-אור: פה אנחנו כן מתערבים, זאת אומרת אם הפוזיציה היא שאנחנו לא מתערבים ביחסים שבין היבואן למוסך השירות שלו, פה אנחנו אומרים איזה דברים לא יכולים להוות תנאי במסגרת היחסים החוזיים בין היבואן למוסך השירות.

<שרית זוכוביצקי-אור: התנאי הראשון הוא תיקון במוצר תעבורה מסוים.

<שרית זוכוביצקי-אור: "למעט מקרים שקבע השר" – אנחנו למעשה נכתוב בתקנות – אנחנו מתכוונים למקרים שבהם היבואן יישא בעלויות התיקון, או ב-recall; "מתן שירות לרכבי היבואן בלבד", זאת אומרת אנחנו לא נסכים שתהיה מגבלה שתחייב את המוסך לתת שירות במוסך הזה רק ליבואן ולא לכלי רכב אחרים.

<איתי עצמון: אתם מתכוונים לכלי רכב שיובאו על-ידי היבואן או מתוצר שיובא?

<קריאה: לא, מתוצר אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: לרכבי היבואן.

<איתי עצמון: מה זה רכבי היבואן?

<שרית זוכוביצקי-אור: שיובאו.

<שרית זוכוביצקי-אור: הכוונה שיובאו.

אבישי ברוורמן: תיקון של עצמון.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: שיובאו על-ידי.

<יערה למברגר קינר: זה לא עניין בעלות.

<שרית זוכוביצקי-אור: "יובאו" - אני אוסיף את התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אור: וכמובן, שלא יתערב במחיר.

<שרית זוכוביצקי-אור: הערות ששמענו ואני רוצה להתייחס אליהן במסגרת התיקון הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו כתבנו בפסקה (1): "למעט מקרים כפי שקבע השר".

<שרית זוכוביצקי-אור: כמובן, זה סעיף מסמיך, אני רוצה להבהיר שהסעיף הזה הוא לא חובה, זאת אומרת השר לא חייב.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו נוריד אותו.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: לא סמכות שבחובה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא סמכות שבחובה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי נוסח אחר שאנחנו הצענו - - -

<איתי עצמון: אני חושב שהנוסח הנוכחי מבטא - -

<לאה ורון: אולי שימצא לנכון.

<איתי עצמון: - - זה מבטא את העיקרון שאמרת כאן.

אבישי ברוורמן: העיקרון בלבד.

<שרית זוכוביצקי-אור: יופי.

<שרית זוכוביצקי-אור: לגבי מגבלה על מחיר השירות, אנחנו מציעים נוסח יותר ממוקד, למחוק את המלים "הטלת מגבלה" בגלל הרישה.

אבישי ברוורמן: אלא?

<שרית זוכוביצקי-אור: לכתוב: מחיר השירות לרכב שמוסך נותן, למעט ככל שמדובר בשירותי תחזוקה לרכב הניתנים במסגרת האחריות, בשיעור כאמור בסעיף 42(ג) או במסגרת תקלת בטיחות סדרתית.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה, אנחנו מעתיקים.

אבישי ברוורמן: ככל שתדברי יותר מהר - - -

<לאה ורון: ככל שיש לכם תיקונים לנוסחים, לפחות לחברי הכנסת, תשימו מול העיניים את הנוסח.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אקרא לאט.

אבישי ברוורמן: את שלחת את זה למישהו?

<שרית זוכוביצקי-אור: לא, זה היה אחרי.

<אבנר פלור: זה היה היום בבוקר.

<יערה למברגר קינר: זה נוסח שהשתמשנו בו בסעיף אחר.

אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת.

אבישי ברוורמן: איתי, אתה רוצה שנסגור את הישיבה?

אבישי ברוורמן: יש פה הערות רבות?

<אריה אשד: יש הערות לסעיף.

אבישי ברוורמן: אני סוגר את הישיבה.

אבישי ברוורמן: תעבירי את הנוסח.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אעביר.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם על ההקשבה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.