ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 326, 2014-04-23 10:05

ניסן סלומינסקי: רבותי, בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: בגילוי נאות אני אתחיל עם תעש כרגע - - -

עליזה לביא: אני לא מאמינה.

עליזה לביא: אתה יודע שאני צריכה לצאת?

ניסן סלומינסקי: עליזה - - -

ראובן ריבלין: אם את לא מצביעה בעד - - -

עליזה לביא: אני לא יכולה, יש לי ניגוד עניינים.

אלעזר שטרן: רק על תע"ש.

ניסן סלומינסקי: גילוי נאות בנושא של תעש.

אלעזר שטרן: אפשר לדעת מה סדר-היום מבחינת לוחות-הזמנים?

ניסן סלומינסקי: מבחינת הזמנים קשה לי לדעת כמה זמן ייקח הנושא של תעש.

משה גפני: לפעמים הוא תמים, יש פעמים שהוא עושה את עצמו.

ניסן סלומינסקי: יש שני סוגים.

ניסן סלומינסקי: יש "תמים תהיה עם ה' אלוקיך", זו דרגה גבוהה, ויש - - -

אלעזר שטרן: האם אני יכול להגיד גילוי נאות?

אלעזר שטרן: אני לא יודע מי מאתנו עושה את עצמו יותר תמים מהשני, אתה מצליח יותר ממני.

ניסן סלומינסקי: אני לא עושה את עצמי תמים.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, גילוי נאות בנושא של תעש - - -

יעקב ליצמן: אני מציע להצביע על תעש ואחר-כך לדון.

אלעזר שטרן: אפשר ישר להצביע על תעש.

יעקב ליצמן: זה לא במחלוקת.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, מי אמר שזה לא במחלוקת?

ראובן ריבלין: יש עוד מחלוקות?

ניסן סלומינסקי: לא אצלם, אצלנו.

יעקב ליצמן: אצלנו, לא נראה לי.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני רוצה רק גילוי נאות בנושא של תעש.

ניסן סלומינסקי: תכננו שנעשה ישיבה חגיגית, לאחר אישור הוועדה, אם היא תאשר, כי למעשה ההסכם מקבל תוקף.

ניסן סלומינסקי: היה ראוי שאחרי כל-כך הרבה שנים באמת ניתן לזה מעמד חגיגי, בפרט שלקראת הסוף היתה לוועדת הכספים השפעה, לפחות בכיוון של סגירת העניין, שלא יימשך יותר.

ניסן סלומינסקי: מה שקרה שכאשר קבעתי את הישיבה היתה לנו העברה כספית של האוצר על 1.6 מיליארד ומשהו, ולכן הוצאנו את הזימון, כי קשה היה שנהיה במצב שנאשר אלמנטים בלי הגיבוי הכספי שלהם.

ניסן סלומינסקי: מה שהתברר בסופו של דבר שלפי ההסכמים כנראה 1.6 מיליארד זה לא הסכום.

ניסן סלומינסקי: ההעברה הכספית הזאת נמשכה והיו צריכים להכין העברה חדשה.

ניסן סלומינסקי: חשבנו שהיא תגיע בזמן ונוכל להעביר את זה, ובסופו של דבר זה התעכב והתעכב והגיע רק הבוקר.

ניסן סלומינסקי: ההעברה הגיעה, אבל הגיעה רק הבוקר.

ניסן סלומינסקי: אתמול, אפשר להגיד, או הבוקר אפילו, כשראינו שזה לא מגיע, אמרנו שנבטל את החלק החגיגי ונעשה את זה רק כשנגמור את השלב האחרון, אבל בינתיים זה כן הגיע.

ראובן ריבלין: אני "חושש" שידענו מה יגיע, ואם הוא הגיע כפי שציפינו שהוא יגיע, אין לנו בעיה.

ניסן סלומינסקי: יהיו כאן שני דברים.

ניסן סלומינסקי: א', אין כאן החגיגיות שהיתה צריכה להיות עם כל מיני דברים נוספים, כי קצת יותר מסובך בכנסת להזמין דבר כזה - - -

<טמיר כהן: למרות שזה יאושר.

<טמיר כהן: קיבלנו אישור.

ניסן סלומינסקי: קיבלנו הכול, אבל עצרנו כשראינו שההעברה לא מגיעה, והיא הגיעה בסוף.

משה גפני: מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אין החלק החגיגי כרגע, אני מסביר בגילוי נאות.

ניסן סלומינסקי: ב', אני מבקש מחברי, שלמרות שלא שלחנו לכם את ההעברה והיא רק עכשיו הגיעה, חמה ממש, שתסכימו שנאשר את זה היום למרות שלא שלחנו הודעה מראש כי זה לא היה בידינו.

יעקב ליצמן: תעש – אין שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להתחיל עם הנושא.

ניסן סלומינסקי: מי מציג את כל הנושא?

ניסן סלומינסקי: מאיר.

ראובן ריבלין: אין פה נציג האוצר?

<טמיר כהן: הוא המשנה ליושב-ראש - - -

<קריאה: רשות החברות.

ניסן סלומינסקי: הסעיף הוא אישור דרך הפרטת חברת התעשייה הצבאית בע"מ ("החברה") – לפי סעיף 59ב(ח) לחוק החברות הממשלתיות.

יעקב ליצמן: אל תגיד לי שאתה הולך לקרוא את כל ההסכם.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שהם לא ירצו לקרוא את זה?

ראובן ריבלין: זו לא תקנה ולא צו.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מאשרים הסכמים, אנחנו מאשרים כסף.

ראובן ריבלין: זו ההעברה אין שום צורך.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: לפני שנאשר נרצה קודם כול לשמוע את המתווה כולו, להבין אותו, לשמוע את ההסכמות של כל הצדדים ואחר-כך להבין מה אנחנו נדרשים לאשר.

ניסן סלומינסקי: בתוך זה אני מציע שתכלול גם את הנושא של עשות אשקלון עם כל מה שכרוך בזה, וגם הייתי מאוד מבקש שאתה או מישהו מהחברה יסבירו את הנושא, חלק מההסכם שנראה כמו מה שנקרא "פנסיה תקציבית" או דברים מהסוג הזה.

ניסן סלומינסקי: תנו קצת פירוט והסבר.

<מאיר שמרה: אני משנה למנכ"ל רשות החברות הממשלתיות.

<מאיר שמרה: בערך לפני חודש, חודש וחצי, אני חושב שהצגנו פה מצגת מאוד ענפה ובפירוט רב לגבי דרך ההפרטה - - -

משה גפני: אם אתה יכול להתחיל מההתחלה, לפני שנתיים, היה מעניין.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

<מאיר שמרה: יש פה היסטוריונים טובים ממני, אני מניח שהם יסכימו לעשות את זה.

יעקב ליצמן: הוא רוצה את התקופה שלו.

ראובן ריבלין: הלוא הם כתובים על ספר דברי הימים.

ראובן ריבלין: גפני, אל תחשוש.

ראובן ריבלין: חביבי, התקופה שלך תיזכר.

ראובן ריבלין: יהיו כאלה שישכחו אותם, אותך לא.

ניסן סלומינסקי: רובי, אל תדאג, כבר שכחו וחתמו.

ניסן סלומינסקי: לא אותו, את כולנו.

ניסן סלומינסקי: הרי חתמו על ההסכם באוצר, אפילו לא היינו בעניין.

ראובן ריבלין: הוא היה בתקופה מאוד קשה.

ניסן סלומינסקי: אבל עכשיו.

ראובן ריבלין: יושב-ראש הוועד היה אומר: גישרו פה על פערים משמעותיים ביותר.

ניסן סלומינסקי: כתיבת ההיסטוריה היא אכזרית, תדע.

משה גפני: בערב סוכות הייתי צריך לבוא להצביע ואורי אריאל בא להצביע נגד.

משה גפני: כדאי לזכור את זה.

<אבי פלדר: אבל זה עבר.

משה גפני: ישבתי אתו בחדר, הוא ניתן לשכנוע.

משה גפני: הבעיה שעכשיו הוא מוקף.

משה גפני: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: אתה עוזר לו לא לשכוח.

ניסן סלומינסקי: במקום לקרב, אתה מרחיק.

משה גפני: די.

משה גפני: קריאות הביניים שלי הסתיימו.

ניסן סלומינסקי: במקום לקרב אתה מרחיק אותו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<מאיר שמרה: קיצורו של דבר, אנחנו מבקשים לאשר שלושה נושאים שכרוכים וקשורים בהפרטת תעש.

<מאיר שמרה: הראשון שבהם זה אישור דרך הפרטת חברת תעש לפי חוק החברות הממשלתיות.

<מאיר שמרה: השני שבהם זה אישור צו החברות הממשלתיות (הכרזה על אינטרסים חיוניים למדינה בתעש מערכות בע"מ), התשע"ד-2013, לפי סעיף 21א(א) לחוק יסודות הכנסת ולפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין, בהתייחס לאותן הוראות צו שהפרתן מטילה אחריות פלילית.

<מאיר שמרה: הנושא השלישי זה אישור השקעת בעלים בחברה, בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות לצורך יישום פרישה מיידית של עובדים כחלק מהמלך להבראת החברה, בהתאם לפנייה שמצורפת בפניכם פה, ואנחנו מדברים על סכום של 2.48 מיליארדי שקלים, כאשר מתוכם לטובת רשת הביטחון בהרשאה להתחייב, 766 מיליון שקלים, כ-1.5 מיליארד לטובת פרישה של 1,170 עובדים.

<מאיר שמרה: כל המהלך הזה הוא חלק מתהליך ההבראה/הפרטה של תעש.

<מאיר שמרה: אם יש צורך לחזור על עיקרי מבנה התהליך, נעשה זאת.

ניסן סלומינסקי: תחזור על עיקרי הדברים.

<מאיר שמרה: למעשה אנחנו מתעדים להפריט את תעש לקראת סוף 2015, כאשר עד אז יפרשו במסגרת התהליך הזה כ-1,170 עובדים.

<מאיר שמרה: במקביל, נסדיר את מבנה ההון של החברה.

<מאיר שמרה: יצרנו ביחד עם משרד הביטחון ותעש הסכם רכש חמש-שנתי, שבעיקר מטפל בנושא של קווי התחמושת הכבדה, כדי לייצר מהלך עסקים בשנים הקרובות ואפשרות לתעש להמשיך לפעול כעסק חי.

<מאיר שמרה: אנחנו מייצרים הפרדה בין התחייבויות עבר לפעילות העסקית העתידית בדרך זו שאנחנו מקימים את תעש כחברה חדשה הנקראת "תעש מערכות".

<מאיר שמרה: בשנה הקרובה נבצע את כל המהלך של הפרדת הנכסים וההתחייבויות והעברת העובדים לתעש חדשה שנקראת "תעש מערכות".

<מאיר שמרה: במקביל, יחידה מסווגת תישאר ותיקרא "חברת תומר".

<מאיר שמרה: היא תישאר כחברה ממשלתית באחריות מערכת הביטחון והכוונה היא בתעש מערכות, למעט אותה פעילות שאנחנו מוציאים החוצה, לבצע את ההפרטה שלה, בתקווה שזה ייקח לא יותר מסוף 2015.

<מאיר שמרה: זאת הכוונה.

<מאיר שמרה: מה שאנחנו מבקשים לאשר זה כמו שאמרתי, האחד, על-פי חוק, את דרך ההפרטה - - -

ניסן סלומינסקי: מה יהיה בהפרטה הזאת?

ניסן סלומינסקי: האם לתעש מערכות יהיו חובות?

ניסן סלומינסקי: דבר, שנדע.

<מאיר שמרה: אמרתי שיש הפרדה בין התחייבויות עבר לפעילות העסקית העתידית.

<מאיר שמרה: ברגע שאנחנו יוצרים חברה חדשה, המדינה, כחלק מהסדרת ההון של אותה חברה, מבצעת - -

ראובן ריבלין: היא לוקחת תחת עצמה את החובות.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל שיסביר.

<מאיר שמרה: - - מחילה של החובות, שזה 2.7 מיליארד, למעט הסכום שאנחנו מדברים עליו עכשיו.

<מאיר שמרה: עד היום יש הצטברות של כ-2.5 מיליארד שקל ואנחנו מוחלים על החוב והופכים אותו להון מניות.

<מאיר שמרה: החברה הזאת תקבל ארבעה מתחמי קרקע - - -

משה גפני: למה הופכים אותו?

<מאיר שמרה: הופכים אותו להון מניות, השקעת בעלים.

<מאיר שמרה: החברה הזאת תקבל את מתחמי הקרקע הנדרשים לפעילות העסקית שלה, אותם המתחמים שדיברנו עליהם.

ראובן ריבלין: זו לא מחילה.

ניסן סלומינסקי: אותן קרקעות שהיום תעש יושבת עליהן יישארו אצל תעש מערכות?

