הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 56, 2014-03-19 09:00

עדי קול: בוקר טוב.

עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות ציבור.

עדי קול: אני אתחיל ואומר שהוועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת בכנסת שיש לה את אותן זכויות של ועדה אחרת כמו ועדת החוקה, כספים, עבודה ורווחה, אלא שהיא מתכנסת בעקבות פניית ציבור, אדם אחד או קבוצה של אזרחים או ארגונים.

עדי קול: אני רוצה לפתוח ולומר לנציג האוצר שנמצא כאן שאני חושבת שזה ביזיון שמגיעים ב-9:20.

<אלון מסר: אני מבקש להתנצל על האיחור.

עדי קול: אני חושבת שזה זלזול בוועדה וזאת לא פעם ראשונה.

<אלון מסר: עבורי זאת פעם ראשונה.

<אלון מסר: אני לא מזלזל בוועדה.

<אלון מסר: חשוב לי גם לציין שרק אתמול בלילה נודע לי על הדיון.

<אלון מסר: לא זומנו יחד עם יתר המוזמנים.

<אלון מסר: פינינו את כל הישיבות במיוחד כדי להגיע לכאן.

<אלון מסר: לא הייתה כל כוונה באיזושהי צורה לזלזל בוועדה.

עדי קול: אנחנו יושבים עשרים דקות ומחכים לאוצר.

עדי קול: משרד המשפטים עדיין לא הגיע ואני חושבת שזה מעיד על התייחסות מעליבה לישיבת ועדה חשובה ולדיון שהוא דיון דחוף.

עדי קול: לכן הזימונים יצאו ברגע האחרון.

עדי קול: אנחנו מתכנסים כדי לדון בבעיה חמורה של אספקת מים לשכונות במזרח העיר.

עדי קול: זה לא הדיון הראשון שלנו בנושא התשתיות במזרח העיר אלא אנחנו מקיימים רצף של דיונים.

עדי קול: עסקנו בנושאים של המעברים, עסקנו בנושא הבעיות באופן כללי ואנחנו ממשיכים לעסוק בנושאים שרלוונטיים לשכונות האלה.

עדי קול: אני אומרת לכל מי שמגיע לכאן בפעם הראשונה שקיבלנו כל מיני תשובות ורובן מצביעות אחורה על החלטת הממשלה ב-2005, כן תקצבה או לא תקצבה, אבל אני רוצה לומר לכם מראש שאני משאירה את ההחלטה הזאת בצד.

עדי קול: מדובר כאן בזכות יסוד בסיסית למים.

עדי קול: אני חושבת שבית המשפט העליון אמר את זה מספר פעמים לגבי זכות היסוד הזאת ומדובר בתושבים שלא מקבלים אספקת מים סדירה כבר מספר שבועות.

עדי קול: קראתי את התשובות ואני מבינה שלכל אחד מכם יש הסברים וחלקם הסברים טובים מאוד - ולכן היה חשוב לי לחכות לנציג משרד המשפטים אבל אנחנו לא נחכה עד אין קץ – אבל השורה התחתונה היא שאזרחי מדינת ישראל אינם מקבלים מים.

עדי קול: פעם אחרונה שמישהו אמר משהו על אספקת המים שלנו, קפצו נציגי האופוזיציה ויצאה מהמליאה כאילו אין דברים בגו והנה יש.

עדי קול: גם נציגי הקואליציה נהגו כך.

עדי קול: מסתבר שיש תושבים במדינת ישראל שחיים כבר תקופה ארוכה בלי מים וגם כשהם מקבלים את המים, הספקת המים לא סדירה.

עדי קול: כיוון שזאת הוועדה המיוחדת לפניות ציבור, אנחנו נתחיל בדברים של תושבי השכונות ונמשיך לנסות לקבל תשובות גם מחברת הגיחון שאחראית על הספקת המים וגם ממשרד התשתיות כמי שאחראי על התשתיות בשכונות הללו.

עדי קול: לאחר מכן אני מקווה שנקבל תשובות ממשרד האוצר וממשרד המשפטים.

עדי קול: לא רק אתה איחרת אלא גם נציג משרד האוצר.

עדי קול: אני מרגישה שזה לא הולם.

<זמר בלונדהיים: אני מתנצל.

<זמר בלונדהיים: היה לי פנצ'ר בדרך.

<זמר בלונדהיים: בדרך כלל אני לא מאחר.

<זמר בלונדהיים: בכל מקרה אני מתנצל.

עדי קול: הפנייה שהגיעה אלינו היום הגיעה מהאגודה לזכויות האזרח.

<קרן צפריר: אני אומר כמה דברים ולאחר מכן התושבים יתייחסו.

<קרן צפריר: גברתי כבר מכירה את הנושאים היטב.

<קרן צפריר: אנחנו מדברים שוב ושוב על הבעיות בשכונות שמעבר לגדר ובפרט על הבעיות של אזור מחנה הפליטים שהוא באמת אזור שאני לא יודעת אם אפשר לומר שהוא המוזנח במדינה אבל הוא לפחות בין המובילים בהזנחה הכללית על ידי כלל הרשויות, אם אלה משרדי ממשלה, אם זאת העירייה וגם הגיחון בענייננו.

<קרן צפריר: יש כאן איזושהי השתלשלות עניינים מאוד מאוד ארוכה שכבר שנים הבעיה הזאת ידועה והבעיה הזאת הולכת ומתעצמת ככל שיותר אנשים עוברים לגור שם.

<קרן צפריר: אני חייבת לציין שזאת לא פעם ראשונה אלא כבר לפני שנתיים הייתה איזושהי אפיזודה של הפסקת מים לשכונות בשיא הקיץ, זה היה בחודש יולי-אוגוסט, והנושא טופל והמים הושבו.

עדי קול: איך הוא טופל?

<קרן צפריר: הגיחון יוכל לענות לך.

<קרן צפריר: עובדה שכאשר רוצים, אפשר להשיב את המים.

<קרן צפריר: על אף שבאופן כללי המצב שם לא אידיאלי מבחינת הספקת המים, לפחות אפשר לחיות כך.

<קרן צפריר: המצב היום נמשך כבר בערך שלושה שבועות, מצב שאי אפשר לחיות בו.

<קרן צפריר: האצבע המאשימה שאנחנו מבקשים להפנות היא בראש ובראשונה לגיחון שאנחנו לא יודעים מה עשה ואיך עשה, אבל סגר את הברז כי אחרת - לפחות לנו - אין הסבר וגם במכתב היפה שהם שלחו שתוכנו על פי רוב מקובל, לא כתוב בו מה בדיוק קרה עכשיו ומה הביא למצב המשברי הזה.

<קרן צפריר: העמדה שלנו היא שאת המצב המשברי הזה חייבים לתקן באופן מידי.

<קרן צפריר: מעבר לכך, ברור שצריך להתכנס וצריך לפתור את הדברים לטווח הארוך ובזה צריך באמת איזשהו שיתוף פעולה של כלל המשרדים הנוגעים בדבר.

<ג'מיל סנדוקא: אני יושב ראש ועד שכונות ראס ח'מיס ושועפט.

<ג'מיל סנדוקא: הבעיה התחילה בשנת 2003.

<ג'מיל סנדוקא: מאז 2003 אנחנו במשא ומתן עם חברת הגיחון, עם מר רוזנברג ועם מר דני קומבו וכל הצוות שלהם.

<ג'מיל סנדוקא: כאמור, בשנת 2003 היו כמה פעמים ניתוקי מים.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו ישבנו אתם מספר פעמים והם אמרו שהשכונה גדלה ואנחנו חייבים לעשות סדר.

<ג'מיל סנדוקא: הגענו להסכם בינינו לבינם לפיו החליטה חברת הגיחון לתת שעון שנקרא שעון בקרה.

<ג'מיל סנדוקא: השעון הזה היה למבנים או לבניינים הלא חוקיים.

<ג'מיל סנדוקא: נתנו אותו בכל מזרח ירושלים וגם במערב ירושלים.

<ג'מיל סנדוקא: היינו במספר ישיבות וביקשנו שייתנו לנו את זה אבל נאמר לנו שאנחנו האחרונים.

<ג'מיל סנדוקא: לאחר מכן אמרו בסדר.

<ג'מיל סנדוקא: כמה פעמים באו לשכונה – המנכ"ל וכל המכובדים – והסתובבנו אתם כל פעם במשך שלוש שעות.

<ג'מיל סנדוקא: נכנסנו לבית בית, למבנה מבנה, והם אמרו היכן להגדיל את הצינור המסוים משני צול לשמונה צול ולשישה צול.

<ג'מיל סנדוקא: הם ראו היכן בדיוק בעיות.

<ג'מיל סנדוקא: הובא קבלן כדי להתחיל להניח את שעוני המים.

<ג'מיל סנדוקא: בהתחלה אמרו שיתקינו מאתיים שעונים לראס ח'מיס התחתון.

<ג'מיל סנדוקא: אמרנו שאין לנו שום בעיה וכי אנחנו מבקשים 3,000 שעוני מים וזה דבר שהוא לטובת חברת הגיחון ולטובתנו.

<ג'מיל סנדוקא: נתנו למינהל הקהילתי טפסים למלא ואכן התושבים הלכו ומילאי את הטפסים האלה.

<ג'מיל סנדוקא: מאז עברה שנה ולא הונחו השעונים אלא התחילו בצמצום המים.

עדי קול: ממתי?

<ג'מיל סנדוקא: בערך חודשיים.

<ג'מיל סנדוקא: המים היו מגיעים בלילה.

<ג'מיל סנדוקא: לפני כעשרים ימים ראינו שאין מים בכל השכונות.

<ג'מיל סנדוקא: לא בראס ח'מיס, לא במחנה, לא בראס שחאדי.

עדי קול: זה היה פתאומי או שלאט לאט היו פחות מים?

<ג'מיל סנדוקא: לא.

<ג'מיל סנדוקא: במכה אחת.

<ג'מיל סנדוקא: דיברתי עם רונית מהאגודה לזכויות האזרח שהיא בקשר טוב עם אלי כהן.

<ג'מיל סנדוקא: היא דיברה עם אלי כהן והוא אמר, לפי מה שהבנתי, שאין בעיה.

<ג'מיל סנדוקא: לידיעתנו המנכ"ל דרש ממקורות שיורידו ואם מישהו הוריד את זה, אחד שנקרא ג'ורג' שהוא הטכנאי של שעוני המים, ואנחנו יודעים היכן הורידו ומתי הורידו את הלחץ.

עדי קול: מה עושים בשבועיים האחרונים כדי שיהיה מים?

עדי קול: המראה הכי חזק כשאני עוברת את הגדר, אלה מכלי המים.

עדי קול: אני חושבת שזאת התמונה הנפוצה ביותר גם של השכונות וגם של רמאללה בכלל, מכלי המים השחורים על הגגות.

עדי קול: זה לא קיים בשום מקום בעולם.

עדי קול: מה אתם עושים היום?

<ג'מיל סנדוקא: אחרי שהורידו את המים, התחילו לקנות מים משכונת ענתה.

<ג'מיל סנדוקא: כל שני ג'ריקנים גדולים של המים, 250 שקלים.

<ג'מיל סנדוקא: אני יודע שהגיחון מפסיד חלק מהגניבה, אבל זאת טעות שלהם.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו רוצים מים.

<ג'מיל סנדוקא: שייכנסו כמו חברת חשמל מזרח ירושלים ששמה לכל אחד שעון ואין מצב שמישהו לוקח באופן בלתי חוקי.

<ג'מיל סנדוקא: מדובר במחנה הפליטים שועפט ויש הסכם בין האו"מ לבין מדינת ירדן ומדינת ישראל ואתי.

<ג'מיל סנדוקא: אף אחד לא יכול לדבר בשם מחנה הפליטי שועפט אלא רק האו"מ.

עדי קול: יגידו לך שגם המקומות שיש כבר לקוחות רשמיים, לא משלמים.

עדי קול: שיש חובות של שלושים אלף שקלים ולקוחות לא משלמים את המים.

<ג'מיל סנדוקא: אני יודע שלפני כחודש היה מישהו שלא שילם 1,100 שקלים לחודשיים ובאו וניתקו לו את השעון.

<ג'מיל סנדוקא: נכנסו וניתקו לו את השעון ואחר כך הוא שילם את חובו ושילם עוד 300 שקלים כדי שיחזירו לו את השעון.

<ג'מיל סנדוקא: יש לנו את המסמכים.

<ג'מיל סנדוקא: זה יהיה בעתירה.

עדי קול: זה יהיה בעתירה לבג"ץ.

עדי קול: אתה לא סומך עלינו.

<ג'מיל סנדוקא: אני סומך.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו מבקשים מחברת הגיחון שקודם כל תחזיר את המים כפי שהיה ותקיים את ההסכמים שהיו בין ועד התושבים, האגודה לזכויות האזרח והמינהל הקהילתי.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו נעזור להם ונלך אתם בין הבתים השונים.

<ג'מיל סנדוקא: הילדים לא שותים אלא התחילו לקנות בקבוקי מים.

<ג'מיל סנדוקא: כל העבודה שלנו עכשיו היא בנושא המים.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו אומרים לתושבים שיירגעו.

<ג'מיל סנדוקא: רצו לעשות הפגנות ורצו לעשות הרבה דברים לא טובים, אבל אמרנו להם לשתוק כי נחפש פתרון.

<ג'מיל סנדוקא: גם הביוב אצלנו שבור.

<ג'מיל סנדוקא: משרד הביטחון שעשה את הגדר שבר בדרום ראס שחאדה והביוב יורד לגדר ומגיע עד עין פארה, עד ענתות.

<ג'מיל סנדוקא: בקטע הצפוני הביוב לא טוב - משרד הביטחון הרס אותו – ומגיע לפסגת זאב כך שכל הוואדי מלא ביוב.

<ג'מיל סנדוקא: יש לי צילומים על כך.

<ג'מיל סנדוקא: זה אומר מחלות גם לנו וגם לפסגת זאב.

<ג'מיל סנדוקא: אנחנו מבקשים שיחזירו את המים כפי שהיה וייתנו לפחות לחיות לחיות.

עדי קול: חס וחלילה, רק לא להגיד כך.

<אשרת מימון: אני לא רוצה להסיט את הדיון מהנושא בו אנחנו דנים אבל בהזדמנות הזאת שסוף סוף מתקיים דיון על המים על השכונות מעבר לגדר, אנחנו חייבים גם לדבר על האזור השני ואני מבקשת לתת אפשרות למוניר זגייר לומר כמה משפטים על הבעיות שהן שונות באזור הזה אבל הן בעיות אקוטיות של הפליה.

<מוניר זגייר: יושב ראש ועד תושבי צפון ירושלים ונציג האזורים בהם מתגוררים 64 אלף תושבים.

<מוניר זגייר: הבעיה שלנו עם המים היא שאנחנו מקבלים מים מחברת רמאללה שמספקת את המים גם לבית חנינה.

<מוניר זגייר: אני הייתי בקשר עם רמאללה כאשר אין מים באזור וקרו כמה פעמים שלא היו מים במשך שבוע או במשך שבועיים.

<מוניר זגייר: שם אומרים שחברת הגיחון לא מוכרת להם את הכמות הזקוקה לתושבים באזור.

<מוניר זגייר: התושב הירושלמי משתמש כפי שהוא רוצה בכמות המים.

<מוניר זגייר: נאמר לי שהם רוצים לקנות יותר אבל הגיחון לא מוכרת להם.

עדי קול: אנחנו נקיים דיון מיוחד על המים.

עדי קול: אני חושבת שהיום יש לנו בעיה אחת אותה אנחנו צריכים לפתור נקודתית.

<מוניר זגייר: כולן אותן בעיות.

<מוניר זגייר: הבעיה השנייה באזור היא בעיה של החברה במקום שלא יכולה להיכנס לכל אזור ירושלמי ולהחליף צינורות לפי הצורך של האזור והצורך במים.

<מוניר זגייר: לפני שמונה שנים היו מספקים לנו מים ל-15 אלף תושבים אבל היום יש לנו 64 אלף תושבים.

<מוניר זגייר: הבעיה השלישית עם חברת הגיחון, זה הניקוז.

אלי כהן: אנחנו לא ניקוז.

אלי כהן: עיריית ירושלים עוסקת בניקוז.

<מוניר זגייר: הניקוז אצלנו קטן מאוד.

<מוניר זגייר: הקוטר הוא מטר אבל צריכים להיות יותר מעשרים מטרים.

<מוניר זגייר: יש לנו ארבעים בתים שבשנה שעברה נפגעו מהשיטפונות שגרמו נזקים גדולים.

<מוניר זגייר: בנוסף לכך יש סכנה לחיי הילדים בבתים היכן שהמים עלו עד מטר ומטר וחצי.

עדי קול: אני עוצרת אותך.

עדי קול: אמרנו שנקיים דיון בנושא המים באופן כללי.

עדי קול: לא נמצאים כאן נציגי עיריית ירושלים כי זה לא היה הדיון הרלוונטי ולכן אני עוצרת אותך כאן.

עדי קול: כאמור, אנחנו אומרים שיש בעיה יותר גדולה מהבעיה בה אנחנו עוסקים נקודתית ואתם כמובן יודעים אותה.

עדי קול: שוב, אנחנו נקיים עוד דיונים.

עדי קול: היום אני רוצה לפתור בעיה נקודתית כאשר שבועיים-שלושה אנשים נמצאים בלי מים.

עדי קול: איך פותרים את זה?

אלי כהן: סמנכ"ל שירות לקוחות.

אלי כהן: יום הולדת שמח.

עדי קול: תודה רבה.

עדי קול: אתה יודע איך היום הולדת שלי יהיה ממש שמח?

אלי כהן: אם אני אעזור.

עדי קול: נכון.

אלי כהן: באתי לעזור.

אלי כהן: אני רוצה לומר שלצערי הדיון הזה מתקיים היום ולא לפני מספר שנים ואין כמונו שמייחלים לבג"ץ כי לאף אחד אין מונופול לא על החמלה ולא על שום דבר אחר.

אלי כהן: אני אנסה להשיב לגבי הטיעונים שהועלו.

אלי כהן: קודם כל, אני אומר את זה בצורה חד משמעית שאני זה שהתנהלתי מול רונית סלע ואני אומר באחריות מלאה, אחרי שבדקתי גם עם אנשי השטח וגם עם המנכ"ל, שבגיחון לא סגרו מים בשום יום.

עדי קול: מי זה ג'ורג'?

אלי כהן: הוא עובד שלנו.

אלי כהן: אני שומע משהו שהוא בגדר שמועה.

אלי כהן: אני אומר את הדברים בוודאות.

אלי כהן: שלחתי לשם לפחות שני צוותים והמידע שקיבלתי מרונית הוא שיש במקומות מסוימים מים בצורה של זרזיף ובמקומות אחרים אין בכלל.

אלי כהן: אני יכול לומר שהמוקד התפעולי שלנו שמקבל שיחות טלפון, שקיבל טענה שאין מים, ביקש פרטים.

אלי כהן: בדרך כלל מאחר שמתוך שמונים אלף תושבים יש לנו שם רק 3,000 עם מדים חוקיים, סגרו את הטלפון ולא נתנו פרטים כי ברור מאליו שהם לוקחים ללא מדידה וכולי אבל זאת לא הבעיה שלנו.

עדי קול: נכון.

עדי קול: לא.

עדי קול: זאת אחת הבעיות.

אלי כהן: אנחנו רוצים לספק מים לכל התושבים ואנחנו עושים את זה גם בכלים שגורמים לנו נזק.

עדי קול: לא הבנתי.

עדי קול: יש כאן תושבים שאומרים שאין להם מים ואתה אומר שאצלכם הכול כרגיל.

עדי קול: אם כך, איפה בעיניך הבעיה?

אלי כהן: אני אומר היכן הבעיה.

אלי כהן: כאשר מזג האוויר מתחיל להתחמם – ואני רוצה להזכיר למה סנדוקה שלפני שנה וחצי קיבלנו מידע מהיועץ לענייני מזרח ירושלים של הממ"ז, שהיו גם יריות בין אנשים על מים.

אלי כהן: גם אם הוא הקצין ואתם תאשרו לי את זה, יש שם מלחמות גדולות על מים.

אלי כהן: חשוב שנבין שיש שם תשתית שאמורה לספק במקרה האופטימלי ל-15 אלף אנשים, התשתית הזאת נחתכת, נפרצת חדשות לבקרים ואנשים מתחברים בשליטה מלאה שלהם.

אלי כהן: יושב כאן נציג המשטרה.

אלי כהן: אני לא יודע מי מדבר על ריבונות, אבל אנחנו בגיחון לא מסוגלים להיכנס לשם.

אלי כהן: אנחנו קונים שירות של קבלנים מבני המקום כדי שיטפלו בעניינים.

עדי קול: אני מבינה את הקושי אבל אם כרגע אנשים יושבים בשכונות ואומרים שאין להם מים, אתם אומרים שאין אצלכם בעיה, איך אנחנו יכולים להתמודד עם זה?

אלי כהן: אני אומר לך.

אלי כהן: פשוט מאוד.

אלי כהן: אני אומר שאצלנו אין בעיה ואצלם יש בעיה והבעיה תחמיר.

עדי קול: אתה אומר שאין בעיה של מים והוא אומר שיש בעיה של מים.

אלי כהן: לא אמרתי אין בעיה של מים.

עדי קול: יש בעיה עקרונית של מים.

אלי כהן: אני אמרתי שבתשתית שלנו אין בעיה של מים גם אם כל הזמן יזרום אותו קצב של מים.

עדי קול: אבל עכשיו לא זורם אותו קצב של מים.

אלי כהן: זורם כל הזמן.

עדי קול: איך זה יכול להיות?

אלי כהן: אני מסביר לך.

אלי כהן: מי שרוצה יכול לבוא לשם, לבדוק את זה ולראות את הצנרת אם היא זורמת או לא זורמת.

עדי קול: אז מה קרה פתאום?

אלי כהן: היו מספר ימים של מזג אוויר יותר חם ופתאום קפץ הפיק.

אלי כהן: אני אומר, ואני אומר את זה במשך שנים, שככל שמזג האוויר יהיה חם יותר, כך הבעיה תהיה יותר גדולה.

אלי כהן: אני מזמין את כל מי שרוצה ביום שמתחיל להתחמם שיבוא לצנרת שלנו, לשיברים, לתשתית ויראה אם סגרו או לא סגרו.

אלי כהן: זאת מתמטיקה פשוטה.

אלי כהן: צינור שמספיק ל-15 אלף אנשים כשהוא נקי ושמיש והכול בסדר.

עדי קול: מה היה בקיץ שעבר?

אלי כהן: בקיץ שעבר היו עשרות ימים כאלה, יאמרו לך התושבים שכאן קיבלנו הודעות על כך שאין מים, אבל מספיק שאדם שם מתחבר לאותה תשתית - לטובת החיבור הוא צריך לסגור את המים כדי לחתוך ולעשות את החיבורים וההלחמות, כך שפתאום במשך שעתיים-שלוש אין להם מים.

אלי כהן: אני מסביר את הדברים ואומר מה קורה אצלנו בנקודת היציאה בה אנחנו מזרימים מים ושם יש מים.

אלי כהן: אנחנו לא מדברים על אותם עשרה מיליון שקלים שאנחנו כל הזמן מתריעים שבא על חשבון תשתיות ועל חשבון דברים נוספים.

עדי קול: אני מבינה.

עדי קול: בסופו של דבר אתם חברה כלכלית ואתם צריכים להרוויח ואתם חברה הומנית, אבל עשרה מיליון שקלים אתם משקיעים כל שנה.

עדי קול: אתה רוצה לומר לי שלא אמרתם די וכי אתם לא יכולים יותר?

אלי כהן: האינטליגנציה שלנו מספיק גבוהה כדי לעשות את זה אחרי כמה חודשים ולא אחרי כמה שנים.

אלי כהן: עובדה היא שאנחנו במשך כל השנים האלה פונים במיוחד לרשות המים, ויש כאן תיעוד של כל הישיבות.