ראובן ריבלין: לא.

ניסן סלומינסקי: רובי, אני יודע.

<מאיר שמרה: רובי, זה שאלות מנחות.

<מאיר שמרה: אנחנו כבר רגילים לזה.

ניסן סלומינסקי: רובי, זה שאלות מנחות.

ניסן סלומינסקי: תחשבו שאתם צריכים לשכנע אותנו ללכת להפרטה.

<מאיר שמרה: כל התהליך של ההפרטה של תעש נעשה בכוונת מכוון, כדי לא למכור פה פלטפורמה של פעילות נדל"נית או פעילות כזאת או אחרת שלא קשורה לפעילות העסקית היצרנית.

<מאיר שמרה: ולכן הקרקעות שאנחנו קוראים להן בשפה המקצועית "קרקעות עודפות", שלא נדרשות לייצור הכנסה - -

ראובן ריבלין: הם מחזירים אותן למדינה.

<מאיר שמרה: - - כמו למשל רמת השרון, מחזירים למדינה, לפי ההסכמים שנחתמו עם הנהלת החברה בידיעת העובדים ובהסכמת העובדים.

ראובן ריבלין: אני רוצה לתקן.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, אין כאן מחילת חובות, אלא יש הסכמה הדדית שהמדינה מוותרת על החוב.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אתם לא עומדים על כך שיש לכם זכויות בקרקעות שאתם לא צריכים להן כדי לנהל את המערכת הפעילה של החברה עצמה.

<מאיר שמרה: רק תזכור שאני מהמדינה, לא - - -

אלעזר שטרן: כשאתה אומר שאתם לא צריכים את הקרקעות - - -

ראובן ריבלין: יש פה ויתור הדדי, כדי שלא לעשות אותם אלטרואיסטים, זאת אומרת, פתאום המדינה מוותרת.

ראובן ריבלין: המדינה מוותרת, ובצדק, פעמים היא לא מוותרת, ובצדק, וסגן השר בזמנו, יצחק כהן, עמד על כך פה בוועדה עצמה בצורה מפורטת יותר.

ראובן ריבלין: פה יש הבנה והסכמה לגבי ויתורים הדדיים על טענות כאלה ואחרות ופטירת החברה מכל אותן חובות עבר שהמדינה לוקחת על עצמה ובלי תמורה, עם תמורה.

ראובן ריבלין: תעש מסתפקת באותן קרקעות שלהן היא זקוקה כדי להפעיל את המערכת.

ניסן סלומינסקי: רובי, אני רוצה לשמוע את המדינה, את הממלכה אומרת את הדברים.

ראובן ריבלין: שיאמר כן, אז זה בסדר.

ראובן ריבלין: אני אומר "האומנם?", אתה תאמר "כן", הכול יהיה בסדר.

<מאיר שמרה: האומנם?

<מאיר שמרה: תעש כחלק מהמהלך הזה של פינוי הקרקעות שיושבות במרכז, מה שנקרא, "האורבני", עד שנת 2020 אמורה לעבור וצריכה לעבור בהתאם להסכמות שהתגבשו לרמת בקע שבנגב.

<מאיר שמרה: כחלק מהתהליך הזה גם נחתמו הסכמים עם תעש, עם מערכת הביטחון, עם כלל הגורמים שמאפשרים למשרד הביטחון לתכלל את כל האירוע של ביצוע המעבר לנגב, סטטוטוריקה וכל מה שכרוך בזה, כדי שהמהלך הזה יבוצע.

<מאיר שמרה: אני מזכיר ואומר שאמרנו גם בפעם הקודמת שאנחנו נהיה פה שוב, בוועדת הכספים, שזה כרגע עוד לא הגיע לכדי מעשה, כדי לאשר לפחות עוד חצי מיליארד שקל של מימון ביניים עד למועד ביצוע ההפרטה, שאנחנו מדברים על סוף 2015.

<מאיר שמרה: צריך לזכור שתעש מתנהלת בשנים האחרונות בגירעון תזרימי.

<מאיר שמרה: המטרה של ההפרטה הזאת זה לייצר יציבות, אבל ייקח זמן עד שזה יקרה, ומחילת החובות לא יוצרת שום אירוע תזרימי חדש, לכן אנחנו צריכים לתמוך בתעש, לפחות בפרק הזמן הקרוב, בתקווה שתעש תצליח לשגשג.

<מאיר שמרה: ואנחנו סמוכים ובטוחים שבאירוע הזה היא תצליח לשגשג ולא תצטרך להגיע כל שני וחמישי לפה, ונוכל לצאת לדרך בשעה טובה.

משה גפני: למה זה לקח כל כך הרבה זמן, מעבר למה שנדרש על דבר פשוש מבחינת הזמן?

משה גפני: לא שהבעיה פשוטה, הבעיה מאוד מורכבת, אבל זה לקח יותר זמן ממה שאמרתם בהתחלה.

משה גפני: הרבה יותר זמן.

ראובן ריבלין: היה משא-ומתן עם העובדים, שלא היה פשוט.

משה גפני: העובדים ישבו פה ואמרו: אנחנו הסכמנו.

משה גפני: המדינה באה לפה וקבעה זמן פחות או יותר מתי זה יקרה, וזה לא קרה.

ראובן ריבלין: העובדים הסכימו אחרי שהסכימו אתם.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הבעיה האחרונה היתה משרד הביטחון.

משה גפני: זו לא הבעיה האחרונה, זו הבעיה שהיתה כל הזמן – איפה הכסף.

ניסן סלומינסקי: היא גם הבעיה האחרונה שנשארה שהיה צריך להתחייב - - -

משה גפני: זו גם שאלה מנחה.

משה גפני: מי משלם את זה בסוף?

ניסן סלומינסקי: מאיר, אני מציע שתדבר יותר פתוח - -

<מאיר שמרה: אני מדבר פתוח.

ניסן סלומינסקי: - - במקום שיישאלו השאלות וזה ייקח כפליים זמן - - -

ראובן ריבלין: לא צריך לשאול שאלות.

ניסן סלומינסקי: צריך לשאול.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול לאשר דבר כזה כוועדה בלי שאתה יורד לעומק, לפחות מפני הכבוד, שלא לדבר על זה שיש גם שאלות.

משה גפני: זו הפרטה של חברה מאוד גדולה עם הרבה מאוד עובדים.

ניסן סלומינסקי: כמה המדינה משקיעה בכל הפרויקט הזה כדי להביא להפרטה?

<מאיר שמרה: קודם כול, אני אדבר בכמה מילים על מערכת ההסכמים שחתמנו לאחרונה עם העובדים, וגם זה היה לאחר משא-ומתן מאוד-מאוד ממושך, רצוף משברים, עליות ומורדות.

<מאיר שמרה: לא משנה עכשיו מי אשם, מי לא אשם, זה לקח זמן, אתם יודעים.

<מאיר שמרה: כבוד היושב-ראש הקודם זוכר שהייתי פה בפסח שלפני פסח, והוא שאל אותי, ואמרתי שעד פסח - - -

משה גפני: לא בפסח שלפני פסח, בפסח לפני שנתיים.

<מאיר שמרה: זה היה לפני שנתיים.

<מאיר שמרה: אז אמרתי: עד פסח זה ייחתם, ואנחנו נהיה פה.

<מאיר שמרה: בדיוק לאחרונה נזכרתי.

<מאיר שמרה: רציתי לשחזר מתי היה הפסח הזה, אם זה היה בשנה שעברה או לפני שנתיים, ונזכרתי שזה היה לפני שנתיים שאמרתי שעד פסח הכול ייגמר.

<מאיר שמרה: לפני חודשיים הייתי פה, ואמרתי שבתוך שבועיים הכול ייגמר, ואיציק יהודה חלק עלי, והוא כנראה צדק, הוא ידע למה זה לא נגמר אז.

<מאיר שמרה: עכשיו זה נגמר.

ניסן סלומינסקי: הנקודה היתה שהודיעו לכם שיותר לא יעבירו כספים פה לנושא.

ניסן סלומינסקי: יצחק, לא העבירו - - -

<מאיר שמרה: אני אומר לא בציניות: ועדת הכספים היתה שושבין מאוד-מאוד מרכזי לכל התהליך הזה, תמכה בו בוועדות משנה כאלה ואחרות, שי חרמש ואחרים, בקדנציה הקודמת וגם בקדנציה הזאת.

<מאיר שמרה: אני חושב שצריך להסיר את הכובע בפני הנחישות, הרצינות והרצון לתרום, גם מבחינת האווירה החיובית וגם מבחינת סד הזמנים והאילוצים שהכנסתם אותנו אליו, ואני מניח שזה תרם.

<מאיר שמרה: יכול להיות שבלי זה, זה היה קורה בפסח בעוד שנתיים.

<מאיר שמרה: אני רוצה רק להודות לכם ולברך אתכם.

<מאיר שמרה: מבחינת מה שאני אגיד, קשה לי לכסות הכול, כי כבר היינו כמה פעמים, אבל אני אנסה לנחש מה תשאלו.

<מאיר שמרה: יש פה מערכת של ארבעה הסכמים: הסכם המעטפת שמקבע את מחויבות העובדים להפרטה, מעבר תעש לחברה חדשה, מעבר לנגב, הסכם לפרישה מיידית של כ-1,200 עובדים, שאומנם בתנאים מיטיבים.

<מאיר שמרה: לכל מי ששאל, מדובר - - -

ניסן סלומינסקי: האם תוכל לפרט מה התנאים?

<מאיר שמרה: מדובר בתנאים של משכורת אחרונה לעומת התקנון האחיד, ורק הדלתה בין התקנון האחיד לזה, לסך כול העובדים, אני מניח שהיא 600 מיליון שקל תוספת פלוס מינוס.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ראובן ריבלין: תוספת לפיטורים של העובדים, של אלה שיפרשו.

<מאיר שמרה: הסכם הרפורמה שנחתם ב-2005 קובע תקנון אחיד, כשזה למעשה מיצוע של שלוש שנים לפי נוסחה כשחלק זה שלוש השנים האחרונות וחלק התקופה הקודמת, מ-2005, כאשר מה שניתן פה לעובדים זה בהתאם לתקדים של אותם הסכמים שנחתמו עם העובדים גם לאחר הרפורמה, הסכמים קודמים.

<מאיר שמרה: היה תקדים שהעובדים, מבחינתם בצדק, נאחזו בו, באמירה שמה שהיה הוא שיהיה, ולדבר הזה כבר הסכמנו.

ניסן סלומינסקי: מה הסכמתם?

ניסן סלומינסקי: תסביר לי בלי קשר למה שהיה מה הם מקבלים, שאני אבין.

<מאיר שמרה: הסכמנו לתת תנאי פרישה לעובדים בפנסיה מוקדמת, כאשר מה שקובע, המשכורת שקובעת לפנסיה היא המשכורת האחרונה של העובד.

ניסן סלומינסקי: את זה הוא יקבל עד סוף חייו?

<מאיר שמרה: בהתאם לאחוזים שהוא צבר.

ראובן ריבלין: ודאי-ודאי.

ראובן ריבלין: הם עבדו בשביל זה.

ראובן ריבלין: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על פנסיה תקציבית או שאתה מדבר על פנסיה צוברת?

ניסן סלומינסקי: כאן מדובר על פנסיה תקציבית.

ראובן ריבלין: תקציבית, בוודאי.

ניסן סלומינסקי: מה זה "בוודאי"?

ראובן ריבלין: יש פה עובדים שעבדו במשך 40 שנה.

ראובן ריבלין: הם הגיעו להסכמה עם החברה עצמה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין את ההסכמה בדיוק.

ניסן סלומינסקי: השאלה שלי היא לא כל-כך לגבי העובדים האלה, השאלה שלי היא על התקדים שיצרנו פה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין אותו שאני אדע.

ניסן סלומינסקי: מה התקדים?

ניסן סלומינסקי: למעשה אישרתם להם - - -

ראובן ריבלין: הואיל ואני לא סוציאל דמוקרט, אני דואג לעובדים.

ניסן סלומינסקי: תן לי, רובי.

ניסן סלומינסקי: באמת, נו.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אי-אפשר ככה.

ניסן סלומינסקי: כנסו לחדר צדדי, תעשו את זה.

יצחק כהן: דנו על זה כבר עשרות פעמים, לא היתה אבן שלא הפכנו, ועכשיו אתה מתחיל מחדש.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין.

ניסן סלומינסקי: אתה בשוויון נפש ואתה כאן יוצר תקדים שמחר בכל דבר ודבר יכול להיות שזה יקרה, ולכן אני רוצה להבין לפני כן.

ראובן ריבלין: שלא יתפוצץ.

ניסן סלומינסקי: לא רוצה שיתפוצץ.