אלי כהן: אם אני מסתכל על זה מבחינה קרימינלית - כי עבורי לא לתת מים לתושבים, צריך להיות קרימינל – היינו סוגרים את המים במכוון למשך שלוש שעות וזה היה מגיע לאפיפיור.

אלי כהן: אנחנו לא שם.

<אביב ברנט: אני היועץ המשפטי של הגיחון.

<אביב ברנט: אפשר לשבת כאן ולהמשיך לדבר והלוואי ויכולנו לתת לגברתי מתנה יפה ליום ההולדת ומחר לפתור את הבעיה אבל אין לנו את הכלים לעשות את זה.

עדי קול: פתרונות יצירתיים.

עדי קול: בוא ננסה.

עדי קול: פתרונות כמו מכלי מים.

אלי כהן: אתן לך דוגמה על מכלי מים.

אלי כהן: יש בית ספר של אונרא שבא ואמר שאין לו מים.

אלי כהן: אני ישבתי עם נציגי אונרא – ודרך אגב, מעל כל במה הם מודיעים שאין לכם קשר לאחריות על המחנה אלא רק על בתי הספר ועל המרפאה – ותיאמנו אתם מצב שכל בוקר אני אכניס שתי מכליות Back to back, הם ילוו אותן כדי שנשים אותן בתוך חצר בית הספר.

אלי כהן: אחרי שבועיים-שלושה נמצא דרכם קו צינור חדש או כזה שלא השתמשו בו ואין עליו – סליחה על הביטוי – גנבים ומצאנו להם את הפתרון.

עדי קול: אנחנו כבר מתעסקים בסוגיה הזאת במשך זמן מה ואני מבינה שאין מספרים.

עדי קול: אנחנו לא יודעים כמה תושבים במקום.

עדי קול: אלה אומרים שישים אלף ואלה אומרים שמונים אלף אבל אתה אמרת שיש לך 3,000 לקוחות.

אלי כהן: נכון.

עדי קול: שיש להם שעונים.

אלי כהן: לא.

עדי קול: 350 שעונים.

אלי כהן: אנחנו מעריכים שמדובר במשהו כמו 3,000 לקוחות.

עדי קול: האם אתה יודע ומבטיח ש-3,000 הלקוחות שלך מקבלים היום כמות מים ראויה?

אלי כהן: חד משמעית לא.

אלי כהן: אני אעשה שקר אם אני אומר את זה כי אותו צינור שמוביל אליהם, מתחברים אליו בדרך אותם שמונים אלף.

עדי קול: אנחנו יכולים לומר שלפחות ל-3,000 האלה מגיע שנשלח מכליות מים.

אלי כהן: מגיע גם לאחרים.

אלי כהן: גם לשמונים אלף מגיע.

עדי קול: אבל מחר בבוקר יש דרך שאנחנו נוציא מכליות מים לתושבים כדי שיהיו להם מים?

עדי קול: לפחות מים למלא את המכלים השחורים.

אלי כהן: אין לנו שום אפשרות.

עדי קול: למה?

אלי כהן: כי יש לנו ארבעה או חמישה מכליות בירושלים ואני לא יכול להתחיל להעביר מכליות למחנה הפליטים ולסמוך על כך שהמכלית תגיע לזה או תגיע לשני.

אלי כהן: זה לא ריאלי.

אלי כהן: אנחנו רוצים למצוא פתרון לבעיה.

עדי קול: אני לא מבינה את התשובה הזאת.

עדי קול: יש לך ארבעה מכלי מים ואתה לא יכול להעביר למזרח ירושלים אחת.

עדי קול: למה?

אלי כהן: קודם כל, אני יכול להעביר.

אלי כהן: לא אמרתי שאני לא יכול.

אלי כהן: בואי נדמיין מצב שאנחנו לוקחים מכלית ושמים בשער הגדר.

אלי כהן: זה יעזור למישהו?

עדי קול: למה בשער הגדר?

עדי קול: למה לא בתוך השכונה?

אלי כהן: איך אני יכול להיכנס לשכונה?

עדי קול: יש לך את משטרת ישראל שתלווה אותך.

אלי כהן: תגידי להם שייתנו לי להיכנס לעיסאוויה, שם יש לקוחות שחייבים לי מיליון שקלים.

עדי קול: כרגע עיסאוויה לא על הפרק.

עדי קול: הבנתי שאתם כן מצליחים לנתק את המים לאנשים שיש להם חוב.

אלי כהן: אני יודע שחייבים לי מאות אלפי שקלים ואני לא מסוגל להיכנס לשם ולומר מילה.

אלי כהן: יש שם גיחון קטן.

אלי כהן: את יודעת מה זה גיחון קטן?

אלי כהן: בן אדם שיש לו שעון חוקי והוא עושה מכירה של מים לכל מי שרוצה, מגיע לחובות של מאות אלפי שקלים, גובה מהם כסף ולא משלם לי.

אלי כהן: עוד מעט הוא יבקש נציג בדירקטוריון.

<אביב ברנט: לא סתם ביקשתי לדבר.

<אביב ברנט: אנחנו רוצים להיות ענייניים ואני רוצה להסביר.

<אביב ברנט: יש כאן עניין שלא נולד אתמול ולא נולד שלשום, לצערי.

<אביב ברנט: יש כאן בעיה לאומית שהיא ידועה ומוכרת, והיא אפילו מוכרת על ידי רשות המים.

עדי קול: אתה היועץ המשפטי.

עדי קול: ספר לי איזה תשובות קיבלתם מרשות המים, ממשרד התשתיות ומהאוצר במשך כל השנים האלה.

<אביב ברנט: אני אספר.

<אביב ברנט: רשות המים קיימת מספר שנים בודדות, או לפחות במתכונת הזאת, אבל לפני כן אנחנו יושבים, אני בעצמי, 15 שנים על הבעיה הזאת עם כל משרד במדינת ישראל.

<אביב ברנט: אני רוצה להפריד לחלוטין כי זה לא הדיון.

<אביב ברנט: שמעתי את אדון סנדוקה ואני רוצה לסבר את האוזן ולומר שלא משלמים עבור המים במזרח ירושלים ואני לא יודע למה.

<אביב ברנט: לא משלמים לא בגלל שאין שעוני מים.

עדי קול: אם כבר סגרתם את הדיל הזה, למה אין שעוני מים?

<אביב ברנט: לא סגרנו שום דיל.

<אביב ברנט: גם זה דיסאינפורמציה.

<אביב ברנט: הסיפור הוא שיש במדינת ישראל חוק ולחוק קוראים חוק התכנון והבנייה.

<אביב ברנט: יש סעיף שקוראים לו 157(א).

עדי קול: קיבלנו את התשובות.

<אביב ברנט: לא.

<אביב ברנט: את התשובה הזאת לא קיבלת אבל שאלת שאלה ואני אענה לך.

עדי קול: קיבלתי את התשובה.

עדי קול: סעיף 157 אומר שכאשר מקבלים היתר בנייה, צריך לשלם איזשהו מס.

<אביב ברנט: לא.

<אביב ברנט: זה ממש לא זה.

<אביב ברנט: יש לך את משרד המשפטים כאן שאולי יפתור את העניין.

<אביב ברנט: אני יכול לספר לגברתי מה אני עשיתי כדי לפתור את העניין ולא הצלחתי.

<אביב ברנט: סעיף 157(א) אומר חד משמעית שאסור לי לספק מים למזרח ירושלים, בצורה הכי ברורה בעולם.

<זמר בלונדהיים: זה לא בדיוק כך.

<אביב ברנט: בדיוק לחלוטין וגם מה שאמרה הממונה.

<אביב ברנט: אני אסביר.

<אביב ברנט: סעיף 157(א) אומר שאם יש בנייה לא חוקית, אסור לגיחון לספק מים לבנייה לא חוקית.

<אביב ברנט: נקודה.

<אביב ברנט: את הדבר הזה שאומר עכשיו נציג משרד המשפטים שהוא לא מדויק, הסבירה לי בצורה הכי ברורה מי שממונה עליו שזאת עורכת הדין שרית דנה.

<אביב ברנט: בזמנו הייתה סגנית של היועץ המשפטי, בדיון האחרון בו נכחתי.

<אביב ברנט: אני באתי ואמרתי לה שזה יופי, אני לא מקבל כסף לכאורה בגלל שאין שעונים למרות שזה לא הסיפור – ובעוד רגע אני אסביר לגברתי מה קרה – ואני לא יכול לספק להם מים לפי חוק ולכן הם לוקחים מים.

<אביב ברנט: אנשים צריכים לשתות מים.

<אביב ברנט: לכן לפחות תנו לי לחבר להם מים ותנו לי לשים תשתיות.

<אביב ברנט: אמרה עורכת הדין שרית דנה בדיון - אגב, מי שאמון על סעיף 157(א) אלה הרשויות המקומיות – שזה הכלי של הרשויות המקומיות להתמודד עם עבירות הבנייה.

<אביב ברנט: אנחנו רואים איזו הצלחה גדולה זה מביא וכל יום יש שם בנייה חדשה אבל אסור לי לספק להם מים.

<אביב ברנט: אני באתי עם פתרון ואמרתי שאני אשים מדי מים לבקרה שאלה לא מדי מים שאנשים מזמינים כי אסור להם להזמין את המדים.

<אביב ברנט: זה נכון שנזקקתי לשיתוף פעולה כדי לדעת מי צריך ומה צריך אבל מה שיכולתי לעשות מבחינה משפטית חוקית, מה שמשרד המשפטים הרשה לי לעשות, זה להתקין את שעוני המים שלי, על מנת שאני אדע מי גונב ממני מים, על תשתית קיימת.

<אביב ברנט: בשום פנים ואופן, וזה נאמר בפגישה על ידי שרית דנה, אסור היה לי להניח תשתיות חדשות.

<אביב ברנט: אסור לי להניח תשתיות חדשות מאחר ומדובר בבנייה לא חוקית.

<אביב ברנט: מה זאת בנייה לא חוקית?

<אביב ברנט: עיריית ירושלים עשתה תכניות – כנראה לא מספיק, אבל עשתה תכניות – במזרח ירושלים וזאת בנייה שקיימת על כבישים.

עדי קול: לא.

עדי קול: אנחנו מכירים.

<אביב ברנט: אסור לי להתקין שם.

<אביב ברנט: שמתי את מדי המים.

<אביב ברנט: אני יכול לספר יותר מזה.

<אביב ברנט: עשיתי גם קצת – אני אומר את זה כאן בכנסת – דברים שאסור לי לעשות.

<אביב ברנט: את התושבים לא באמת עניין לשלם עבור המים ואפילו מדי המים שהתקנתי לא התחברו אליהם.

<אביב ברנט: אפילו הבודדים לא התחברו אליהם כי זה לא עניין אותם באמת.

עדי קול: אתה ממש התקנת?

עדי קול: לרגע דמיינתי אותך הולך ומתקין בעצמך את השעונים.

<אביב ברנט: תתפלא גברתי, אבל אני לא נולדתי עורך דין ולפני כן לכלכתי את ידיי.

<אביב ברנט: אני יודע גם להתקין שעון מים.

<אביב ברנט: יותר מזה, באתר האינטרנט של המשרד שלי היה כתוב שאני מומחה לתשתיות מים וביוב ולכן היו אנשים מתקשרים כדי לקבל שירותי אינסטלציה.

<אביב ברנט: נחזור לרצינות.

<אביב ברנט: משרד המשפטים לא מאפשר את ההתקנה וזאת הבעיה.

<אביב ברנט: גברתי שואלת מה נעשה מחר בבוקר.

<אביב ברנט: אני בטוח שיש מה לעשות.

עדי קול: תגיד לי מה.

עדי קול: תגיד לי מה צריך לעשות כדי שמחר יהיו מים.

<אביב ברנט: מבחינתנו צריכים לקרות שני דברים.

<אביב ברנט: הדבר הראשון הוא שצריך להימצא תקציב כדי להניח תשתית שמתאימה לשרת את מספר התושבים במקום.

עדי קול: ברור שמחר בבוקר זה יקרה.

עדי קול: תן לי שני פתרונות, אחד לטווח קצר ואחד לטווח ארוך.

עדי קול: בטווח הארוך צריך להימצא תקציב.

<אביב ברנט: אני גם יכול לומר לגברתי איך זה יכול להיעשות.

<אביב ברנט: מעשית מה שאפשר לעשות זה להעביר את האחריות להספקת המים שם לחברת מקורות שיודעת לעשות את זה טוב לפחות כמו הגיחון.

<אביב ברנט: חברת מקורות היא חברה ממשלתית.

<אביב ברנט: את התקציב של המים אפשר למצוא.

<אביב ברנט: זה לא תקציב שהוא שמים כי הגיחון לא יכולה להמשיך לספק לשמונים אלף תושבים מים בלי כסף.

עדי קול: אם אנחנו רוצים את התשתיות כמו שצריך, אמרתם שזאת הערכה של כמאה מיליון שקלים.

<אביב ברנט: נכון.

עדי קול: זה לא תקציב קטן.

עדי קול: השאלה שלי היא לגבי מחר בבוקר.

עדי קול: חברי סנדוקה רוצה מחר בבוקר להתקלח, איך הוא עושה את זה?

עדי קול: מה התשובה שלך לכך?

<אביב ברנט: אין לי תשובה ואני אשקר ואחטא לאמת אם אני אומר שיש לי.

<אביב ברנט: גברתי אומרת מכלית מים, אבל במכלית מים יש מספר ליטרים מוגבל וגם אם היא תיסע הלוך-חזור וגם אם יקנו מחר מאה מכליות מים, זה לא יספק את הפתרון שצריך במזרח ירושלים.

<אביב ברנט: אני אומר עוד מעבר לזה, הבעיה שלא מקבלים מים היא לא בעיה של הגיחון.

עדי קול: יודעים כמה ליטר מים אדם צריך לשתות ביום?

<אביב ברנט: יש על זה ויכוח.

<אביב ברנט: אגב, בפעם האחרונה ראינו את הפרסה הזאת בכנסת.

<אביב ברנט: יש על זה ויכוח.

עדי קול: להערכתכם כמה ליטר מים אדם צריך לשתות ביום?

אלי כהן: אם אני לא טועה דיברו על ארבעים ליטרים לנפש.

עדי קול: וכמה ליטרים יש במכלית?

אלי כהן: תלוי.

אלי כהן: גג חמישה קוב.

אלי כהן: 5,000 ליטרים בקוב.

<אביב ברנט: 5,000 ליטרים, זאת המכלית הגדולה ביותר.

<קריאה: מכלית מתאימה ל-120 אנשים.

<אביב ברנט: אין מספר מכליות בארץ, ואני אומר את זה באחריות, שיכולות לספק את המים האלה.

<אביב ברנט: גם אם הגיחון תהפוך עכשיו להיות חברה לשינוע, אין מספר כזה.

<אביב ברנט: כמו שאמרתי, אני חושב שכולם יודעים שלנו אין שום דבר נגד התושבים.

<אביב ברנט: אנחנו חושבים שמים הם באמת זכות יסוד וצריך גם לשלם עבורם.

עדי קול: בדרך כלל לא קונים זכויות יסוד.

<אביב ברנט: גברתי דיברה על פסיקת העליון ופסיקת העליון היא עקבית.

<אביב ברנט: אולי היום סוף סוף ייתנו לאוכלוסיות מוחלשות מים בלי כסף אבל פסיקת העליון היא עקבית והיא אומרת שמים הם מצרך שצריך לשלם עבורו.

<אביב ברנט: מה לעשות, החבר'ה במזרח ירושלים לא משלמים עבורו.

עדי קול: עוד אין החלטה סופית.

עדי קול: דיברו על כך שצריך למצוא הסדר.

<אביב ברנט: לא, יש החלטה סופית.

עדי קול: אני מדברת על הניתוק.

<אביב ברנט: לגבי הניתוק עוד אין החלטה וזה גם בגלל הכנסת ולא בגללנו.

עדי קול: זה דיון אחר.

<אביב ברנט: זה באמת דיון אחר בוועדה אחרת.

עדי קול: לא.

עדי קול: הדיון יכול להיות גם בוועדה הזאת.

<אביב ברנט: לדעתי זה יכול להיות רק בוועדת הכלכלה כי לה הסמכות החוקית אבל אני מדבר לגופו של עניין.

<אביב ברנט: היועצת המשפטית של רשות המים כתבה לנו לא פעם, וגם אחרים, שהם מבינים שמדובר בבעיה לאומית.

עדי קול: אני עוצרת אותך כי רשות המים נמצאת כאן.

<אביב ברנט: הבעיה הזאת ניתנת לפתרון והיא צריכה להיפתר מחר בבוקר.

<אביב ברנט: האוצר צריך לשחרר את התקציבים.

<אביב ברנט: אני אומר שמקורות יודעת לעשות את זה טוב יותר, לבנות את התשתית.

עדי קול: אני מסכמת את הפתרון של הגיחון שאומר שאין לו דרך להעביר מכליות וזה לא יפתור את הבעיה.

עדי קול: שנית, אתם מעדיפים שלא אתם תעשו זאת.

<אביב ברנט: מה זה מעדיפים?

<אביב ברנט: אנחנו לא יכולים.

עדי קול: נתתם עשרה מיליון שקלים בחינם.

<אביב ברנט: זאת הבעיה הקטנה.

<אביב ברנט: אנחנו עושים את זה כבר שנים.

עדי קול: הדבר השלישי שאתם אומרים הוא תשתיות.

עדי קול: רשות המים, בבקשה.

עדי קול: אני מתחילה עם השאלה הבסיסית.

עדי קול: איך אנחנו גורמים לכך שסנדוקה יוכל להתקלח מחר בבוקר?

<תמי שור: אני רוצה להפריד בין שני דברים.

<תמי שור: קודם כל, בין הבעיה הצבועה שהיא באמת גדולה ובעייתית.

<תמי שור: אולי נעלה לגבי כמה פרטים כי גם מהשאלות שנשאלו על ידי הוועדה היה נראה שבעצם המצב שם לא לגמרי ברור.

<תמי שור: אני לרגע שמה את זה בצד ולפני הכול אני רוצה לומר משהו.

<תמי שור: אני חושבת שהשאלות ששאלת הן בפירוש לגיטימיות ובפירוש שאלות נכונות.

<תמי שור: אני חייבת לומר שעם כל הבעייתיות ועם כל הקושי במצב הזה, שתכף אני אתייחס אליו ולמצב הקבע, בהרגשה שלי אנחנו לא קיבלנו תשובות מספיק טובות מהגיחון לגבי נושא של משבר המים שאני מניחה שהוא לא לכאורה אלא משבר מים אמיתי כי אלה הנתונים שאנחנו קיבלנו.

עדי קול: אמנם הם מאוד אוהבים לבוא לכאן, אבל אני מניחה שיש להם דברים יותר טובים לעשות.

<תמי שור: נכון.

<תמי שור: אחד הקשיים במקום הזה הוא אולי בקבלת האינפורמציה מהשטח והבדיקה של הדיוק של הדברים.

עדי קול: אנחנו לא יכולים לומר שאין לנו דרך לבדוק והמשטרה לא מלווה אותנו עת אנחנו נכנסים.

<תמי שור: מה שמאוד מטריד אותי בעיקר זה שהשבוע הראשון של מרץ הוא לא חודש אוגוסט ולכן לומר שבקיץ יש שם בעיות מאוד מאוד קשות, לא מסביר למה נוצרה שם באופן פתאומי הבעיה.

<אביב ברנט: זה לא קרה בדיוק.

<אביב ברנט: זה בדיוק העניין.

עדי קול: עכשיו היא מדברת ואחר כך אתה תשיב.

עדי קול: גם אני חשבתי שהתשובה שלך לא מספיק טובה.

<אביב ברנט: זאת האמת.

<תמי שור: אולי, אבל אני חושבת שהם לא התקרבו לארבעים, לפחות למיטב זיכרוני, כמו שיש באוגוסט בדרך כלל, אבל זה לא משנה.

עדי קול: זה חשוב.

<תמי שור: הוויכוח הוא אלינו ואני רוצה לומר שני דברים.

<תמי שור: אנחנו כבר נמצאים הרבה מאוד זמן בהתכתבויות ודיונים ודיבורים מול הגיחון ואין ספק שיש כאן גם נושא של דברים שלא טופלו במועדם או נסחבו לאורך זמן.

<תמי שור: מטבען של בעיות קשות וסבוכות, ככל שהן נעשות קשות ויותר סבוכות, הן הולכות וגדלות מזמן לזמן.

<תמי שור: הפניות של הגיחון בתקופה, לפחות בשנתיים האחרונות בהן אני הייתי מודעת להן, היו בהיבטים כספיים.

<תמי שור: הטענות של הגיחון היו שהרבה מאוד כסף הולך לגיחון שם והגיחון מפסיד הרבה מאוד כספים, צריך לפצות אותו וצריך להשלים את הכסף וכולי וכולי.

<תמי שור: לא הגיעו, לפחות אלי ולמיטב ידיעתי, בשנתיים האחרונות טענות לגבי אי קבלת מים של התושבים באזור.

<תמי שור: לכן באמת הכתבה שהייתה בתחילת מרץ, ואני מאוד שמחה שהיא עלתה והופצה כי כנראה אחרת אולי המידע לא היה מגיע, היא בעיה שהיא בעיה אקוטית.

עדי קול: האגודה פונה קודם לתקשורת ורק אחר כך אלי.

עדי קול: חוץ מזה אנחנו בסדר.

<תמי שור: הבעיה כן דורשת התייחסות מידית.

<תמי שור: הזכות למים לא ספק קיימת בלי קשר אם המבנה הוא חוקי או המבנה הוא בלתי חוקי.

<תמי שור: אנחנו צריכים להבטיח שהדברים האלה קיימים.

עדי קול: איך אתם יכולים לעשות את זה?

<תמי שור: אחד הדברים הראשונים שאני אומרת הוא שאנחנו ניכנס לאיזשהו הליך בדיקה יותר מדוקדק מול הגיחון ונעשה זאת בשבוע הקרוב לגבי מה בדיוק קרה שם ומה קורה שם כרגע ואנחנו נעביר את התשובות באופן מוסמך.

עדי קול: אני חייבת לשאול עובדתית רגולטורית מה הסמכויות שלכם לגביהם.

<תמי שור: שתי סמכויות.

<תמי שור: הסמכות הראשונה היא שמדובר על תאגיד מים וביוב ועל פי תאגידי המים והביוב, הממונה על התאגידים הוא הרגולטור של התאגיד.

<תמי שור: הסמכות השנייה היא מעצם העובדה שהגיחון מקבל רישיון אספקה והוא ספק מים.

עדי קול: אתם יכולים לומר לו שכאן לא מגיעים מים ולכן מפסיקים לו את הרישיון, למרות שזה מה שהוא היה רוצה כרגע.

<אביב ברנט: לא.

עדי קול: יכול להיות שאתם עונים לשאלה שלא אתם נשאלתם עליה?

<תמי שור: אני לא חושבת שהפסקת הרישיון הוא הנושא שעומד כאן על הפרק.

<תמי שור: הנושא שעומד כאן על הפרק הוא לבדוק האם הספק ביצע את כל מה שהוא היה מחויב לבצע תחת האחריות שלו והאם ניתן לדרוש ממנו לבצע יותר כדי לפתור את הבעיה שיש כרגע, וזה דבר שאנחנו נבדוק לגבי המצב הנוכחי ונקודתית.

<תמי שור: עד להזמנה לדיון, לפחות המידע שהיה בידינו היה שבמשך יומיים הייתה בעיה אקוטית של מים ואחרי יום הייתה בעיה חלקית של מים ואחר כך העסק נפתר.

עדי קול: גם אני קיבלתי את התשובה שאחרי יומיים זה נפתר, אבל כנראה שזה לא כך.

<תמי שור: אני מקבלת.

<תמי שור: אני אומרת שאין שאלה כאן וזה צריך להיבדק וזה צריך להיבדק דחוף וצריכות להתקבל התשובות מהגיחון.

עדי קול: היום יום רביעי והשאלה היא מתי נוכל לקבל תשובות?

עדי קול: שבוע בלי מים זה המון זמן לאנשים.

<תמי שור: כן.