ראובן ריבלין: השאלות שלך הן שאלות נכונות, אבל אנחנו הסכמנו.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצטרך לתת את הדין אחר-כך אם נישאל, שלפחות נדע על מה אנחנו מצביעים.

ניסן סלומינסקי: תסביר במילים שלנו.

ניסן סלומינסקי: כלומר, למעשה כל עובד - - -

משה גפני: אין פה הסכמה שיוצרת תקדים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: כל עובד מאותו רגע יקבל למעשה פנסיה תקציבית, לא צוברת.

<מאיר שמרה: זו לא פנסיה תקציבית.

ניסן סלומינסקי: עד סוף ימיו הוא יקבל את מה שמגיע לו.

<מאיר שמרה: זו לא פנסיה תקציבית.

<מאיר שמרה: יש תקנון אחיד, לצורך העניין קרנות הפנסיה, כאשר בתקנון האחיד מגיע לעובדים משהו, סכום מסוים, כאשר מה שעשתה המדינה, למעשה החברה באמצעות המדינה שמעבירה את התקציבים, משלימה דלתה מסוימת נוספת על התקנון האחיד.

יצחק כהן: כדי להביא אותם ל-70%.

<מאיר שמרה: אם זה פנסיה תקציבית, כן או לא, אני לא - - -

ראובן ריבלין: עשינו את זה באל-על ב- - -

<מאיר שמרה: זה לא פנסיה תקציבית, אבל בסוף מה שחשוב זה מה שהעובדים מקבלים.

יצחק כהן: התוצאה היא כמו פנסיה תקציבית.

ניסן סלומינסקי: התוצאה היא כמו פנסיה תקציבית.

ניסן סלומינסקי: אבי, האם זה יהיה תקדים עכשיו?

ניסן סלומינסקי: יש במשק עוד הרבה נושאים כאלה שיצטרכו להגיע לפתרון.

ניסן סלומינסקי: האם זה יהיה תקדים לכל המשק מכאן ולהבא או שזה מקרה יחידני ואתם מודים שזה מקרה יחידני?

ניסן סלומינסקי: אם זה יהיה התקדים, המשמעות היא שאנחנו כאן מצביעים על תקדים שבכל הפרטה שתהיה במשק או בכל מצב שיהיה, בחברות הממשלתיות העובדים יקבלו פנסיה תקציבית.

ניסן סלומינסקי: האם זאת המשמעות או שזה מקרה חריג?

<אבי ניסנקורן: קודם כול, כל הסכם הוא בפני עצמו.

ראובן ריבלין: זה לא חוק.

<אבי ניסנקורן: כל הסכם הוא בפני עצמו.

<אבי ניסנקורן: יש הסכמים שיקבלו יותר, יש הסכמים שיקבלו פחות.

<אבי ניסנקורן: זה לא הסכם שיהפוך להיות מודל מחייב במגזר הציבורי.

<אבי ניסנקורן: לכל משא-ומתן יש המורכבות שלו והבעיות שלו.

ראובן ריבלין: בזמנו השקיעו את קרנות הפנסיה של אל-על בכנפיים – קנו מטוסים.

ראובן ריבלין: לאחר מכן, כשהיה צריך לפרק אותה, באו למצוא איזה פתרון שבו אנשים אשר - - -

ניסן סלומינסקי: רובי, לי זה חשוב, כי אנחנו נשב כאן על משהו אחר ותגיע חברת חשמל או יגיעו אחרים.

ניסן סלומינסקי: לא רק זה, אם יבוא אבי ויגיד: רבותי, כבר נוצר תקדים במשק - - -

יצחק כהן: הוא כבר אמר בקולו שזה לא מודל.

ניסן סלומינסקי: זה מה שרציתי לדעת, שלא קבענו כאן תקדים.

ראובן ריבלין: אם חברת החשמל, כמו שבזק לא רצתה, לא תעביר את כל אותם דברים שהיא לא צריכה להם ושהיא רכשה שליטה עליהם במשך שנים כתוצאה מכך שהיו מקומות שכוחי אל או בכלל לא התייחסנו אליהם – אם הם לא יגיעו להסכמה, פה יש הסכמה הדדית - - -

ניסן סלומינסקי: מה זה הסכמה הדדית?

ניסן סלומינסקי: בין מי למי?

ראובן ריבלין: בין תעש על המכלול של תעש למדינת ישראל.

ניסן סלומינסקי: מה זה בין תעש למדינת ישראל?

ניסן סלומינסקי: נניח תהיה הסכמה בין חברת חשמל לעובדים לתת להם פנסיה תקציבית.

ניסן סלומינסקי: נניח.

ניסן סלומינסקי: זה נקרא הסכמה?

ראובן ריבלין: אני אסביר לך מה זה דבר שנידון לגופו של עניין.

ראובן ריבלין: בהחלט חברת חשמל מאוד דומה.

ראובן ריבלין: אלא מה?

ראובן ריבלין: בזק בזמנו, כאשר היתה מקימה אנטנה, היתה צריכה בערך 100 מטר ימינה, 100 מטר שמאלה, הם לקחו בערך 3 ק"מ לכל הצדדים ונוצר מצב שבו היום כל המלונות באילת משוועים לקרקע והאזור של האנטנה היה שייך כולו לבזק.

ראובן ריבלין: בזק באה ואמרה: הנכס הזה שייך לי ולא שייך למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, יש לנו זכויות מוקנות באותו שטח.

ראובן ריבלין: היה ויכוח שלם, ובגלל זה גם אי-אפשר היה להפריט את בזק.

ראובן ריבלין: היתה אמירה מפורשת שכל מה שבזק מחזיקה שייך לה, ומי שרוצה לבוא ולקנות את הקרקע, יבוא אליה, על מנת לנהל משאים ומגעים.

ראובן ריבלין: פה, במסגרת חברת תעש, הגענו להבנה הדדית בין המדינה לבין תעש, שבה יש ויתורים הדדיים משני הצדדים.

ראובן ריבלין: תעש הולכים היום לפנות 1,100 עובדים שלא יכולים בגיל שהם נמצאים בו לעבור על טפם, נשותיהם, נכדיהם.

ראובן ריבלין: הם עשו את העבודה שלהם.

ראובן ריבלין: באים ומסדרים את הדרך שבה הם יעזבו את תעש.

ראובן ריבלין: הדברים האלה מחייבים כמובן השקעה.

ראובן ריבלין: אם תעש היתה באה ואומרת: כל הקרקע שאני הולכת לפנות על מנת לעבור היא שלי, ואני אעביר את כל ההעברות - - -

ניסן סלומינסקי: רובי, מה זה שייך?

ניסן סלומינסקי: הקרקע הזאת של המדינה.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ראובן ריבלין: אתה צודק, אני רק אומר לך בתקדימים - - -

עפר שלח: אם היו מעבירים את תעש בלי להפריט אותה, הקרקע היתה עוברת - - -

ניסן סלומינסקי: עזוב, רובי, בוא נתמקד - - -

ראובן ריבלין: הלוואי וכך היינו מתנהגים מההתחלה, שלח.

ראובן ריבלין: פעם רמת השרון היתה יותר רחוקה מהנגב.

ניסן סלומינסקי: מאיר ואבי, הסכום הזה משולם רק ל-1,200 העובדים שעוזבים עכשיו או שהוא גם ישולם לכל העובדים שיפרשו במשך הזמן כתוצאה מזה שהמפעל יעבור לנגב והם יעזבו?

ניסן סלומינסקי: הרי כולנו יודעים שכל העובדים של היום לא ימשיכו בסוף ולאט-לאט הם יעזבו, לא יעברו לנגב.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אם התנאים האלה חלים על כולם.

ראובן ריבלין: כל הסכם נדון לגופו.

ניסן סלומינסקי: מה יש בהסכם הזה?

ניסן סלומינסקי: הרי ההסכם הזה סגור על הכול, זה בסדר.

ראובן ריבלין: המדינה מקבלת 40 מיליארד.

יעקב ליצמן: האם, אדוני, יש מצב שאתה נגד ההסכם?

יצחק כהן: אתה רוצה לבטל את ההסכם?

יצחק כהן: בוא נתחיל מההתחלה.

יצחק כהן: דיון של כמה שנים מתחילים עכשיו?

יצחק כהן: אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין מה שאתה רוצה.

יצחק כהן: אני לא מבין מה שאתה רוצה.

יצחק כהן: אבי אומר לך בפירוש.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להבין, כי אני יודע שבעוד - - -

יצחק כהן: אז תסבירו בפעם - - -

<אבי ניסנקורן: אני ארחיב.

<אבי ניסנקורן: אני ארחיב.

ניסן סלומינסקי: בעוד חודש נגיע לחברת חשמל - - -

יצחק כהן: אמר אבי ושמענו, שכל הסכם עומד בפני עצמו, וההסכם הזה הוא לא מודל.

ראובן ריבלין: בשביל זה צריך להתחיל עם דור ב'.

ראובן ריבלין: דור המייסדים הוא בעייתי בהחלט.

ניסן סלומינסקי: כן, אבי.

משה גפני: אם אפשר שני משפטים לפני אבי.

ניסן סלומינסקי: כן.

משה גפני: רק שני משפטים.

משה גפני: המדינה באמצעות רשות החברות הממשלתיות רצתה לסגור את תעש, העובדים היו בסכנת פיטורים, כולם.

משה גפני: זאת היתה תמונת המצב.

ראובן ריבלין: או כאלה שלא הסכימו לעבור.

משה גפני: המדינה לא רצתה להיכנס לעניין הזה.

משה גפני: היה שלב כזה.

משה גפני: ניהלו משא-ומתן ארוך ומייגע שהיה מלווה על-ידי ועדת הכספים, היה אז שי חרמש וטמיר היה שם מטעם הוועדה, היתה ועדה שעסקה בזה, לחצנו, וגם אתה ממשיך בדרך הזאת, לכן את השאלות שלך אני מקבל בתור שאלות מנחות ולא בתור שאלות אחרות.

משה גפני: המציאות היא שהעובדים ויתרו, וזה לא תקדים לשום דבר, משום שיותר מ-1,000 עובדים מפוטרים, הם יוצאים.

משה גפני: הם היו יכולים להגיד: לא רוצים לצאת.

משה גפני: להישאר תחת כנפי הממשלה.

משה גפני: מה שקרה שהתנהל משא-ומתן.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

משה גפני: היו נשארים ופה היו מעבירים בכל פעם 70 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: לא היו מעבירים.

משה גפני: מי לא היה מעביר?

ניסן סלומינסקי: היו סוגרים את תעש.

משה גפני: מי היה סוגר?

משה גפני: אתה היית מצביע נגד 3,000 עובדים?

יצחק כהן: עוד אפשר לעשות את זה עכשיו.

יצחק כהן: ..

יעקב ליצמן: אני העברתי בכל שנה.

משה גפני: אני לא מדבר על הזמן שלי.

משה גפני: העברנו כסף כדי לשלם משכורות לעובדים.

ניסן סלומינסקי: מוישה, לא הייתי מעביר.

ניסן סלומינסקי: הפסקנו להעביר.

ניסן סלומינסקי: לא הייתי מעביר יותר.

ניסן סלומינסקי: אני מודיע לך שלא הייתי מעביר.

משה גפני: א', העברת.

ניסן סלומינסקי: הפסקנו להעביר עד שהתגבש הסדר.

משה גפני: גם אני הפסקתי והעברתי.

ניסן סלומינסקי: זה טוב, כי אילולא זה לא היו מגיעים להסדר.

משה גפני: בסדר, אנחנו יודעים.

משה גפני: אני מסכים אתך.

ניסן סלומינסקי: אני לא נגד ההסדר.

משה גפני: מה שקרה שבהסכם הפריטו את החברה, הפכו אותה לחברות פרטיות, כמו שהזכיר קודם המשנה למנהל רשות החברות.

ראובן ריבלין: פטרו אותה מחובות העבר.

משה גפני: חלק מהעובדים פוטרו והולכים הביתה ומקבלים פיצויים, כשזה לא תקדים למשהו אחר.

משה גפני: חלק מהנושאים שעומדים על הפרק הם נושאים שהם לא פשוטים בכלל מבחינת העובדים.

משה גפני: יושב-ראש ועד העובדים עם ועד העובדים גילו בגרות בעניין הזה, ידעו את אשר לפניהם, הסכימו לחתום על דבר שהוא לא פשוט, הוא קשה.

משה גפני: הממשלה ראתה שהכנסת מאוד אחראית בעניין הזה ומאוד עומדת על דעתה שהחברה לא תפורק והגיעה בסוף להסכם, ולכן זה יום חגיגי כמו שאמרת.

משה גפני: זה דבר שבאמת עמדו עליו, זה לא יוצר תקדים לשום דבר אחר.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאני רוצה לדעת.

ניסן סלומינסקי: אבי, גם מה ששאלתי לגבי העובדים האחרים.