<תמי שור: עד סוף שבוע הבא נעדכן.

עדי קול: את חושבת שמכלית לא מהווה פתרון?

<תמי שור: אני רוצה לחזור ליותר אקוטי ולדבר לרגע על המהות גם אם יהיה פתרון, כי אני בכלל לא בטוחה שהפתרון שיהיה הוא הפתרון אליו התושבים או הוועדה מחכה כי צריך להבין את המצב.

<תמי שור: אני חושבת שעורך הדין של הגיחון ניסה להסביר את זה ואולי לא השלים את דבריו.

<תמי שור: ניקח לרגע את מחנה הפליטים.

<תמי שור: לא כל השכונות שם באותו מצב ולא כל הצרכנים באותו מעמד.

<תמי שור: מחנה הפליטים היום מחובר לצינור של אספקת המים של הגיחון והתושבים שלוקחים מים במחנה הפליטים הם לא צרכנים של הגיחון.

עדי קול: אני חושבת שהבעיה הזאת ברורה.

עדי קול: אני תכף אגיע לבעיה הגדולה של התשתיות.

<תמי שור: תני לי להסביר היכן כאן הקושי ואני רוצה להסביר גם למה אם יהיה פתרון, לא בהכרח הוא הפתרון שהתושבים מחכים לו כרגע.

<תמי שור: מה שבעצם מדובר זה שעובר שם צינור מים והתושבים שנמצאים שם, כל אחד לוקח איזשהו צינור שלו או מספר תושבים ומתחברים לצינור.

<תמי שור: השאלה היא כרגע מה הגיחון יעביר כאן

<תמי שור: כרגע בצינור האספקה הראשי כדי שהתושבים שמתחברים עם הצינורות בכל מקום יצליחו לקחת את המים.

עדי קול: את זה הבנו.

עדי קול: לכן אני אומרת שאחד הדברים הוא השבת המצב לקדמותו מה שאומר שהיה זרם גרוע ומעט מים אבל לפחות היה.

<תמי שור: השבת המצב לקדמותו הוא לא מצב שאנחנו מקבלים אותו, בוודאי לא כמו שהוא בתור מצב שהוא מצב תקין.

עדי קול: ברור, אבל לפחות זה משהו.

<תמי שור: נניח לרגע שנינו בעולם מוסדר ומחר בבוקר היינו עושים סדר וכל משטרת ישראל הייתה נותנת את כל הכוחות שלה כדי להיכנס לשם כולל צבא הגנה לישראל והגיחון היה מקבל עשרות מיליוני שקלים כדי לפצות על כל הסיפור.

<תמי שור: נניח שהכול היה בסדר.

<תמי שור: מה בעצם המהלך שהיה אמור להיות מבוצע כאן?

<תמי שור: היו אמורים להיכנס, לנתק את כל החיבורים שקיימים מקו המים החוקי ואז לאפשר איזושהי גישה למים מרכזית, לא לדירות, לא לבתים, לא בלחץ ולא באופן בו לוקחים היום.

<תמי שור: גם הנושא של הנגישות למים הוא באמת יותר בהיבט של או מכלית או איזושהי נגישות כדי באמת לוודא שבן אדם שצריך מים לשתייה, לא נשאר בלי מים לשתיה.

עדי קול: נכון.

<תמי שור: אבל זאת לא הרמה של להבטיח את לחץ המים המספק לקומה השלישית בבית שלקח את הצינור והתחבר אליו.

<תמי שור: לכן אני מפרידה בין שני דברים.

<תמי שור: אם יש שם מצב שכרגע לאנשים אין נגישות למי שתייה, זה מצב שהוא לא תקין והוא חייב להיפתר דחוף.

<תמי שור: מי שצריך לפתור אותו, לצורך העניין כרגע, זה הגיחון כי תושבי ירושלים על פי חוק מים וביוב צריכים לקבל מים מהגיחון בין אם הם לקוחות שלו או לא.

עדי קול: לפני שאני ממשיכה הלאה, אני רוצה לשים כאן את הנקודה.

עדי קול: את הפתרון הנקודתי.

עדי קול: התשובה של עוד שבוע לא מספיק טובה לי.

עדי קול: אם שלושה שבועות אנשים לא מקבלים מים, לומר לי עוד שבוע תבדקו את זה ותעשו תהליך, התשובה הזאת לא מספיק טובה.

עדי קול: זאת הנקודה הספציפית.

עדי קול: כמו שאמרתי, אספקת מים סדירה כדי שאנשים ישתו את המים שמגיע להם.

עדי קול: את הדבר הזה אני רוצה לדעת עד יום ראשון שזה נסגר.

עדי קול: אחר כך אני אפתח את זה ואני רוצה לשמוע תשובה לגבי מה אנחנו עושים.

<תמי שור: מכיוון שלאזור הזה בכל זאת – וזה כן דבר מוודא – עוברים סדר גודל של 3,000 קוב ליום מים, והם עוברים, זה לא שהם לא עוברים אלא אנחנו רואים את זה במדי המים והמים זורמים, זאת אומרת שיש שם מים באזור והשאלה עכשיו היא היכן הם.

<תמי שור: מים מסופקים מטבעם, זה עניין של לחץ מים שזורם.

<תמי שור: אני מניחה שהצינורות הם לא ריקים ממים.

<תמי שור: לא הגענו למצב של ואקום אבל הגענו למצב שהלחץ של הצינור הוא כזה שלא בהכרח יודע להביא את לחץ המים שלו לקומה השלישית בה היו רגילים לקחת את המים לפני שבוע.

<תמי שור: אני לא יודעת אם הפתרון הוא באמת מכליות כי כנראה צריך להביא לשם אלפי מכליות אם זה הפתרון.

<תמי שור: יכול להיות שיהיו איזה שהן נקודות אספקה מרכזיות או כל דבר אחר כדי לאפשר לצרכנים לבוא ולקחת את המים לא בשלושים שקלים למכלית מי עדן אבל זאת תהיה רמת הפתרון בשלב הזה ולא מעבר לזה.

עדי קול: את רמת הפתרון הזה אני רוצה לדעת מתי אני יכולה לקבל.

אלי כהן: זה כבר קיים.

עדי קול: אתך ניסיתי כבר חמש פעמים לשאול לגבי מכליות ורעיונות, ואמרתם שאין לכם ואין לכם.

עדי קול: קודם כל היא הציעה פתרון ותכף אני אראה מה אתה עושה אתו.

<תמי שור: אני באמת מציעה שלא נבזבז את זמן הוועדה בדבר הזה.

עדי קול: אני יכולה לקבל תשובה עד יום ראשון?

<תמי שור: אני אתן איזושהי תשובה ביום ראשון אם זאת הדרישה, אבל אני לא בטוחה שזאת התשובה שתרצי.

עדי קול: תשובה האומרת איך אנחנו מספקים לאנשים מים לשתייה, ארבעים קוב כנדרש.

<תמי שור: לא.

<תמי שור: ארבעים קוב לא נדרשים.

<תמי שור: חד משמעית לא.

עדי קול: אז כמה שנדרש על פי ההגדרות שלכם.

<תמי שור: השאלה היא איך אנחנו מבטיחים שמתאפשרת נגישות של אנשים למים.

<תמי שור: אם הדרישה כאן היא לקבלת נניח אמצעים לסניטציה שבאמת דורשים שהלחץ של המים יגיע לקומה הרביעית כדי שאפשר יהיה להוריד את המים בשירותים, זה לא המצב.

<תמי שור: לא על זה אנחנו מדברים.

עדי קול: יש לי שתי שאלות.

עדי קול: האחת, הם צריכים לעמוד בזכות הבסיסית.

עדי קול: יש כאן תושבים, אזרחים של מדינת ישראל, שלא מקבלים זכות בסיסית.

עדי קול: זאת השאלה הראשונה ותכף נדבר על איך אנחנו מבטיחים את זה כפתרון קבע.

עדי קול: אני מדברת עכשיו על חירום ובחירום אני רוצה תשובה עד יום ראשון.

אלי כהן: אנחנו יכולים, כמובן בסיוע של רשות המים, להתקין ברזיות באותה נקודה שאפשר לפני החומה ובמקום שהמים יגיעו לצרכן, לצערי, הצרכן יגיע אל המים.

עדי קול: חבל שלא היית בדיון שלי על המחסומים.

עדי קול: כל מי שרוצה לשתות מים יצטרך לעבור במחסום?

עדי קול: זה נשמע הגיוני באיזושהי צורה?

<תמי שור: כל פתרון שאנחנו ניתן, מן הסתם לא יהיה אידיאלי.

<תמי שור: אם כרגע מתואר זה שהתושבים לוקחים מכליות מים ונוסעים לענתות ושם נותנים להם את המים ואני לא יודעת כמה שקלים לקוב, מן הסתם 12 שקלים לקוב שאולי משלם שם הצרכן, זה מצב שהוא בלתי סביר.

עדי קול: למה לא יכולים להכניס את המכלית פנימה?

<תמי שור: אני לא יודעת.

<תמי שור: אם לצורך העניין יגיד לי הגיחון שבלי ליווי משטרתי אסור לו להיכנס לשם ותבוא ותאמר משטרת ישראל שהיא לא נותנת לזה אנשים, אז אני לא יודעת לתת פתרון.

<תמי שור: לכן אני צריכה לשמוע מה אומר התאגיד ואנחנו ניתן את הפתרון.

עדי קול: למה התאגיד לא יכול להיכנס?

עדי קול: אני שואלת את המשטרה.

<שיפי גבאי: אף אחד לא אמר שהוא לא יכול להיכנס.

<קריאה: להיכנס אין בעיה.

<קריאה: השאלה אם אפשר לצאת.

עדי קול: לא אמרתם שאתם רוצים גם לחזור.

<שיפי גבאי: יש מקרים מסוימים בהם המשטרה אומרת שלא נכנסים סתם כי יש מידע שיכולות להיות מהומות או דברים כאלה אבל אלה המקרים החריגים.

<שיפי גבאי: בדרך כלל אפשר להיכנס.

<שיפי גבאי: הרבה חברות אחרות נכנסות.

<שיפי גבאי: זה שהמשטרה לא יכולה לתת ליווי לכל כניסה שלהם באופן שוטף, נכון.

<שיפי גבאי: כל חברה אחרת שרוצה, יכולה לקחת מאבטחים בשכר והם מקבלים.

עדי קול: המדינה צריכה לספק להם מים והם ייקנו את שירותי הלווי לאספקה?

<שיפי גבאי: היא יכולה לקחת חברת אבטחה.

<שיפי גבאי: החוק קובע שכל מה שלא בליבת העשייה של המשטרה וגוף פרטי רוצה לקבל את השירותים, הוא ייקח את זה בשכר כי המשטרה לא עובדת אצל חברת הגיחון באופן פרטני והיא לא חברת אבטחה שלה.

<שיפי גבאי: אגב, הם תמיד מקבלים שירותים.

<אלון מסר: אתם תמיד מאשרים לחברת הגיחון להיכנס בלי ליווי?

<שיפי גבאי: ברוב המקרים כן.

<שיפי גבאי: אני יכול להציג לך כאן את כל הדפים האלה מסודרים לפי תארים בהם הם ביקשו שוטרים וקיבלו.

עדי קול: כי הם שילמו עבורם, אבל השאלה אם הם יכולים להיכנס בלי שוטרים.

<שיפי גבאי: ברוב המקרים כן.

<שיפי גבאי: לצורך העבודות, אם הם לא יכולים להיכנס, הם לא ייכנסו גם עם שוטרים וגם בלי שוטרים.

<שיפי גבאי: ברגע שהמשטרה תחליט שיש בעיה, היא לא תיתן אפשרות כניסה גם לא בליווי משטרתי אלא אם כן זה משהו מאוד מאוד דחוף שצריך לטפל בו.

עדי קול: עכשיו שלושה שבועות אנשים בלי מים.

עדי קול: זה נופל להגדרה של דחוף?

<שיפי גבאי: אני לא שמעתי שום מניעה מאתנו שאמרנו להם לא להיכנס.

<שיפי גבאי: אם מישהו יכו לומר לי שמישהו במשטרה אמר להם לא להיכנס, אני רוצה לראות את האמירה הזאת ומי אמר אותה.

<שיפי גבאי: לא אמרנו שאסור להיכנס.

<שיפי גבאי: הם רוצים את האבטחה.

<שיפי גבאי: אנחנו לא חייבנו אותם באבטחה אבל הם אלה שמבקשים את האבטחה וזה הבדל גדול.

עדי קול: יש מעט אישורים לדיונים היום ולכן במקביל מתקיימים כמה דיונים ואין לי את כל הזמן שבעולם.

עדי קול: אני שמה לרגע בצד את בעיית התשתית ואני מסתכלת על הבעיה הנקודתית.

עדי קול: אנשים שלושה שבועות בלי מים.

עדי קול: יש כאן בעיה גדולה מאוד של תשתיות אבל היא כרגע לא רלוונטית לענייננו.

עדי קול: בית המשפט אמר שמים הם זכות בסיסית.

עדי קול: הם אומרים שיש פתרון וזאת חלוקה מעבר לגדר.

עדי קול: בעיני זאת פגיעה קשה בזכות בסיסית עליה אמור להגן משרד המשפטים.

<זמר בלונדהיים: מה שאמרת, הוא נכון.

<זמר בלונדהיים: בפסיקה הוכרה זכות נגישות למים כזכות שצריך להגן עליה במספר פסקי דין.

<זמר בלונדהיים: אם קרה שינוי – ואני שוב מפריד מהבעיה התשתיתית שהיא אכן בעיה קשה שצריכה פתרון אבל היא סוגיה קצת יותר כבדה – ויש קבוצה גדולה של אנשים בלי מים, כמובן שצריך לעשות את כל המאמצים הנדרשים כדי לפתור את המצב הזה.

<זמר בלונדהיים: הנגישות לא בהכרח צריכה להיות אספקה מרבית של מים ולכל קומה וכולי, אבל בוודאי ובוודאי מי שתייה וסניטציה בסיסיים חייבים להיות וזאת בכלל לא שאלה.

עדי קול: איפה אתם?

עדי קול: מה עשיתם?

<זמר בלונדהיים: מהרגע שקיבלנו את הפנייה של האגודה לזכויות האזרח, פנינו לרשות המים.

<זמר בלונדהיים: שוב, זה לא משרד המשפטים עם היד על השיבר והוא לא הגיחון, הוא לא רשות המים והוא גם לא אמור להחליף את הגופים האלה שיודעים לעשות את עבודתם ושניהם יודעים לעשות את עבודתם.

<זמר בלונדהיים: למרות האמירה שסעיף 157 הוא של משרד המשפטים, כאילו הוא הרשות המחוקקת והוא קבע את הסעיף הזה, אבל נשים אותו לרגע.

עדי קול: כן.

עדי קול: מיד נעבור לשאלה הגדולה.

<זמר בלונדהיים: חברי הכנסת יכולים להגיש הצעת חוק.

<זמר בלונדהיים: אני לא ממעיט מהבעיה.

<זמר בלונדהיים: הבעיה היא מורכבת.

<זמר בלונדהיים: יש כאן בעיות שהן קצת יותר מורכבות מאשר שכונה רגילה שצריך עכשיו להעמיד בה מכלית, אבל התשובות האלה לא צריכות למנוע – גברת שור אמרה זאת – כי יש את משרד הביטחון, את המשטרה, את המינהל האזרחי, הגיחון, עיריית ירושלים וכל הגופים האלה צריכים לשבת יחד.

<זמר בלונדהיים: אם צריך לעשות כאן Back to back עם קבלנים, הם יביאו עד המחסום וקבלן מקומי ייקח פנימה, לא יודע כי אני לא אמון על זה.

עדי קול: כחברת כנסת יש לי שני תפקידים כאשר האחד הוא לחוקק ואני אבדוק את סעיף 157, והשני, פיקוח על רשויות הממשלה.

עדי קול: מבחינתי אתה הכתובת, לא האוצר ולא אף אחד אחר.

עדי קול: אתה הכתובת.

עדי קול: יש כאן זכות שלא ממומשת ואני רוצה שעד יום ראשון לאנשים יהיה מים.

<זמר בלונדהיים: לצערי למשרד המשפטים אין מכליות.

עדי קול: הוא יכול לכנס את ה-Back to back ולומר להם שהם צריכים לקיים את החוק.

<זמר בלונדהיים: אני פחות בטוח שמשרד המשפטים הוא זה שצריך לרכז את זה.

<זמר בלונדהיים: אלה יותר דיונים שמאחדים כאן כמה משרדי ממשלה.

<זמר בלונדהיים: עמדת משרד המשפטים, חד משמעית היא שהמים הם מצרכים בסיסיים, צריך למצוא את הפתרון ובהקדם.

<זמר בלונדהיים: לא בעוד שבועיים, לא בעוד שלושה שבועות ולא בעוד שלושה חודשים אלא צריך למצוא את הפתרון לפחות לסניטציה וצריכת מים בסיסית.

<זמר בלונדהיים: משרד המשפטים לא יודע לגבי מכליות, היכן להציב וכולי.

עדי קול: אני סומכת על רשות המים שתדע לפתור את הבעיה.

עדי קול: אני שואלת איך אני עושה את זה.

עדי קול: מה עושים לפתרון הבעיה הנקודתית הזאת, לשבת כולם ולהגיד שעכשיו נותנים מים.

<יחזקאל ליפשיץ: למרות השם של המשרד שלנו, אנחנו אנשי המשרד לא יורדים לשטח ומרכיבים צינורות.

<יחזקאל ליפשיץ: ברשותך, אני אחזור על חלק מהדברים.

עדי קול: לא, אין זמן לחזור.

עדי קול: את הבעיה הבנו.

עדי קול: אחד הדברים שאמרו לי בוועדות הקודמות היה שלא יצאו להתכנס.

עדי קול: אנחנו נצא, תתכנסו, שבו עכשיו, כולם נמצאים כאן סביב השולחן ומה הבעיה לפתור את הבעיה?

<יחזקאל ליפשיץ: מן הסתם הגיחון ורשות המים צריכים לתת את הפתרון.

עדי קול: אתה המשרד הממונה.

<יחזקאל ליפשיץ: כן, המשרד הממונה אבל לרשות המים אין רגולטור על תאגיד הגיחון.

<יחזקאל ליפשיץ: בגדול רשות המים כפופה לשר התשתיות.

<יחזקאל ליפשיץ: ודאי שצריך לתת פתרון לנושא המים.

<יחזקאל ליפשיץ: הפתרון הזמני לתת מים לשתייה, ודאי שצריך להינתן, אבל צריכים להתייחס לפתרון לטווח רחוק.

<יחזקאל ליפשיץ: הגיחון אומר שצריך להשקיע כאן כמאה מיליון שקלים לטובת תיקון התשתיות.

עדי קול: אני עושה סיכום ביניים.

עדי קול: אני רוצה שעד יום ראשון תהיה נגישות למים ולסניטציה בסיסית על פי החלטת בית המשפט העליון.

<תמי שור: אני לא יודעת מה זה סניטציה בסיסית.

<קריאה: מקלחת לכל אחד, זה בסיסי.

עדי קול: עד יום ראשון התושבים צריכים לקבל את המים, לקבל נגישות בסיסית למים כמו שהוגדר על פי האו"מ ועל פי בית המשפט.

עדי קול: אני מניחה שיש הגדרות.

עדי קול: אני לא מבינה בזה אבל יש מספיק אנשים סביב השולחן שמבינים בזה.

עדי קול: זה עד יום ראשון.

עדי קול: לא הגיוני ששלושה שבועות אתם מושכים את הדבר הזה ולאנשים אין מים.

עדי קול: ילדים, קשישים, חולים, אין להם מים.

<אביב ברנט: גברתי, למה עד יום ראשון?

<אביב ברנט: יש פתרון היום לעניין הזה.

עדי קול: הפתרון שלך להביא את המים למחסום, לא טוב בעיני.

<אביב ברנט: זה ממש לא העניין.

<אביב ברנט: הבעיה היא שמה שיקרה אחרי הדיון הזה, ולא נעים לי להגיד, שוב מטאטאים את הבעיה של החבר'ה האלה וגם את הבעיה של הגיחון כי בשורה התחתונה אף אחד לא ירצה אפילו שאני אביא לו ברז מים בכניסה לבניין שלו וכל פעם הוא יצטרך לרדת ולקחת את המים שלו.

<אביב ברנט: גברתי יכולה להגיד עד יום ראשון, אבל אני אומר לגברתי היום אין שום בעיה.

<אביב ברנט: היום אנחנו עומדים בכל פסיקה של בג"ץ.

<אביב ברנט: יש להם את רמת המים שהם צריכים לקבל היום.

עדי קול: אני בקשת לעצור.

עדי קול: שמעתי והבנתי.

עדי קול: נקודה.

<תמי שור: לא נעים לי להפסיק אותך, המידע שיש כרגע הוא שבשכונות יש מים אבל לדירה בקומה השלישית אין לה מים.

עדי קול: הוא אומר לך שלא.

<תמי שור: זה לא נכון.

<אביב ברנט: אז הוא אומר.

<אביב ברנט: הוא אמר הרבה דברים לא נכונים.

<תמי שור: הלחצים לא חזרו אבל המים חזרו.

<ג'מיל סנדוקא: לא חזרו לכל השכונות.

<קולין היימס: אני חושב שהתוצאה של הדיון הזה הייתה צריכה להיות מתווה.

עדי קול: גם אני הייתי רוצה מאוד בזה.

עדי קול: יש כאן טענה שאומרת שאין בכל השכונות את הלחץ הבסיסי וזה אני רוצה שייפתר.

עדי קול: נקודה.

עדי קול: זה לפני שאני מגיעה לבעיה התשתית.

עדי קול: אם הוא אומר שיש והוא אומר שאין, אתם צריכים לבדוק שאנשים אכן מקבלים את הזכות הבסיסית שלהם למים.

עדי קול: עכשיו אני רוצה לומר לאוצר, למרות שאתה מדבר בטלפון.

עדי קול: גם איחרת וגם עכשיו אתה מדבר בטלפון.

עדי קול: היום הסתכסכת אתי מהתחלה.

עדי קול: יש בעיה.

עדי קול: הם לא מקבלים כסף.

עדי קול: הם מספקים מים, הם קורים לזה הומניטרי וכל אחד יגדיר את זה בדרך אחרת.

עדי קול: לגבי תשתיות אני מבינה שיש בנייה בלתי חוקים, יש מספרים לא הגיוניים של האנשים שגרים שם שלא נספרו על ידי אף אחד, קולין בעצמו לקח סטודנטים מתנדבים והלך לבדוק כמה אנשים נמצאים שם ויש איזושהי הערכה.

עדי קול: יש לי מסמך שקיבלתי שכדי להסדיר את התשתיות במקום, מאה מיליון שקלים שאני חושבת שזה אפילו מספר קטן יותר כפי שצריך.

עדי קול: מה עושים עם זה?

<אלון מסר: צריך לחדד.

<אלון מסר: עלות אספקת המים בכל המדינה לא מגיעה מתקציב המדינה.

<אלון מסר: היא מגיעה מתעריף המים.

עדי קול: כן, אבל שם יש בעיה שלא משלמים.

<אלון מסר: הגיחון מקבל תעריף מסוים והתושבים לא משלמים לו חלק מזה.

<אלון מסר: עדיין ההכנסות של הגיחות מגיעות אך ורק מתעריף המים.

<אלון מסר: אף ספק מים לא מקבל את הכנסותיו מתקציב המדינה.

עדי קול: נכון, אבל יש כאן בעיה.

<אלון מסר: ככל שיש בעיה של עלויות, אם זה חלק מעלות אספקת המים, זה צריך להגיע מתעריף המים כמו כל עלויות המים גם לכאן, גם לפזורה הבדואית וגם למקומות אחרים.

עדי קול: אם בשביל זה באת?

עדי קול: תחסוך ממני את זה.

עדי קול: בשנת 2005 הייתה החלטת ממשלה שאמרה שלשכונות מעבר לגדר מגיעות תשתיות כמו שמקבלים כל תושבי מדינת ישראל.

עדי קול: ההחלטה לא תוקצבה באופן ראוי.