ניסן סלומינסקי: תן לנו את התמונה הכוללת כדי שנדע ושנבין.

<אבי ניסנקורן: קודם כול, אני רוצה להצטרף למה שמאיר אמר, אני רוצה להודות לוועדה הקיימת וליושב-ראש הקיים שדחפו, ואני רוצה מאוד להודות ליושב-ראש הקודם, שליווה את זה באופן אינטנסיבי והקים גם ועדת משנה, לטמיר ולשי חרמש, שליוו את זה באופן אישי.

<אבי ניסנקורן: אנחנו אחרי משא-ומתן של ארבע שנים.

<אבי ניסנקורן: זה היה התיק הראשון שקיבלתי כשמוניתי ליושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי, כשאמרו לי "הכול גמור".

<אבי ניסנקורן: ארבע שנים אנחנו מתנהלים סביב הנושא הזה, ואני חייב להגיד, ואני מניח שהמדינה תסכים אתי, שכל המגרשים של המדינה.

<אבי ניסנקורן: פעם אחר פעם אחרי שסגרתי את ההסכם ביחד עם יושב-ראש הוועד, באה המדינה וביקשה לפתוח אותו ופתחנו אותו.

<אבי ניסנקורן: למה זה ארבע שנים?

<אבי ניסנקורן: כי בכל פעם רגולטור אחר בקרב המדינה בא ומבקש שינוי בהסכם, אנחנו נעתרים, יושבים ועושים שינויים בהסכם, כולל בחצי השנה האחרונה, כולל בחודשיים האחרונים, כולל בחודש האחרון.

<אבי ניסנקורן: כך שהעובדים התנהגו פה בסופר אחריות מעל ומעבר.

<אבי ניסנקורן: פעם זה היה רשות החברות ואחר-כך הממונה על השכר ואגף התקציבים ומשרד הביטחון, רשימה בלתי נלאית, וכשגמרנו את הסבב, הסבב התחיל מחדש.

<אבי ניסנקורן: לכן זה נמשך כל-כך הרבה זמן, וחבל שזה נמשך כל-כך הרבה זמן.

<אבי ניסנקורן: זה מראה שתמיד צריך בצד השני מישהו אחד שמנהל מולנו את המשא-ומתן.

<אבי ניסנקורן: בלתי אפשרית המסכת הזאת.

<אבי ניסנקורן: אני חושש שבלי המעורבות של ועדת הכספים והלחץ שלה, זה גם לא היה נגמר.

<אבי ניסנקורן: לגבי ההסכם.

<אבי ניסנקורן: יש פה רפורמה וברפורמה הזאת יש היבטים קשים מאוד לעובדים ויש בה גם תמורות לעובדים.

<אבי ניסנקורן: העובדים במסגרת הרפורמה הזאת, צריך לזכור, לא קיבלו תוספות שכר במשך שנים ארוכות.

<אבי ניסנקורן: העובדים היו מוקפאי שכר.

<אבי ניסנקורן: השכר הממוצע בתעש לעומת השכר הממוצע בתעשיות הביטחוניות האחרות, המקבילות נמוך ב-20% אחוזים, ותעש לא פחות טובה ולא פחות איכותית והעובדים לא פחות טובים ואיכותיים, זה היה עקב המצב הכלכלי שלה.

<אבי ניסנקורן: העובדים במסגרת ההסכם מסכימים עם דבר שאני לא רואה שאני מסכים לו בהכרח במקומות אחרים, ששליש מהעובדים הולכים מיידית הביתה.

<אבי ניסנקורן: שליש מהעובדים.

<אבי ניסנקורן: והעובדים האלה שהולכים הביתה, קשה להניח שימצאו מקורות תעסוקה אחרים בגיל שהם פורשים, אחרי שהם התמקצעו בתעשיות הביטחוניות.

<אבי ניסנקורן: העובדים האלה, אני לא יודע איך הם ימצאו מקורות תעסוקה אחרים.

<אבי ניסנקורן: הסכמנו במסגרת ההסכם להפרטה, הסכמנו במסגרת ההסכם לפינוי הקרקעות ברמת השרון, הסכמנו למעבר לנגב, הסכמנו על דרישות לגבי חיפה של מעבר מפעל, הסכמנו לדרישות משרד הביטחון.

<אבי ניסנקורן: במסגרת ההסכם אנחנו עושים שינוי מבני בתעש, שיהפוך את תעש לחברה יותר יעילה.

<אבי ניסנקורן: עשינו שם מסכת הסכמות שלמה, שיש בה ויתורים קשים של העובדים.

<אבי ניסנקורן: בצד זה העובדים גם קיבלו.

<אבי ניסנקורן: אני אומר: כל הסכם לגופו, אבל שלא יהיה ספק, גם בהסכמים אחרים וגם בחברות אחרות וגם בחברת חשמל נדרוש שהעובדים יקבלו.

<אבי ניסנקורן: זו לא מילת גנאי שלעובדים מותר גם לקבל תמורות.

<אבי ניסנקורן: זו לא מילת גנאי, זה דבר לגיטימי לחלוטין.

<אבי ניסנקורן: היא הפכה פתאום לאיזו מילת גנאי.

<אבי ניסנקורן: במסגרת ההסכם העובדים קיבלו, ונכון, הדגש שלנו היה על נושא הפנסיה.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שהעובדים האלה, כשהם יוצאים ממעגל העבודה, ימשיכו להשתכר ולקבל שכר בכבוד.

<אבי ניסנקורן: גם כשמדברים על 70%, מי שמגיע ל-70%, צריך לזכור, זה מהשכר הפנסיוני, זה לא משעות נוספות, זה לא מהחזרי הוצאות.

<אבי ניסנקורן: אנחנו מכירים את תמהיל השכר במגזר הציבורי, העובד יורד משמעותית בהכנסה שלו ובסופו של דבר העובדים לא צריכים להיכנס למעגל עוני, וזאת המטרה, והמטרה עד כמה שאפשר שהעובדים יישארו באותה רמת חיים שהיתה להם לפני שהם פרשו, זה דבר לגיטימי, זה דבר ראוי.

<אבי ניסנקורן: זה לא פנסיה תקציבית.

<אבי ניסנקורן: דרך אגב, מה שקורה פה, העובדים הפרישו כל החיים שלהם, מי שלא בפנסיה תקציבית, ואנחנו נותנים רק את הפער, כי מה שקיים בקרן, קיים בקרן, ועליה אין תוספת של המדינה.

<אבי ניסנקורן: יש פער שמשלים לשכר האחרון כפול האחוזים שהעובד קיבל.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שנכון וראוי שדווקא נתמקד בזה בהסכמים ולא נתמקד בדברים אחרים, כי בסוף - - -

ראובן ריבלין: נדמה לי שחשוב שתדגיש שהיה אלמנט נוסף שבו עובדים נתבקשו להעתיק את מקום מגוריהם למרחק של - - -

משה גפני: הוא אמר.

ראובן ריבלין: זה לא היה עניין של פרישה או של צמצום עבודה.

ראובן ריבלין: באו ואמרו להם: אתם עוברים לנגב.

ראובן ריבלין: 1,200 אנשים - - -

ניסן סלומינסקי: לכן, שאלתי.

ניסן סלומינסקי: כרגע הוא דיבר על אלה שעוזבים.

<אבי ניסנקורן: ההסכם חל על רשימה סגורה של עובדים שעומדים בקריטריונים, זה 1,100 עובדים שפורשים מיידית, זה כ-1,000 עובדים שיפרשו בעתיד, והקריטריונים נקבעו בהסכם, נקבע מי העובדים שזכאים.

<אבי ניסנקורן: בגדול, זה על-פי גיל וותק העובדים.

ראובן ריבלין: זה לא לרוחב הלוח.

<אבי ניסנקורן: זה לא לכל 3,500 העובדים בתעש, זו רשימת עובדים שבעיקרה זה העובדים הוותיקים יותר והמבוגרים יותר.

<אבי ניסנקורן: אלה עיקר העובדים שעליהם חל ההסכם, כשמסלול ההסכם כבר מקבע שיצאו לא 1,100 עובדים, ההסכם מקבע פרישת מעל 2,000 עובדים במסגרת ההסכם.

<אבי ניסנקורן: בנוסף, ההסכם גם מסדיר את הזכויות במסגרת המעבר לנגב, במסגרת העתקת המגורים.

<אבי ניסנקורן: בסופו של דבר זה הסכם מאוזן, לדעתי, שהעובדים, מצד אחד, הולכים למהלך מאוד מפחיד מבחינתם, גם של הפרטה וגם של פיטורים מסיביים, ומצד שני, ניסינו במסגרת ההסכם לתת את מירב הוודאות לעובד שיוצא, שהוא לא יתגלגל למעגל העוני.

<אבי ניסנקורן: זה בגדול ההסכם.

ניסן סלומינסקי: מאיר, התחלת להגיד כמה המדינה בסך הכול משקיעה בנושא הזה.

<מאיר שמרה: אמרתי שיש 2.7 מיליארד שקלים שהמדינה הופכת כספים שהושקעו בעבר, שידענו שהם בגדר sum cost, מה שנקרא, שהבאנו אותם לפה לאישור מראש כהשקעת בעלים, למרות שהם נרשמו כהלוואה.

<מאיר שמרה: הכספים האלה יימחקו מהיותם הלוואה ויהפכו להיות השקעה שלנו בתעש.

<מאיר שמרה: זה 2.7 מיליארדי שקלים שכבר נשפכו אחרונה.

<מאיר שמרה: אנחנו מדברים כרגע על 2.5 מיליארדי שקלים שאנחנו מבקשים לאשר פה, מתוכם 777 מיליארדי שקלים לטובת הרשאה להתחייב ולרשת הביטחון - - -

יצחק כהן: מיליון.

<מאיר שמרה: 776 מיליוני שקלים לטובת רשת ביטחון, שאנחנו מתעתדים במסגרת תהליך ההפרטה – הכספים שייכנסו מהרוכש העתידי יופנו לסעיף הזה – בכל מקרה כגיבוי שלנו.

<מאיר שמרה: אנחנו מבקשים לאשר את זה ברמה של הרשאה להתחייב, אבל הכוונה בסופו של יום שכספי ההפרטה ישרתו את רשת הביטחון.

<מאיר שמרה: אמרתי שיש לנו בסך הכול 2.5.

<מאיר שמרה: נגיע לפה, בלי קשר, בחודשיים הקרובים, לעוד חצי מיליארד שקל שיהיו מימון ביניים עד סוף 2015.

משה גפני: מאיזה משרד?

<מאיר שמרה: מאיזה משרד מה?

משה גפני: החצי מיליארד.

<מאיר שמרה: מאיפה מגיע הכסף?

משה גפני: כן.

<אמיר אדרי: משרד האוצר.

משה גפני: משרד האוצר או משרד הביטחון?

יצחק כהן: מהרזרבה.

יצחק כהן: מהאוצר.

<מאיר שמרה: תקציב המדינה, נסכם את זה כך.

עפר שלח: הביטחון קיבל כסף על הפרטת תעש, הוא לא נותן.

ניסן סלומינסקי: הוא נותן פה, משרד הביטחון נתן התחייבות.

משה גפני: הוא גם נתן.

<מאיר שמרה: כמובן יש דברים שעוד לא נולדו.

<קריאות: - - -

יעקב ליצמן: זה יוצא מהרזרבה הכללית.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

ראובן ריבלין: בגדול זה המדינה.

ניסן סלומינסקי: רבותי.

ניסן סלומינסקי: מאיר.

ראובן ריבלין: בגדול זה המדינה, הם יתחשבנו ביניהם.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, בואו נשמע.

ניסן סלומינסקי: הלאה, מאיר.

<מאיר שמרה: גם בנושא של המעבר לנגב נעשית עבודה מאוד מאומצת.

<מאיר שמרה: אמרתי ששותפים לה כל הגורמים.

<מאיר שמרה: בסופו של יום תעש תצטרך להעתיק את מפעליה לנגב.

<מאיר שמרה: הנושא הזה הוא נושא עתיר תקציבים.

<מאיר שמרה: סביב העניין הזה נגבש גם מודל מימון בחלוקה בין התעש לבין הרוכש, לאחר שהמספרים יהיו חלוטים.

ניסן סלומינסקי: האם יש לכם הערכה?

<מאיר שמרה: אין לנו כרגע.

<מאיר שמרה: אני לא רוצה להגיד הערכות, כי יש לנו אומדנים שנעשו ואנחנו עוד לא מרגישים בטוח אתם.

<מאיר שמרה: כרגע אנחנו עושים מה שנקרא "second opinion" ומערכת הביטחון נכנסה לעובי הקורה ולקחה את האחריות על האירוע הזה.

<מאיר שמרה: אנחנו מקווים שיהיה סביר.

<מאיר שמרה: אנחנו מפנים פה 6,600 דונם.