עדי קול: תושבי מדינת ישראל משלמים עבור המים וכאן לא משלמים.

עדי קול: אתה אומר לי שהתושבים לא משלמים ולכן אתם לא נותנים להם כסף.

<אלון מסר: לא.

<אלון מסר: זה לא מה שאני אומר.

עדי קול: הבנת שגם אין להם תשתיות?

<אלון מסר: ודאי שהבנתי.

עדי קול: גם אם הם היו רוצים לשלם, הם לא יכולים.

<אלון מסר: זה לא מה שאני אומר.

עדי קול: זה מה שאני שמעתי.

עדי קול: תסביר לי מה אמרת.

<אלון מסר: יש שכונות אחרות לא מעבר לגדר, שכונות בתוך העיר, שכונות בדואיות, לא משנה איזו שכונה.

עדי קול: אנחנו התושבים משלמים והם מרוויחים.

עדי קול: זה לא אותו דבר.

<אלון מסר: כשאת באה להקים בניין, הקמת מד המים היא עליך.

עדי קול: מדינת ישראל אפשרה להם לבנות באופן לא חוקי בלי לשלם את היטלה מים.

עדי קול: איך אתה פותר את הבעיה הזאת?

עדי קול: בוא נלך לעיריית ירושלים ואני אשאל איך היא נתנה לבנות בנייה לא חוקית.

<אלון מסר: שאלה מצוינת.

עדי קול: כבר עשיתי את זה.

<אלון מסר: בתשתיות הם היו צריכים לגבות היטלי מים וביוב כמו שגובים מכל תושב אחר.

עדי קול: אני הולכת לעיריית ירושלים והם יאמרו שהייתה כאן בנייה לא חוקית והם לא יכולים לשמור שם כי המשטרה לא מאבטחת שם מספיק ולכן לא יכולים להקפיד על הבנייה, אז הבנייה היא לא חוקית, אז אין תשתיות וכולי.

עדי קול: אתה מבין שאתה המתכלל של הדבר הזה וצריך להבין שהם לא יכולים לתת מים אם אין שם תשתית, הם לא יכולים לשים תשתית אם הם לא פיקחו על הבנייה.

עדי קול: אתה לא יכול לתת לי את אותה תשובה שאתה נותן לתושבי רמת השרון שאומרת שלמו מים, יהיה מים.

<אלון מסר: אני נותן אותה לכל אזרח במדינת ישראל.

<אלון מסר: כל תושב, לא משנה היכן הוא נמצא.

<אלון מסר: עלויות אספקת המים שלו מגיעות מתעריף המים וכך צריך להיות גם לגבי התושבים מעבר לגדר.

<אלון מסר: עלות הנחת התשתיות צריכה להיות על ידי היטלי מים וביוב כמו שנגבה מכל תושב אחר במדינת ישראל.

<אלון מסר: בכל מקרה, המקורות לא מגיעים מכספי מדינה אלא מגיעים או מתעריף המים או מתשלומי היטלי מים שנגבים מהתושבים.

<אלון מסר: ככל שהתושבים רוצים להקים תשתית ראויה שצריכה להיות להם, הם גם צריכים לשלם עבורה היטל כמו כל תושב.

עדי קול: אבל לא נותנים להם לעשות את זה כי הם לא יכולים לבנות שם כי יש להם את סעיף 157 שאומר להם לא לבנות תשתית.

עדי קול: גם אם היו אומרים להם עכשיו נבנה תשתית, שלמו עליה, יש כאן בעיה.

עדי קול: מדינת ישראל אומרת להם שהם לא יכולים לבנות.

<אלון מסר: אני חייב לציין שמשרד התשתיות דיבר אתי רבות על הסוגיה הזאת אבל על התשתית אני שומע פעם ראשונה.

עדי קול: איך זה יכול להיות?

עדי קול: אני כבר שומעת עליה חודש וחצי ואני חברת כנסת מאוד חדשה.

<אלון מסר: אני שמעתי הרבה על הסוגיה והנושא לגבי התשתית עבורי הוא יחסית חדש לעומת יתר הדברים האחרים שאני מכיר מצוין.

<אלון מסר: יחד עם זאת, לפי מה שאני מבין לגבי התשתית, קיימת תשתית והתשתית שהתושבים הקימו היא תשתית שלא יכולה לספק את המים לכל מי שנמצא שם וזאת בעיה.

<אלון מסר: הם הקימו תשתית מסוימת שהיא לא מספיק טובה ועכשיו באים בטענות על כך שהיא לא מספיק טובה.

<אלון מסר: התשתית עצמה אחרי אספקת המים, להגיע עד לבית, בכל מקרה צריך להקים אותה על ידי התושבים.

<אלון מסר: יתכבדו התושבים ויקימו תשתיות שיספיקו למים שהם צריכים לקבל.

עדי קול: מעולה.

עדי קול: אתם לא אחראים, אלה התושבים.

עדי קול: משרד התשתיות, חזרנו אליך.

<אביב ברנט: גברתי, רציתי משפט אחד שיעזור לגברתי.

עדי קול: תודה רבה, אני מסתדרת.

עדי קול: אני רוצה שתכתוב לך על פתק וכאשר יגיע תורך, תאמר אותו.

<יחזקאל ליפשיץ: התחלתי את דבריי קודם.

עדי קול: הפסקתי אותך כדי להתייחס לבעיה ספציפית ועכשיו חזרתי אליך.

עדי קול: לגבי הבעיה הנקודתית של המים הבטיחו לי עד יום ראשון תשובה איך מקבלים את הזכות הבסיסית.

עדי קול: עכשיו אנחנו מדברים על תשתיות.

<יחזקאל ליפשיץ: בחלק מהדברים אני מסכים עם מה שאמר אלון ממשרד האוצר.

עדי קול: ברור, כי אתם מתואמים.

<אלון מסר: לא.

<יחזקאל ליפשיץ: לא מתואמים.

<יחזקאל ליפשיץ: כמו שאמר אלון לפני כן, מדובר כאן על הקמת תשתית בעלות של מאה מיליון שקלים.

<יחזקאל ליפשיץ: כשאת בונה בית, מן הסתם את בונה אותו בעיר בתוך הקו הירוק, ברגע שאת באה לקבל טופס 4 ואת באה לחבר את הבית לחשמל, את צריכה לקבל את כל האישורים.

<יחזקאל ליפשיץ: כאן לצערנו אין טופס 4.

<יחזקאל ליפשיץ: הרבה פעמים אני עובר שם ורואה את הבנייה לגובה.

<יחזקאל ליפשיץ: מדובר כאן בבתים רבי קומות.

<יחזקאל ליפשיץ: נחשפתי לבעיה הזאת פעמיים.

<יחזקאל ליפשיץ: פעם ראשונה במועצת רשות המים קבעו את תעריפי המים כאשר על מנת להוריד את תעריף המים לאזרחים קבעו נורמות תפעול בתאגיד המים.

<יחזקאל ליפשיץ: זה נושא מורכב ולכן אני לא אכנס אליו.

<יחזקאל ליפשיץ: אז בעצם באו לגיחון ואמרו להם שיש להם פחת מים מותר.

<יחזקאל ליפשיץ: כלומר, עד כמות מסוימת שהולכת לאיבוד בתוך הצנרת, אנחנו נכיר לכם.

<יחזקאל ליפשיץ: אז באנו ודווקא במקרה הזה כן שילבנו ידיים עם האוצר ואמרנו שלגיחון יש כאן בעיה של תשתית, ובואו נלך לקראתם מבחינה כספית כך שיהיה פחת יותר גדול.

<יחזקאל ליפשיץ: זה בהיבט הכספי.

<יחזקאל ליפשיץ: היבט נוסף היה כאשר נחשפתי לבעיה הזאת בעקבות הכתבה בעיתון וכל הפניות שקיבלנו.

<יחזקאל ליפשיץ: מיד כאשר נודע לנו על הבעיה, דיברתי עם אנשי הגיחון ואמרו לנו שאנחנו חד משמעית לא סגרנו את המים ולא ביצענו שום פעולה שתגרום להפחתת הלחץ במים.

עדי קול: מה שאמרו לנו כאן.

<יחזקאל ליפשיץ: אפשר לעשות את הבדיקה הזאת.

עדי קול: אמרנו שלגבי הנקודה הספציפית תחזרו אלינו.

עדי קול: לגבי התשתיות, לגבי המאה מיליון שקלים.

<יחזקאל ליפשיץ: יש שתי אפשרויות.

<יחזקאל ליפשיץ: אפשרות אחת היא שהמדינה תקציב מאה מיליון שקלים אבל אני לא רואה את זה קורה.

עדי קול: כמה זמן אתה במשרד?

<יחזקאל ליפשיץ: לפני כן הייתי באוצר.

עדי קול: בוא ניקח את 2005, מועד החלטת הממשלה, מאז יש בעיה שהיא הולכת וגדלה.

עדי קול: כולם יודעים שיש שם בעיית תשתית ולא רק של מים אלא של ביוב והמצב בשכונות האלה הולך ומקצין.

עדי קול: נאמר שרוצים מתווה, אבל כיוון שאני מכירה את המגבלות שלי, היום לא יצא מכאן מתווה.

עדי קול: אתם יושבים על מתווה?

עדי קול: אי פעם ישבתם ושאלתם מה אתם עושים?

עדי קול: זה הולך וגדל, זה לא חוקי, יש שם בעיה מאוד גדולה ומה עושים עם זה?

<יחזקאל ליפשיץ: לגבי הבעיה הספציפית של אספקת המים, נחשפנו לזה רק בשבועות האחרונים.

<יחזקאל ליפשיץ: לדעתי היום אם אתה פותח ברז מים בשכונות האלה, ותקנו אותי אם אני טועה – אני לא מגיע לשם אלא משיחות שלי עם הגיחון אני מבין שגם הם לא מגיעים לשם והרבה פעמים כשהם מנסים לתאם עם המשטרה, צריך פחות או יותר שתי פלוגות של מג"ב לאבטח את הכניסה שלהם.

עדי קול: המשטרה אומרת משהו אחר.

<יחזקאל ליפשיץ: זה משיחות שלי עם הגיחון.

עדי קול: אני יכולה מחר ללכת לשם בלי פלוגה אחת של מג"ב.

<יחזקאל ליפשיץ: את זה משהו אחד.

<יחזקאל ליפשיץ: יש לך חסינות.

<יחזקאל ליפשיץ: אני חושב שצריך לשתף כאן

<יחזקאל ליפשיץ: פעולה יחד עם מר סנדוקא שהוא יושב ראש הוועד המקומי.

<יחזקאל ליפשיץ: הם הקימו בניין באופן בלתי חוקי, העירייה לא תיתן להם טופס 4 ולא יחברו אותם לחשמל.

עדי קול: קולין, המסמך שכתבת אלי מוכר?

<קולין היימס: לא.

עדי קול: איך הם לא מכירים אותך?

עדי קול: אלה תשתיות.

עדי קול: קולין, אתה רוצה להציג את עצמך או שאני אציג אותך?

<קולין היימס: אני מנהל המינהל הקהילתי.

<קולין היימס: מזה שבע שנים אני מתעסק בכל מה שקשור למה שקורה מעבר לגדר.

עדי קול: מבחינת הממשלה הוא אחראי על השכונות האלה.

עדי קול: זה מאוד חשוב שאתם תכירו ואני שמחה שהגענו לכאן.

עדי קול: קולין אחראי כבר שבע שנים והוא מסתכל על מה שצריך לעשות בשכונות האלה מבחינת התשתיות כדי שאפשר יהיה לתפקד.

עדי קול: אתה רוצה להגיד לנו בקצרה?

עדי קול: יש לי בדיוק שבע דקות עד שאני צריכה להיות בדיון אחר.

עדי קול: אני רוצה שתשמעו אותו ותאמרו לי מה עושים מכאן.

עדי קול: אני לא רציתי אפילו לעשות את החישוב של סך כל הדברים שכתבת כי זה הפחיד אותי.

<קולין היימס: גם אני לא.

<קולין היימס: אגב, אלה נושאים לא חדשים לממשלה כי מסמך דומה הוגש כבר לשני שרים לענייני ירושלים ולוועדות שישבו בראשותם גם כאן בכנסת.