<מאיר שמרה: לבנות את המפעלים האלה יעלה כסף, אבל אני מקווה שפחות ממה שיש לנו כרגע מבחינת האומדנים, ואנחנו עושים על זה באמת עבודה רצינית.

<מאיר שמרה: אלה הסכומים שאנחנו מכירים שמשרתים את תהליך ההפרטה, הם לא מועטים.

יעקב ליצמן: כמה זה ביחד?

ניסן סלומינסקי: עוד 1.6 מיליארד של משרד הביטחון.

<מאיר שמרה: אמרתי 2.5 שאנחנו מאשרים כרגע - - -

ניסן סלומינסקי: ועוד 1.6 הרכישות למשרד הביטחון.

<מאיר שמרה: ההתחשבנות בין מערכת הביטחון לאוצר, אני לא חושב שקשורה לאירוע של ההפרטה, למרות שהיא נכרכה איכשהו.

<מאיר שמרה: בהזדמנות החגיגית הזאת כרכו דברים שלא קשורים לאירוע.

<מאיר שמרה: לא הייתי מציע לסכום את זה.

<מאיר שמרה: אנחנו מגיעים למספיק מיליארדים.

משה גפני: כ-5 מיליארד.

<מאיר שמרה: קצת פחות, אבל 4.5, הייתי אומר.

ניסן סלומינסקי: בלי משרד הביטחון.

<מאיר שמרה: אני לא חושב שזה קשור לאירוע של ההפרטה.

ניסן סלומינסקי: למה כמעט התפוצץ כל העסק אם זה כל-כך פשוט?

<מאיר שמרה: כי מערכת הביטחון לא אוהבת להתחייב מראש לדברים לחמש שנים, ובצדק.

ניסן סלומינסקי: משרד הביטחון כבר אמר שהוא לא צריך את זה, כי הוא עובר לסייבר.

ראובן ריבלין: גם לסייבר צריך קרקע.

ניסן סלומינסקי: הוא תרם את חלקו בנושא הזה כמו שאומרים.

ראובן ריבלין: לסייבר הוא גם צריך קרקע.

עפר שלח: משרד הביטחון קיבל.

<אודי אדם: - - - שהוא צריך אותם.

<אודי אדם: אני לא חושב שצריך להיות - - -

ניסן סלומינסקי: ההיפך.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אני לא נגד, אני רוצה שנדע מה אנחנו הולכים לאשר.

ניסן סלומינסקי: כשאנחנו דנים לאשר איזה 40 מיליון שקל, יש כאן ארבע שעות של דיונים, ופה אנחנו מדברים על מיליארדים, אז רק שנדע.

יצחק כהן: חצי מיליארד לשיכון, כמה דנים על זה.

<אבי פלדר: משרד הביטחון רוכש מצה"ל כל שנה יותר מהסכום של ה-550 כפול 5.

<קריאה: מתעש.

<אבי פלדר: הוא רוכש יותר.

<אבי פלדר: מה שקרה עכשיו שכדי ליצור ביטחון תעסוקתי, כדי שלא נחזור על משגה 2002, ביקשנו שיהיה לנו הסכם רב-שנתי, כדי שנוכל לעשות אופטימיזציה של קווי ייצור ותהליכים.

<אבי פלדר: ולזה המשרד נענה, אבל הדברים שהוא רוכש אלה דברים שהוא רוכש באופן שוטף ויותר מהסכום הזה.

<אבי פלדר: זה סכום מינימום, והסכום השנתי הוא הרבה יותר גבוה מזה.

עפר שלח: אבי, ביניכם לבין משרד הביטחון יש פירוט של הרכישה הזאת?

<אבי פלדר: כן.

<אבי פלדר: יש פירוט.

<אבי פלדר: חלק גדול זה הזמנות קיימות שנכנסו תחת קורת הגג הזאת.

<אבי פלדר: חלק מזה - - -

ראובן ריבלין: הזמנות לחמש שנים.

<אבי פלדר: אלה דברים שיש עליהם פירוט.

<אבי פלדר: דרך אגב, מי שהגדיר מה הוא רוצה זה לא אנחנו, זה משרד הביטחון.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי.

ניסן סלומינסקי: היתה הקפאה והוא שחרר אותה.

<אבי פלדר: הקווים שהמשרד הגדיר הם הקווים שיישארו, כל היתר - - -

ניסן סלומינסקי: הצד השני של המשוואה – מה המדינה תקבל מכל הסיפור הזה?

<מאיר שמרה: קודם כול, היא תקבל את האפשרות להבריא את תעש.

<מאיר שמרה: זה נכס של המדינה.

<מאיר שמרה: זה לא שאנחנו נגד העובדים ונגד החברה ונהנינו מהסיטואציה הזאת.

<מאיר שמרה: הכוונה היתה באמת לסיים את הסאגה הזאת ולצאת לדרך חדשה כבעלים אחראי שרוצה להבריא את החברה שבשליטתו ולתת לחברה צ'אנס לפעול במהלך עסקים תקין.

<מאיר שמרה: זה קודם כול.

<מאיר שמרה: דבר שני, יש פה מה שמתחייב, שתעש, כמו מערכת הביטחון בכלל, תעבור לנגב, תפנה אזורי ביקוש.

<מאיר שמרה: מה עוד יש פה?

ניסן סלומינסקי: העיקר חסר מן הספר.

<מאיר שמרה: שהוא?

ניסן סלומינסקי: קרקע – מה הולכת להיות הבנייה כתוצאה מזה, התגמול.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שלולא זה, היה קשה מאוד להגיע להסכם כזה, לולא הנושא של הקרקע.

ניסן סלומינסקי: תן כמה מילים גם על זה, כדי שנבין, שנראה את העסקה בכללותה.

עפר שלח: אני חושב שזו דרך לא נכונה להסתכל על זה, ניסן, כי הרי את תעש אפשר היה להעביר גם אם לא היו מפריטים.

עפר שלח: קרקע זה קרקע, הפרטה זה הפרטה.

ניסן סלומינסקי: לא היו עושים.

ניסן סלומינסקי: במדינת ישראל לא עושים דבר כזה.

עפר שלח: את צה"ל העבירו לנגב בלי להפריט אותו.

ניסן סלומינסקי: צה"ל זה לא תעש.

ניסן סלומינסקי: בצה"ל היה לך אחד כמו איציק?

ניסן סלומינסקי: אין לך ועד עובדים וכל זה.

<מאיר שמרה: כיוון שאני גם מסכים עם עפר וגם נדל"ן זה לא תחום ההתמחות שלי, אני מציע שאחרים יתייחסו.

ניסן סלומינסקי: יש כאן תמונה כוללת.

ניסן סלומינסקי: הרי המדינה, אני לא יודע אם היא נדיבה או לא, אבל לא היתה הולכת כך אם לא היה לה הגיבוי הכלכלי.

עפר שלח: להיפטר מהצרה שבוועדות קודמות אישרו בשבילה המון כסף, שנקראת "תעש".

עפר שלח: בשביל זה היא נדיבה.

ניסן סלומינסקי: זה לא הולך רק בשביל זה.

עפר שלח: הקרקעות האלה, אם היו מגיעים להסכם – בסוף זו חברה ממשלתית, אתה יכול להעביר אותה.

עפר שלח: הכנסת חישוב הקרקעות פנימה היא - - -

יצחק כהן: כמה מהקרקעות שמישות?

יצחק כהן: יש הרבה קרקעות עם בעיות.

עפר שלח: יצטרכו לנקות אותן.

ניסן סלומינסקי: הביאו בחשבון כ-2 מיליארד, לפחות לפי ההצגה שלהם, לנקות את הרעלת הקרקע.

ראובן ריבלין: זה יכול להיות יותר.

ראובן ריבלין: אני מסכים אתך, אבל זה לא במצב שאתה צריך להתמודד כאשר אתה מפנה - - -

ניסן סלומינסקי: האם יש מישהו שיודע להסביר לנו את התמונה קצת יותר?

<קריאות: - - -

עפר שלח: אותו דבר בצריפין ובתל השומר.

יצחק כהן: זה לא שייך לדיון ״הזה״.

ניסן סלומינסקי: לי יש אחריות לאשר הרבה מיליארדים, קצת יותר מ-40 מיליון, בואו נהיה - - -

ראובן ריבלין: כשפינו מירושלים את בית הכרם, פגעו בעובדים בצורה חמורה.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, נציג האוצר.

ניסן סלומינסקי: אמיר.

<אמיר אדרי: רציתי לציין את התועלת שהמדינה רואה מההליך הזה.

<אמיר אדרי: קודם כול, אנחנו מפרישים עובדים לפרישה מוקדמת, אנחנו חוסכים שכר.

<אמיר אדרי: זה דבר שהרוכש העתידי צפוי לתמחר.

<אמיר אדרי: כלומר, זה כסף שיחזור חזרה באופן מסוים למדינה.

<אמיר אדרי: אנחנו נותנים לו חברה יותר בריאה, לכן הוא יכול לתת הצעת מחיר יותר טובה, לקבל חברה יותר טובה.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה ממשיך לשלם להם משכורת כל הזמן.

<אמיר אדרי: אנחנו מוציאים אותם לפרישה מוקדמת, אנחנו חוסכים עלויות שכר של בן אדם מגיל 60 עד לגיל 67, ותיאורטית, יכול להיות שהיה נקלט אדם אחר במקומו.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש?

ניסן סלומינסקי: מגיל 60 עד גיל 67 אתה גם משלם לו עכשיו.

<אמיר אדרי: יש שני דברים.

<אמיר אדרי: יש צד העלות וצד התועלת.

יעקב ליצמן: הוא לא קולט חדשים.

<אמיר אדרי: אני מדבר על צד התועלת.

ראובן ריבלין: ניסן, מה שאתה אומר הוא מקומם.

ניסן סלומינסקי: רבותי, תן לי לשמוע את האוצר.

ראובן ריבלין: תעש היתה אחת המערכות שהחזיקה את ביטחון ישראל, חברים.

ראובן ריבלין: אתה משלם להם.

ראובן ריבלין: מה זה משלם?

ראובן ריבלין: אתה מפנה אנשים - - -

ניסן סלומינסקי: אני מדבר אליו.

ניסן סלומינסקי: הוא מנסה לסביר מה התועלות של המדינה.

ראובן ריבלין: הוא גם צודק בעניין זה.

ראובן ריבלין: המדינה היתה ממשיכה לתת כסף.

<אמיר אדרי: אם אני מדבר רק על צד התועלת ועוזב לרגע את צד העלות, בצד התועלת גם חוסכים עלויות שכר של עובדים, גם מבצעים פה שינוי ארגוני של החברה, ובאמצעות איחוד חטיבות אנחנו לא צריכים עובדים, אנחנו חוסכים כוח-אדם.

<אמיר אדרי: פה יש חיסכון של כוח-אדם לא רק עד גיל 67, למעשה זה חיסכון בעלויות שכר פרמננטיות של עובדים, זה הרבה מאוד כסף, זה הרבה מאוד מיליארדי שקלים.

<אמיר אדרי: מעבר לזה, אנחנו עוברים מבעלות ממשלתית לבעלות פרטית.

<אמיר אדרי: גם בזה יש ערך מאוד מרכזי.

ראובן ריבלין: אגף תקציבים בעד ההסכם.

<אמיר אדרי: אם אני מביא דוגמה כמשל של אלביט כחברה פרטית, חברה משגשגת שמעסיקה הרבה עובדים, שתורמת לייצוא, אנחנו הולכים לעולם חדש של חברה שצריכה להיות הרבה יותר יעילה, הרבה יותר רווחית, שתעסיק יותר עובדים ותתרום הרבה יותר למשל.

<אמיר אדרי: אלה שני ערכים מאוד מרכזיים שחשוב לציין מעבר לדיון על הקרקע, כשאני תומך בעמדה שעופר הציג, שאין צורך לשקלל, כי זה משהו ששייך למדינה.

<אמיר אדרי: בגדול, אלה שלוש התועלות המרכזיות: הבראה, הפרטה והורדת מחירי הדיור.

יעקב ליצמן: ברגע שאתה תומך, אני צריך לבדוק.

ראובן ריבלין: אתה אגף התקציבים.

<אמיר אדרי: אני מאגף התקציבים.

ראובן ריבלין: אגף התקציבים תומך.

ניסן סלומינסקי: אודי, בבקשה.

<אודי אדם: עצם זה שחברה טכנולוגית כזאת יורדת לנגב, ואני אומר לך שבתוך חמש-שש שנים יש שם יותר מ-1,000 מקומות עבודה לאנשים טכנולוגים, אני חושב שזה רווח מוחלט של מדינת ישראל, של החינוך בנגב, של המכללות הטכנולוגיות בנגב.

<אודי אדם: זה ערך שהוא winwin.

ניסן סלומינסקי: זה מכובד מאוד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים לשמוע את כל זה.

ניסן סלומינסקי: דברו.

ניסן סלומינסקי: דברו.

ניסן סלומינסקי: כמה נצטרך להוציא בכוח את הדברים?

ראובן ריבלין: מה שהוא אמר זה חזון, שלא תהיה אי-הבנה.

ראובן ריבלין: בעוד עשר שנים יכולים לבוא ולספוק כפיים.

ניסן סלומינסקי: החברה עוברת לנגב ויהיה פוטנציאל לאנשים למצוא עבודה בנגב.

ראובן ריבלין: עובדה שהיא מופרטת ועובדה שיש אנשים שמוכנים להיכנס לנעליה.

ראובן ריבלין: הוא אומר לך מה החזון.

ראובן ריבלין: יכול להיות שזה יהיה, ואנחנו מקווים מאוד שאפילו יותר טוב, ויכול להיות שלא.

ניסן סלומינסקי: החברה עצמה.

ניסן סלומינסקי: אודי, אבי, מי מתוככם רוצה לדבר?

<אבי פלדר: נשאלה שאלה לגבי השנים הארוכות שלקח הסיפור הזה.

<אבי פלדר: זה התחיל אצל הרב ליצמן, אצל הרב גפני, אצלך אדוני היושב-ראש, טמיר ליווה את זה, שי חרמש, אבל צריך להביא בחשבון שזה לא הסכם אחד.

<אבי פלדר: אני לא מכיר מערכת הסכמים כזאת שנעשתה באיזו חברה במשק הישראלי ולא במשק הישראלי.

<אבי פלדר: אני סופר 11 הסכמים שנחתמו כאן.

<אבי פלדר: זה לא הסכם אחד.

<אבי פלדר: יוצאת מפה איזו תחושה שיש הסכם אחד שנחתם.

<אבי פלדר: נחתמו עם ההסתדרות שישה הסכמים.

<אבי פלדר: נחתמו עם האוצר שני הסכמים.

<אבי פלדר: עם משרד הביטחון נחתמו שלושה הסכמים.

<אבי פלדר: כל המערכת הזאת היא מערכת אדירה שמטפלת החל מרכישת מוצרים, דרך פרישת עובדים ועבור דרך סטטוטוריקה ומעבר לנגב.

<אבי פלדר: זאת אומרת, זו לא מערכת אחת של הסכמים.

<אבי פלדר: כל הגורמים המעורבים – דיבר פה אבי ניסנקורן – האחריות של העובדים והאחריות של ההסתדרות היתה גדולה ביותר.

<אבי פלדר: כמעט לא היו שביתות, הפגנות.

<אבי פלדר: העובדים האלה בין 2002 ל-2006 הורידו 11% משכרם כשהמצב היה קשה, ואני מדבר כאן כאיש עובדים, אבל אלה אנשים שעובדים אתי בחברה.

<אבי פלדר: ואת זה צריך להביא בחשבון, וזה מה שהוועדה ראתה לנגד עיניה.

<אבי פלדר: מ-2007 לא היה הסכם שכר בחברה הזאת.

<אבי פלדר: אין קידומים בחברה הזאת.

<אבי פלדר: העובדים שיוצאים לפנסיה – נשאלה השאלה למה משכורת אחרונה.

<אבי פלדר: המשכורת האחרונה של חלק מהעובדים היא משכורת לא ראויה.

<אבי פלדר: ומה שנעשה פה זה תיקון עוול קטן של הרבה מאוד שנים.

<אבי פלדר: 40,000 שעות כוח-אדם עוזבים את החברה.

<אבי פלדר: צריך להביא את זה בחשבון.

<אבי פלדר: זה לא פשוט.

<אבי פלדר: מצד שני, יש לנו הזמנות בהיקף של מיליארדי שקלים מחוץ-לארץ.

<אבי פלדר: המותג IMI בחוץ-לארץ זה מותג חזק ביותר.

<אבי פלדר: אנחנו עובדים במזרח, אנחנו עובדים בדרום אמריקה, בארצות-הברית, באירופה.

<אבי פלדר: זה מותג חזק.

<אבי פלדר: יש לנו היקף הזמנות של 5 מיליארדי שקלים, שאותו צריך לממש.

<אבי פלדר: בתנאים שניהלנו את החברה הזאת, בשנים האחרונות, זה נס שהחברה הזאת הצליחה לממש את מה שהיה, וזה הרבה מאוד הודות גם למשרד האוצר, למשרד הביטחון ולוועדה, אבל - - -

ראובן ריבלין: זה לא נס, המדינה נתנה הכול.

<אבי פלדר: הכסף תמיד הגיע בשנייה האחרונה, היה קשה מאוד לממש את זה.

יעקב ליצמן: קודם כול, זה נס שהממשלה נותנת.

<אבי פלדר: הממשלה היתה גם בעלים, גם רגולטור וגם לקוח, את זה צריך להביא בחשבון.

<אבי פלדר: זה קומפלקס ובעיה מבנית מאוד בעייתית.

<אבי פלדר: ואנחנו מדברים על 2 מיליארדי שקלים בשנה מכירות שאפשר להגדיל אותן.

<אבי פלדר: החברה הזאת היא חברה עסקית.

<אבי פלדר: בצד פעילות ההפרטה גם היתה פה פעילות עסקית שהתנהלה לאורך כל השנים, ואת זה צריך לממש, כי זה נכס של מדינת ישראל, ואת הנכס הזה צריך למנף.

<אבי פלדר: מה שעושה הוועדה היום היא ממנפת נכס של מדינת ישראל.

<אבי פלדר: זה מה שאני חושב.

ניסן סלומינסקי: אודי.

<אודי אדם: בהנחה שאתם מאשרים לנו את זה היום, אני חושב שזו החלטה חשובה, שכולם ייהנו ממנה.

<אודי אדם: זו חברה טובה.

<אודי אדם: בהנחה שהאחריות היא על האישור שלכם, האחריות של הביצוע היא שלנו, של החברה, אני ממליץ בעוד שנה לעשות מעקב, שלא תהיה פה אופוריה שהכול סגור.

<אודי אדם: בעוד שנה לראות איפה אנחנו עומדים.

<אודי אדם: בעוד שנה לדעתי נהיה כבר באמצע המכרז.

<אודי אדם: עד אז המכרז יצא, ובעוד שנה תוכלו לדעת באיזה כיוון ומי הולך לרכוש אותה, מתי היא תעבור לנגב, עם כמה דברים היא תעבור לנגב, ואז אפשר יהיה לראות את סך כל התועלות.

<אודי אדם: מגיעה פה תודה לכולם.

<אודי אדם: אי-אפשר פה למנות את כולם, מההסתדרות, ארגון עובדים שהוא ארגון אחראי, הוא לא קיבל מה שלא מגיע לו.

<אודי אדם: אני לא מספיק זמן בחברה בשביל להיות נציגם.

<אודי אדם: בסוף הבגרות והאחריות של כולם הביאו להסכם שהוא הסכם טוב ויביא את החברה הזאת להישגים.

<אודי אדם: חשוב להגיד שלחברה הזאת יש נכסים שהם מוקדי ידע של מדינת ישראל.

<אודי אדם: זה לא איזה סתם חברה שמפריטים אותה.

<אודי אדם: לא לחינם לא רצו להפריט אותה כל השנים, ואני חושב שזה ייתן ערך מוסף למדינת ישראל, ויש פה הרבה תועלות.

<אודי אדם: אגב, למה שאמר חבר הכנסת ריבלין.

<אודי אדם: החברה תרד לנגב כי זה חלק מההסכמים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: בצלאל, אתה כנציג משרד הביטחון רוצה לומר משהו?

<בצלאל טרייבר: הדבר היחיד שאני יכול לומר שזה שיתוף פעולה לא פשוט, תוך כדי הרבה מאוד אילוצים.

<בצלאל טרייבר: לקחנו על עצמנו נתחים של תעסוקה ושל עיסוק כדי להבטיח שהמערכת הזאת אכן יכולה להתקיים ולהתממש, ולכן לקחנו על עצמנו את תפקיד האינטגרציה של כל הפעולה של המעבר דרומה, שהיא לא ממשימותיו של משרד הביטחון, אבל אנחנו חושבים שזה חיוני מאוד למהלך כולו, ולכן לקחנו את זה על עצמנו.

<בצלאל טרייבר: זו סוגיה אחת מאוד מרכזית.

<בצלאל טרייבר: סוגיה שנייה היא מערך התכנון שלקחנו על עצמנו, תכנון המקרקעין, כולל זה של רמת השרון.

<בצלאל טרייבר: אנחנו מאמינים שזה יביא את ההכנסה הנדרשת, וכמו שמישהו פה ציין, הרבה מעבר לעלויות שצוינו כאן.

<בצלאל טרייבר: בסופו של דבר יש פה מהלך מתואם, ומכאן ואילך, בהנחה שזה יוצא מכאן ומאושר על-פי כל הכללים ועל-פי כל החלקים שהוגשו על-ידי האוצר, אפשר לנוע קדימה לא בדיבורים, אלא בעשייה של ממש.

<בצלאל טרייבר: בשביל זה אנחנו כאן, בשביל לבצע את המהלך הזה בפועל יחד עם כל הגורמים שהיו שותפים להסכמה.

ניסן סלומינסקי: אתם תלוו אותו עד הסוף?

<בצלאל טרייבר: אנחנו נלווה אותו עד הסוף.

ניסן סלומינסקי: עד הסוף הטוב, אני מתכוון.

<בצלאל טרייבר: לקחנו על עצמנו את האינטגרציה עד המימוש.

<בצלאל טרייבר: זה חלק מההסכמים.

<בצלאל טרייבר: אני נוהג לקיים הסכמים.

ניסן סלומינסקי: איציק, אתה רוצה לומר משהו?

ניסן סלומינסקי: החתן המכובד בעניין.

<יצחק יהודה: כבוד היושב-ראש, לפי הדברים שנאמרו פה, גם על-ידי משרד האוצר וגם על-ידי הנהלת תעש עכשיו, כנראה שעשיתי הסכם לא טוב, הייתי צריך לבקש יותר עם כל המחמאות האלה.

<יצחק יהודה: אני רואה את הכותרות בעיתונים מחר בבוקר, ויופיעו מספרים של 3 מיליארד, 4 מיליארד, 5 מיליארד.

<יצחק יהודה: אלה יהיו הכותרות - -

ניסן סלומינסקי: יופיעו מספרים יותר גבוהים.

<יצחק יהודה: - - או עלות עובד תעש בפרישה יהיה 1.3 מיליון.

<יצחק יהודה: אלה הכותרות.

<יצחק יהודה: בשום מקום לא יוזכר שבמשך 12 שנה – בהסכם של המגזר הציבורי ב-2009 עובדי תעש לא קיבלו, בהסכם ב-2011 של ה-7.25, הם לא קיבלו.

ניסן סלומינסקי: אתה היית אז יושב-ראש ועד העובדים?

<יצחק יהודה: הייתי יושב-ראש ועד העובדים.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: איך זה?

<יצחק יהודה: היינו חברה במצב כלכלי לא טוב, כך שלא יכולנו לקבל את זה.

<יצחק יהודה: בנוסף, תוספות השכר – יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי דיבר על הפרש של 20% בתוספות השכר.

<יצחק יהודה: עם התעשיות הביטחוניות המקבילות לנו, אנחנו נמצאים באותו קו פחות או יותר.

<יצחק יהודה: גם בתעשייה האווירית וגם ברפאל הפער של השכר הרבה יותר גבוה, מכיוון שהם מקבלים גם קידומים בכל שנה או בכל שנתיים בשכרם, כך שכל הכתבות כמה כסף מוציאים על העובדים וכל עובד ילך עם 1.3 מיליון שקלים הביתה, הוא לא הולך עם הסכומים הללו, זו העלות הממוצעת של עובד.

<יצחק יהודה: אם עשיתי פילוח ובדקתי מתוך 1,210 עובדים שעוזבים את החברה ב-14 החודשים הקרובים את מספרי הפנסיות שהם יוצאים אתה, עשיתי חישוב של פנסיה נטו, אז, רבותי, 60% מתחת ל-6,000 שקל נטו אחרי 35 שנות עבודה.

<יצחק יהודה: המספרים בדוקים, אבל זה לא יהיה כתוב בשום מקום.

<יצחק יהודה: אני כיושב-ראש ארגון עובדי תעש יכול להגיד שהתחלנו באמת עם הרב ליצמן את הוועדות, המשכנו עם הרב גפני, שבא לא רק חג אחד, בא יותר מחג אחד, אבל היושב-ראש הנוכחי, ניסן, אני רוצה להודות לך על הדחיפה האחרונה שנתת.

<יצחק יהודה: אני חושב שבלי זה לא היתה יכולה לקרות ההפרטה הזאת.