<קולין היימס: כלומר, זה לא משהו שאף אחד לא מכיר.

<קולין היימס: אלה מהדברים שאמורים להיות מוכרים.

<קולין היימס: יש המון בעיות בשכונות האלה.

עדי קול: הממשלה יצרה באפר בין תושבי מזרח העיר לעירייה, לממשלה, ואמרה שהאחריות על התושבים תהיה למינהל קהילתי.

<קולין היימס: זה לא מדויק.

עדי קול: זאת ההגדרה הפרשנית שלי.

עדי קול: בראש המינהל הקהילתי עומד קולין.

<קולין היימס: אני בסך הכול מנסה לתאם ואני מביא את התושבים בעצמם.

<קולין היימס: אנחנו מנסים להביא את כל בעיות התושבים לדלתות, פותחים בפניהם את הדלתות ומביאים אותם אל המחלקות ואל האגפים השונים שצריכים לטפל בכל המקומות השונים.

<קולין היימס: אצל אלי היינו מספר פעמים, פעמים רבות היינו באגפים שונים של עיריית ירושלים, במשטרה, בגופים אחרים שצריכים לטפל בתשתיות וכולי.

<קולין היימס: אני מוכן לסייע לכל גוף ממשלתי שירצה לבוא ולטפל.

<קולין היימס: אני לרשותו כדי לעזור לו לטפל ולפתור את הבעיות של התושבים.

<קולין היימס: ההבנה שלי של המצוקות שקיימות כרגע בשכונה, אם אנחנו מדברים כרגע על מים, להבנתי הפתרון הכי טוב הוא פשוט לבנות מערכת חדשה במטרה לנתק את כל המערכות הישנות ובכך להביא אספקה לכל המבנים הקיימים.

<קולין היימס: זה להבנתי הפתרון היחיד שבאמת ייתן מענה לכל צורכי המים בשכונות האלה.

עדי קול: האוצר פחות מכיר את הבעיה, אתם פחות מכירים את הבעיה, ואנחנו כבר נחשפנו כאן לבעיית התשתיות שהיא הרבה מעבר לבעיית המים שאני מניחה שאתם מכירים אותה, אבל בעיית המים היא סימפטום של כל התופעה הזאת.

עדי קול: אני רוצה לצאת מכאן עם איזושהי התחייבות שלכם שאתם יושבים לפגישה כולם ביחד ומנסים להבין איך מתקדמים.

<יחזקאל ליפשיץ: ראשית, תמיד נשמח – אני גם מכיר את קולין באופן אישי – לשבת לפתור את הבעיה.

<יחזקאל ליפשיץ: כפי שאמרתי, יש מושג שנקרא מושג האמבטיה ואני משתמש במושג הזה.

<יחזקאל ליפשיץ: זה מושג שאנחנו גם אומרים אותו בדיונים בבג"ץ וזה מושג שמוכר גם על ידי שופטי בית המשפט העליון.

<יחזקאל ליפשיץ: זה אומר שבעצם תעריף המים כמו שאלון אמר לפני כן, תעריף המים אמור לספק את עלויות הקמת התשתית ואת כל מה שנלווה לזה.

<יחזקאל ליפשיץ: את מאה מיליון השקלים צריך להביא ממקום כלשהו וזה אומר כמה אפשרויות, או מתקציב משרד התשתיות שאין לו את התקציב לדבר הזה כאשר לצערי התקציב שלנו קטן מאוד, או מתקציב חיצוני של משרד האוצר וגם זה ככל הנראה לא יקרה.

עדי קול: אני רוצה להגיד לך מה אני רוצה.

עדי קול: המסמך שיש לי וקיבלתי אותו, אתו אני יכולה ללכת לשר האוצר ולומר לו שיחליט.

עדי קול: ברור שיש כאן החלטת ממשלה מ-2005 שלא מגובה תקציבית כפי שצריך.

<אלון מסר: נוכל לקבל את המסמך של קולין?

עדי קול: אני אשמח מאוד להעביר אותו כי אני חושבת שזה מאוד חשוב.

עדי קול: גם לאגודה ולכל מי שמעוניין.

עדי קול: אתה יכול לשלוח לוועדה ואנחנו נעביר אליכם.

עדי קול: יש כאן החלטה מ-2005 שהיא לא מגובה תקציבית, בטח שלא לעומת מה שקרה מ-2005 עם השכונות האלה.

עדי קול: זאת בסוף צריכה להיות החלטת ממשלה.

עדי קול: אני חושבת שמשרד התשתיות צריך להביא את זה לפתחה של הממשלה ולומר שיש כאן שכונות, זאת בעיית התשתיות במקום ולשאול מה עושים עם זה.

עדי קול: לשם כך אני מבינה שצריך את ההליך כדי להבין את נושא התשתיות.

עדי קול: את הבוקר שלי התחלתי עם יועצת שרת המשפטים ובסוף אני אומרת שאני צריכה למצוא כתובת ובמובן הזה יש כאן תושבים שבגלל אוזלת ידה של המדינה לא קיבלו הגנה וסיוע וגדלו במספר התושבים.

עדי קול: יש כאן שכונות שלא מקבלות זכויות בסיסיות, לא ביוב, לא מספיק חשמל, לא דואר, לא תשתיות.

עדי קול: אין.

עדי קול: אני יושבת כאן דיון אחרי דיון ואני יכולה לעשות דיון בעוד שבוע על חינוך ואחרי כן נקיים דיון על תחבורה, וישב כאן כל אחד מהנציגים.

עדי קול: היה כאן כיבוי אש ואמר לי שהוא מת להקים תחנה אבל הוא לא יכול.

עדי קול: הוא אמר שהוא מוכן לשים עכשיו שם תחנה במחסום אבל הוא לא יכול.

עדי קול: אז בא דוקטור מיקי דור ממשרד הבריאות ואמר להכניס מד"א.

עדי קול: בסוף אני מחפשת כתובת ואני שואלת איפה משרד המשפטים אומר איך אנחנו בונים את האחריות שלנו לתושבי השכונות.

<זמר בלונדהיים: אי אפשר להגיד שהמשפטים זה הכול.

עדי קול: אבל אם יהיה לכם בג"ץ שיגיד לכם את זה, תעשו את זה, נכון?

עדי קול: למה לחכות לבג"ץ?

<זמר בלונדהיים: גם אז משרד המשפטים לא יעשה את זה.

<זמר בלונדהיים: עמדת משרד המשפטים כבר היום היא שזכויות יסוד – אגב, לא כל מה שהזכרת אלה זכויות יסוד אבל יש מספיק דברים שהם כן זכויות יסוד.

<זמר בלונדהיים: אנחנו יכולים לחוות את עמדתנו בנושא הזה אבל בסוף יש כאן שאלות תקציביות, ביטחוניות, מדיניות ובואו לא ננתק את זה מההשלכות של זה.

<זמר בלונדהיים: זה הרבה יותר מורכב.

<זמר בלונדהיים: משרד המשפטים בוודאי לא יכול לרכז מהלך כזה.

<זמר בלונדהיים: הוא יכול להיות חלק ממנו, הוא יכול לחוות דעה כמו שהוא התבקש והוא יעשה זאת בשמחה.

<זמר בלונדהיים: עשינו את זה כאן ועשינו את זה לפני הדיון כאן כאשר ביקשנו להבין היכן זה עומד ומה הטיפול.

<זמר בלונדהיים: נשמח להיות שותפים לזה אבל אין לנו תקציבים.

<זמר בלונדהיים: אנחנו לא משרד ביצועי.

<זמר בלונדהיים: כלומר, זה לא יכול להיות אצלנו.

עדי קול: המשרד הביצועי, כנראה זה אתם.

<אביב ברנט: אני מנצל את זה שיושבים כאן כל הגורמים הרלוונטיים.

<אביב ברנט: הגיחון קונה את כל המים ולא מפיק את המים.

<אביב ברנט: הוא קונה אותם בכסף ממקורות והוא קונה אותם בתעריף גבוה מסיבה מאוד פשוטה.

עדי קול: איבדת את זכותך להמשיך את המשפט כי זה לא הנושא שלנו.

עדי קול: המצוקה הכלכלית שלכם נשמעת לי כמו אוי, אוי, אוי, אוי.

<אביב ברנט: לא, רק לנושא הזה.

<אביב ברנט: למרות שהגברת שור אומרת שאלה שטויות, גברת שור לא מכירה בתושבים האלה.

עדי קול: אתה רוצה שאני אוציא אותך?

עדי קול: נמצא כאן משמר הכנסת ואני יכולה להוציא אותך.

<אביב ברנט: אם גברתי תבקש, אני גם אצא בעצמי.

<אביב ברנט: לא צריך את משמר הכנסת.

<קולין היימס: שאלת מי צריך להיות אחראי לרכז את הכול.

<קולין היימס: אני חושב שהנושא הוא כל כך רב תחומי שלדעתי משרד ראש הממשלה צריך להיות הגורם.

עדי קול: אני יודעת אבל הוא לא נמצא כאן.

עדי קול: אני רוצה לסכם את הדיון.

עדי קול: קודם כל, לבעיה הנקודתית האקוטית אני רוצה לקבל תשובה עד יום ראשון.

עדי קול: אני רוצה לדעת מרשות המים שהתושבים מקבלים את הנגישות הבסיסית שלהם למים.

עדי קול: אני רוצה שתבדקו ותתנו לי תשובה.

עדי קול: לגבי בעיית התשתית.

עדי קול: אנחנו יוצאים לפגרה אבל אני אקיים דיון נוסף בתחילת המושב הבא.

עדי קול: אני מבקשת, אם לא דורשת, שתשבו בישיבה מסודרת, האנשים שנמצאים כאן, בעקבות המסמך של קולין, כדי לתת לי תשובה שאומרת איך מתקדמים.

עדי קול: תגידו לי בסוף שאין לכם פתרונות אלא רק משרד ראש הממשלה יכול לתת לזה פתרון, אנחנו נמשיך משם.

עדי קול: אני רוצה שפעם אחת כולכם תהיו מודעים לכל בעיית התשתיות – משרד התשתיות, משרד האוצר, משרד המשפטים, כל מי שרלוונטי – כי הבעיה של המים היא בעיה נקודתית, היא בעיה אחת, היא בעיה הרבה יותר גדולה אבל יש כאן תושבים שלא מקבלים את הזכויות הבסיסיות שלהם ממדינת ישראל.

עדי קול: אני רוצה לקבל תשובה לקראת הדיון הבא איך אתם מתמודדים עם זה, כל אחד והזווית שלו.

<קריאה: יחד עם התושבים.

עדי קול: כמובן, יחד עם התושבים.

עדי קול: שיתוף פעולה של התושבים במאה אחוזים ואם אתם צריכים את עזרת האגודה, היא תעזור לכם.

<יחזקאל ליפשיץ: גם מבחינת אבטחה.

עדי קול: אתם מבינים שזה יהיה בתשלום.

עדי קול: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה באיזשהו אופן לשלם עבור המחדל לאורך השנים.

עדי קול: התשובות של האוצר לא מקובלות עלי.

עדי קול: רמת השרון ושועפט זה לא אותו דבר.

עדי קול: אנחנו יצרנו שם חיץ והחיץ הזה, יש לו מחיר.

עדי קול: אני מסיימת בתחושה קשה וזה לא הוגן כי היום יום ההולדת שלי, אבל אני רוצה לקבל תשובה בהקדם האפשרי לגבי המים.

עדי קול: כאמור, בתחילת המושב הבא, אם אפשר אפילו בשבוע הראשון, נקיים דיון המשך בנושא התשתיות.

עדי קול: זה יוצא בתחילת מאי ואני חושבת שעד אז תצליחו לקבוע פגישה.

עדי קול: אם אתם צריכים מקום להיפגש, אתם מוזמנים לעשות את זה כאן חסותנו.

עדי קול: אני בטוחה שגם קולין ישמח להזמין אתכם למינהל הקהילתי.

עדי קול: אנחנו נפיץ את המכתב ומשם נתחיל דיאלוג.

עדי קול: אם אתם צריכים את עזרתי, אני כאן.

עדי קול: תודה רבה.

עדי קול: הישיבה נעולה.