<יצחק יהודה: אני חייב להודות פה להרבה מאוד אנשים, לחברי הכנסת ששיתפו פעולה לאורך כל הזמן, שהבינו ש-3,500 עובדים לא יכולים ללכת בלי משכורות.

<יצחק יהודה: הייתי במאבק אדירים, כי מצד אחד אני הולך בניגוד לאידיאולוגיה שלי לגבי הפרטת החברה, אני צופה שנתנו מספיק הגנות לעובדים שנשארים בחברה, גם עם המעבר לנגב וגם עם הרוכש הקטן.

<יצחק יהודה: אגב, הרוכש מתחייב לכבד את ההסכמים הקיבוציים, כמובן חמש שנים מיום ההפרטה, וזה גם הישג בפני עצמו.

<יצחק יהודה: אני לא חושב שהיינו מצליחים להגיע להישג הזה בלי יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי.

<יצחק יהודה: אני מציין גם את עפר שהתחיל את התהליך הזה, אבל מי שליווה אותנו יום-יום זה יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי, שהוא יושב-ראש ההסתדרות הבא, ואני מאוד-מאוד מקווה שהוא יביא הסכמים מכובדים כמו שהוא הביא את ההסכם הזה.

<יצחק יהודה: פרט לזה, הנהלת תעש שיתפה פעולה.

<יצחק יהודה: אני מאוד מקווה שהנהלת תעש תדע להוציא את הערמונים מהאש ולנצל את ההזדמנות הזאת כדי להבריא את החברה ולא לעשות טעויות, ובעבר היו טעויות, בהנהלות אחרות שהיו בתעש.

<יצחק יהודה: לצערי היו כמה תוכניות הבראה שכשלו.

<יצחק יהודה: אני מאוד מקווה שהיא תצליח לעשות את זה ורק בשיתוף פעולה עם העובדים, כי כבר הוכח שכאשר יש שיתוף פעולה עם העובדים זה מביא להצלחת החברה ולפריחתה.

<יצחק יהודה: אני צריך להזכיר ולציין, כי זה לא עלה פה, וחלק מהנוכחים כנראה שלא זוכר, אבל חברה בת שלנו, עשות אשקלון, היא ביחד בחבילה הזאת של ההפרטה.

משה גפני: זה הוזכר.

<יצחק יהודה: זה הוזכר על קצה המזלג.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שייתנו טיפה יותר הסבר.

<יצחק יהודה: זו חברה מאוד מצליחה.

ניסן סלומינסקי: לא בנושא הזה, בנושא המשפטי, כי אני מבין שזה עוד דורש החלטת ממשלה או ישיבה של הדירקטוריון, אז תן הסבר טיפה כדי שנדע.

<יצחק יהודה: אבי ניסנקורן הזכיר את זה שבחודש האחרון היתה תקלה, וזאת תקלת עשות.

<יצחק יהודה: אני מקווה שהתגברנו עליה.

<יצחק יהודה: יש התניה קטנה שבינתיים לא יכולים לצאת למכרז כל עוד העניין של עשות לא יסודר, וזה יסודר כנראה בימים הקרובים.

יצחק כהן: מה התקלה?

ניסן סלומינסקי: צריך החלטת ממשלה.

יצחק כהן: צריך לטפל בנושא של עשות שייחתמו ההסכמים כמו שצריך.

יצחק כהן: ולא, בינתיים אי-אפשר לעשות את - - -

יצחק כהן: גם משם מופרשים עובדים?

<יצחק יהודה: כ-90 עובדים, פרישה מיידית מהחברה, וכמובן ברשת הביטחון יש להם רשת בדיוק כמו לתעש.

ניסן סלומינסקי: צריכה להיות החלטת דירקטוריון, שעוד לא התקבלה, או החלטת ממשלה, או שתיהן?

<מאיר שמרה: אני אסביר.

<מאיר שמרה: אנחנו מבקשים, ובימים הקרובים נגיש תיקון להחלטת ההפרטה לגבי חברת עשות אשקלון שתוגדר גם היא כחברה בהפרטה, שזה יאפשר לנו ביתר קלות לבצע את המהלך הזה.

<מאיר שמרה: זה לא משנה את דרך ההפרטה של תעש, לכן מבחינתנו זה משהו מאוד טכני, שיעזור לנו להתקדם ברמה של אישור ההסכמים בעשות אשקלון.

ניסן סלומינסקי: האם זה תלוי בממשלה או בדירקטוריון של עשות?

ניסן סלומינסקי: אם זה תלוי בממשלה, אז העסקה תתבצע.

ניסן סלומינסקי: אם זה תלוי בדירקטוריון של עשות, יכול להיות ששם פתאום יחליטו אחרת וזה יכול לעכב את כל העסקה.

<מאיר שמרה: הדירקטוריון אישר אתמול.

<אבי פלדר: הוא אישר אתמול בערב את המהלך.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: עכשיו זה עובר להחלטה רק בממשלה.

<יצחק יהודה: בכל אופן, זו לא מסיבת סיום.

<יצחק יהודה: אני מקווה שעדיין יהיו מסיבות.

<יצחק יהודה: אני רוצה לציין את עובדי התעשייה הצבאית, שלאורך כל התקופה הזאת, עם עיכובים של משכורות, נתנו את דמם, תרתי משמע, למען ביטחון מדינת ישראל.

<יצחק יהודה: אל תשכחו את זה.

<יצחק יהודה: לא מזמן רצו שאני אעשה כתבה על נושא של חולי הסרטן בתעשייה הצבאית, על הפצועים בתעשייה הצבאית.

<יצחק יהודה: אמרתי שבשלב זה אני לא עושה שום דבר עם הנושא הזה.

<יצחק יהודה: העובדים עבדו יום ולילה ללא תוספות שכר, והם ידעו שהם עושים משהו ציוני.

<יצחק יהודה: חשובה מאוד הנקודה הזאת.

<יצחק יהודה: צריך להעריך מאוד את עובדי התעשייה הצבאית, אלה שפורשים ואלה שנשארים ויש להם עתיד.

<יצחק יהודה: אני מקווה שיהיו גם קליטות של אנשים צעירים חדשים בחברה הזאת, כדי שהחברה הזאת תהיה אור לכל עם ישראל.

<יצחק יהודה: אני מאוד-מאוד מודה לכל חברי הוועדה הזאת, ועדת הכספים, כל ועדות הכספים, לכל מי שנטל חלק.

<יצחק יהודה: אני מאוד-מאוד מודה בשם ציבור עובדי התעשייה הצבאית.

<יצחק יהודה: תודה רבה לכם.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: אבי, אתה רוצה לומר מילות סיום?

<אבי ניסנקורן: אני חושב שההסכם הזה הוא הסכם מאוזן בסופו של דבר והוא הסכם טוב, קודם כול לעובדים, ובמסגרת שנוצרה הוא טוב לחברה וטוב למדינה.

<אבי ניסנקורן: יש בו אלמנטים חשובים של מעבר לנגב ושל פינוי קרקעות.

<אבי ניסנקורן: זה מוכיח גם דבר אחד, שהדרך להגיע לרפורמות היא דרך ההסכמה.

<אבי ניסנקורן: אפשר לקצר ולחסוך הרבה כסף אם חותכים מייד לדרך ההסכמה.

<אבי ניסנקורן: אני חושב שמאבקים מייצרים עלויות נוספות למדינה בסופו של דבר.

<אבי ניסנקורן: בסופו של דבר כולנו אזרחים - - -

ניסן סלומינסקי: תרשה לי להוסיף שזה לא רק בהסכמי עבודה, תמיד הדרך הנוחה יותר להגיע להסכמים היא נכונה בשאר תחומי החיים.

משה גפני: מה למשל?

<אבי ניסנקורן: אני מדבר על התחום שלי.

יצחק כהן: שוויון בנטל.

יצחק כהן: ..

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שהדרך הנכונה ביותר בהסכמי עבודה זה להגיע להסכמה ולא למאבקים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שזה נכון בכל התחומים.

עפר שלח: אתה ואני – יש דבר שאנחנו לא מסכימים עליו?...

ראובן ריבלין: אני חושב שמשיח יבוא.

<אבי ניסנקורן: היושב-ראש הזכיר לפני זה את חברת החשמל, אני אומר באחריות שאם רוצים לעשות רפורמה מוסכמת בחברת החשמל, אפשר בתוך חודשיים, בתוך שלושה, להגיע לרפורמה מוסכמת בחברת החשמל, אפשר גם בתוך שלוש שנים.

<אבי ניסנקורן: התוצאה דרך אגב, אני לא חושב שמישהו משלה את עצמו, תהיה אותה תוצאה אחרי שלושה חודשים ואחרי שלוש שנים.

ניסן סלומינסקי: כמו בשח-מט.

<אבי ניסנקורן: גם אני חושב שארגון העובדים היה מאוד אחראי וראה פה את המכלול, ובאמת לא היו מאבקים.

<אבי ניסנקורן: ההנהלה היתה מאוד אחראית.

<אבי ניסנקורן: וגם אני מודה לחברי הוועדה, לכולם, על שהובילו את זה, עזרו להוביל את זה, לוועדה הנוכחית ולוועדה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: האוצר.

<אסף אשר: התחלנו בגילוי נאות, גם נסיים בגילוי נאות.

<אסף אשר: הייעוץ המשפטי של המשרד שנמצא פה אתנו, אמר לנו שמספיק ההחלטה הזאת על מנת להעביר את הכספים לעשות.

<אסף אשר: כפי שאתם יודעים עשות היא ב-15% מוחזקת על-ידי הציבור, ולכן הכסף שהועבר עבור פרישת העובדים ישמש ויגיע בסופו של דבר גם לידי הציבור.

<אסף אשר: זה חשוב לדעת.

<אסף אשר: עמדת החשב הכללי בעניין שזה לא משהו שאמור לעכב את ההפרטה, כי זו איזו נקודה במכלול ההסכמים שכבר נחתמו.

<אסף אשר: כשנגיע לטיפול בעשות, זה משהו שנצטרך לתת עליו את הדעת.

ניסן סלומינסקי: אמיר, אתה רוצה להגיד עוד מילת סיום?

<אמיר אדרי: לא.

<אמיר אדרי: תודה.

ניסן סלומינסקי: תמו הדוברים.

ניסן סלומינסקי: חברי חברי הכנסת, האם מישהו רוצה לומר משהו?

משה גפני: אני מבקש.

משה גפני: זה לא יוסיף הרבה, אבל העובדים בתעשייה הצבאית באמת גילו אחריות רבה.

משה גפני: זה דבר שצריך ללמוד ממנו.

משה גפני: היו הרבה ויתורים של העובדים כפי שנאמר קודם.

משה גפני: אני אומר בוודאות, אילולא האומץ של ועד העובדים, והמציאות הזאת שהעובדים הסכימו לוותר, החברה היתה סגורה היום והמצב היה הרבה יותר גרוע.

משה גפני: לכן אני מאוד משבח את ועד העובדים, אני משבח את ההנהלה של החברה, שעשתה כל מה שנדרש בעניין הזה, אני משבח את ההסתדרות, את משרדי הממשלה – לשם שינוי אני משבח מאוד – שבסופו של דבר הם עשו את העבודה.

משה גפני: וזאת אחת הדוג

משה גפני: מאות שהכנסת יכולה לתרום באופן אמיתי, בגלל התפקיד של ועדת הכספים.

משה גפני: אני משבח אותך בעניין הזה, שאין המצווה נקראת אלא על שם גומרה, אני משבח את הרב ליצמן בהיותו יושב-ראש ועדת הכספים וגם בתקופה שלנו, שעשינו את העבודה, גם חבר הכנסת לשעבר שי חרמש שעמד בראש ועדת המשנה, טמיר, כמנהל הוועדה שליווה את זה כל הזמן, היו קשיים שלפעמים כמעט התייאשנו, והמציאות בסופו של דבר היא שיש ההסכם הזה.

משה גפני: זה לא משוש חיינו, זה לא תקדים למשהו אחר, יכול להיות שבחברות אחרות נרצה שיהיה הסכם כזה ולא נצליח בגלל ועד עובדים.

משה גפני: אני באופן עקרוני לא אוהב הפרטות כמו רבים מחברי הוועדה, אבל זה מחויב המציאות וטוב שזה נעשה.

משה גפני: אני משבח את כולם, אני שמח על זה שההסכם הזה מסתיים.

יעקב ליצמן: למה לא יכלו לגמור את זה לפני שש שנים?

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: עפר.

עפר שלח: כמי שהגיע לעסק הזה קצת מאוחר, כי לא זכיתי להיות בוועדה בהנהגתם של חברי הכנסת גפני או ליצמן - - -

משה גפני: צריך זכות לזה...

עפר שלח: לא כולם זוכים.

עפר שלח: ביקרתי בתעש, נפגשתי עם ועדי העובדים שלה.

עפר שלח: אין ספק שהעובדים שאנחנו מדברים עליהם הם עובדים שרווחתם עכשיו, כשהם יעזבו את תעש, צריכה להיות לנגד עינינו באופן מאוד-מאוד ברור, ולא להציג אותם כמי שמקבלים פה זכויות יתר.

עפר שלח: אלה עובדים שנתנו הרבה מאוד שנים בעבודה ביטחונית מן המעלה הראשונה, חלקה כרוכה בתנאים בריאותיים לא פשוטים וכן הלאה, זה ברור.

עפר שלח: אבל צריך להגיד ששאלת התקדים, שגם עלתה מהדברים שלך, היא שאלה שאנחנו צריכים לזכור אותה לנגד עינינו.

עפר שלח: אין ספק שכל המהלך של הפרטת תעש צריך לקרות.

עפר שלח: צריך לקרות, אני חוזר ואומר בלי קשר לסוגיית הקרקעות, הוא צריך לקרות כי גם ההיסטוריה מלמדת אותנו שחברות כאלה בסופו של דבר הפכו להיות יותר בריאות, יותר מצליחות, והמדינה ואוצר המדינה וביטחון המדינה הרוויחו מהדברים האלה.

ראובן ריבלין: ברובן.

עפר שלח: שאלת התקדים שבה לוקחים פנסיה צוברת והופכים אותה מכוח גישור, ופה צבעו את זה בכל מיני צבעים, אבל הופכים אותה מכוח גישור לפנסיה תקציבית – וממה מחשבים את זה ואיך מחשבים את זה ויש פה תוספות גם אחרי גיל הפנסיה וכן הלאה – היא שאלה כשנבוא לדון בדברים הבאים.

עפר שלח: ואני מאוד מקווה בהמשך לדברים, חבר הכנסת גפני, שלוועדת הכספים תהיה תמיד מעורבות בעניין הזה, כי אנחנו באמת מייצגים אינטרס ציבורי מובהק, גם את זה אנחנו צריכים לזכור.

עפר שלח: כי הרי יבואו – בואו לא נשלה את עצמנו – יבואו ויגידו: בתעש קיבלו כך וכך, ויבואו ויגידו את אותם נימוקים גם חברה כזאת או אחרת, ולא ננקוב פה בשמות, גם היא במצב שהיא זולגת כסף, ואנחנו באים לפה אחת לכמה זמן וצריכים לאשר מאות מיליונים אחת לכמה חודשים, שמצטברים למיליארדים במהלך השנה, והנה זה שווה לאוצר המדינה וזה שווה כך וזה שווה כך, ובסוף אנחנו יוצרים מצב שיש פה הבחנה בין השוק הציבורי לשוק הפרטי שהיא גם קשה.

עפר שלח: מה חושב לו אדם שנמצא בשוק הפרטי?

עפר שלח: הוא נמצא בפנסיה צוברת, אף אחד לא יהפוך לו אותה לסוג של תקציבית בצורה כזאת או אחרת, ואם החברה שלו תיכשל לא יקרה הדבר הזה.

עפר שלח: צריך להגיד את זה בעודנו מאשרים, ומאשרים ברצון, את ההסכם הזה, ומאשרים אותו לעובדים הנכונים, שמגיע להם וכן הלאה, צריך להגיד גם את הדבר הזה ולזכור אותו, ולו למען הפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: יישר כוח.

יעקב ליצמן: צריך לזכור את הדסה.

משה גפני: כשאתה הולך לאשר היום.

ניסן סלומינסקי: רובי.

ראובן ריבלין: תודה רבה, אדוני, בהמשך לדבריהם של גפני ושלח אני רוצה לומר שהנסיבות הן שקובעות את הדרך שבה מתנהל העניין וגם את תוצאותיו.

ראובן ריבלין: אין דבר שאינו משמש דוגמה ואינו סימן דרך לשאר אזרחי ישראל.

ראובן ריבלין: ובלי כל ספק שההסכמים שאנחנו מאשרים היום וכתוצאה מהם גם את ההעברה המאפשרת את ההפרטה, הם דברים שבעתיד לבוא יכולים אנשים לבוא ולומר ולהיאחז במאבק שנעשה פה – המאבק שנעשה פה, ניגוד האינטרסים ומכלול האינטרסים שחייב אותנו לעקוב אחרי סידורים שונים ומשונים, אשר כולם הביאו לידי גיבוש עניין זה.

ראובן ריבלין: צריך לבוא ולומר שכל אחד יכול לבוא ולומר: זה תקדים, זה סימן דרך.

ראובן ריבלין: עם זאת, אנחנו אומרים לפרוטוקול, כל דבר נדון לפי נסיבותיו.

ראובן ריבלין: אם יהיה מצב שבו הנסיבות יהיו דומות בדיוק למצב – אני עדיין בטראומה של פינוי תעש מירושלים.

ראובן ריבלין: אני מודיע לכם, הייתי פה ונתתי ידי לדבר שלאחר מכן גרמתי עוול לאנשים.

ראובן ריבלין: אני לא סוציאל דמוקרט, אדוני ההסתדרות, עם זאת, אני באמת דואג לאנשים, ואנשים לא חשוב אם הם במעמד כזה או במעמד אחר, לפי הגדרתם הם אנשים, ואנחנו צריכים לדאוג להם – שידע כל העולם שהדבר הזה בא לידי גיבוש על-פי נסיבותיו וכל דבר ייבחן על-פי נסיבותיו.

ראובן ריבלין: כמובן אין דבר שהוא לא דוגמה.

ראובן ריבלין: אני מברך את יושבי-ראש ועדות הכספים לדורותיהם על כך שהם יצרו פה, שלח, מעמד לוועדת הכספים של ועדה חוקרת, כפי שהיא בסנאט, כפי שהדברים היום מתפתחים גם לגבי ועדת החוץ והביטחון, ואני מקווה שנצליח לגבש מעמד כזה של הכנסת מול המערכת הממשלתית, באמת לתועלת המדינה.

יעקב ליצמן: יושב-ראש הוועדה.

ראובן ריבלין: יושבי-ראש הוועדה, כל אחד קורץ ועל-פי סגנונו וכולם טובים ומעולים ויודעים את התורה.

ראובן ריבלין: אני רוצה רק רוצה לגמור את ההלל על עבודתכם ולברך.

ראובן ריבלין: אני חושב שעשינו פה דבר שהוא גם צודק, גם מועיל, ואני מקווה שהחזון של ראשי החברה לעתיד, של האלוף שרואה בעוד עשר שנים מפעל אדיר, גם יתגשמו.

ראובן ריבלין: אבל גם אם חלילה יתעכב היום וייקח קצת יותר זמן, אני שלם לגמרי עם ההסכם שאנחנו מאשרים פה היום, וברכה לעובדים אשר נלחמו וגם ויתרו.

ראובן ריבלין: הם דוגמה ליכולת להגיע להבנה תוך שמירה והקפדה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: עוד מישהו, ליצמן, רב יצחק?

יצחק כהן: נאחל להם בהצלחה.

יצחק כהן: יש להם עוד דרך ארוכה, זו רק תחילת הדרך.

אלעזר שטרן: גם אנחנו כמובן מצטרפים לברכות.

יצחק כהן: המכשיר החדש הזה להפוך פנסיה צוברת לסמי-תקציבית, זה מכשיר שהשולחן הזה עוד יידרש אליו.

עפר שלח: אגב, הוא לא חדש.

עפר שלח: אתה יודע שהוא בצה"ל, מרגע שצה"ל עבר - - -

יעקב ליצמן: אבל לא גילו את זה בכל מיני בעיות.

עפר שלח: זה פשוט עוד לא הגיע, זה יקרה ב-2029, אבל זה יגיע.

עפר שלח: אתה תהיה פה ב-2029, אני לא.

ראובן ריבלין: 03 – אתה יודע מה הם היו עושים?

ראובן ריבלין: אלה האנשים שעליהם היתה בנויה המדינה.

ניסן סלומינסקי: רובי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה במשפט או שניים לברך על האירוע.

ניסן סלומינסקי: זו שמחה גדולה, ואני מתנצל, תכננו לעשות אותו חגיגי, והסברתי בהתחלה.

ניסן סלומינסקי: באמת ראינו פה שיתוף פעולה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה קורה בחדרים הקטנים, אבל ראינו שיתוף פעולה מדהים בין כל אותם גופים, בין החברה וראשיה והעובדים, ההסתדרות, משרד הביטחון, רשות החברות, משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: ראינו עבודה משותפת עם בעיות שיש, אבל לפחות החליטו שאנחנו גומרים בהסכם סביב השולחן.

ניסן סלומינסקי: זה לא קל.

ניסן סלומינסקי: זה היה מסובך מאוד.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, מגיע יישר כוח עצום לכל הגופים שהזכרנו, וכל אחד תרם את חלקו, כל אחד דאג לחלק במשוואה, אבל בסך הכול גם דאגו לכל המשוואה שתסתיים בסופו של דבר בהסכם טוב.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות גם לחברי, גם לשני יושבי-הראש הקודמים, וודאי לוועדות הכספים הקודמות, לחברי פה שנכנסנו לעובי הקורה וננסה לעשות את זה גם בנושאים אחרים, רק הסעיף הבא כבר מזמן לנו את העניין.

ניסן סלומינסקי: ננסה גם בדברים אחרים, בין אם זה קשור לוועדה, בין אם זה פחות קשור, ננסה להיכנס לזה כדי ללחוץ לגמור דברים, לא למשוך דברים, כי מתברר שזה כמו בשח-מט, מי שמכיר – יש לך אינטואיטיביות למהלך, אבל אתה מתחיל לחשוב, אחרי חצי שעה שאתה חושב אתה עושה את המהלך הראשון שחשבת עליו, אז יכולת לעשות את זה כבר בהתחלה ולהרוויח הרבה מאוד.

ניסן סלומינסקי: צריך ללחוץ שלא יתבזבז הרבה זמן ויתיזו הרבה דמים תרתי משמע, אלא להיכנס, לגמור עד שיוצא עשן לבן.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה מאוד לשבח גם את חברי.

יעקב ליצמן: האם אפשר לצרף את הדסה לתעש?

ניסן סלומינסקי: תיכף.

ניסן סלומינסקי: חכה.

ניסן סלומינסקי: נגיע להדסה.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג.

ראובן ריבלין: כל דבר נדון לפי נסיבותיו.

ניסן סלומינסקי: אני אומר גם לחברי, למרות שכולנו מגיעים ממפלגות שונות, אולי מתפיסות עולם שונות בהרבה מאוד נושאים, בנושא הזה ראינו, אולי כמו בעוד הרבה נושאים אחרים, שלא הנושא המפלגתי דיבר מגרונם של החברים.

ניסן סלומינסקי: לא הנושא הפוליטי, אלא לגופו של עניין.

יצחק כהן: כמו בכל הנושאים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שבעוד הרבה נושאים אחרים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן ממש תמימות דעים בעניין, וזה גם לתפארת ועדת הכספים וגם לתפארת חברי באופן אישי.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להדגיש שתי נקודות.

ניסן סלומינסקי: א', אנחנו מבינים שזה לא ישמש כתקדים באופן קבוע לדברים אחרים שיגיעו, אלא כל נושא לגופו.

ניסן סלומינסקי: זה דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, אומנם אנחנו היום מרימים כוסית, נאשר את זה בעזרת השם, אבל זה לא תם, זה תהליך ארוך, נצטרך להיות עם אצבע על הדופק ולעקוב אחרי זה שנה אחר שנה, אולי בכל חצי שנה, כדי לשמוע מכם דיווח.

ניסן סלומינסקי: נראה איך שזה יתקדם, אולי בהתחלה בכל חצי שנה, ואם זה ילך טוב, בכל שנה, כדי לוודא שהעסק הזה מתקדם, וגם אם יתעוררו חילוקי דעות, תשבו בחדר סגור, ייגמר העניין ותתקדמו הלאה, שחס ושלום זה לא יתפוצץ, ואז יהיה אסון.

ניסן סלומינסקי: שוב, יישר כוח לכולם.

ניסן סלומינסקי: עכשיו נעבור לחלק המשפטי כדי לאשר את זה.

ניסן סלומינסקי: רק שנבין מה שאנחנו צריכים לעשות מבחינה משפטית.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, אנחנו צריכים לאשר את הנייר שיש לכל חברי, של רשות החברות הממשלתיות, זה אישור דרך הפרטת חברת התעשייה הצבאית בע"מ ("החברה") לפי סעיף 59ב(ח) לחוק החברות הממשלתיות.

ניסן סלומינסקי: האם לכל חברי יש הנייר הזה?

<קריאות: כן.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים להצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: עכשיו צריך לאשר, ופה אני מפחד שיש לנו הפתעה, את צו החברות הממשלתיות (הכרזה על אינטרסים חיוניים למדינה בתעש מערכות בע"מ), התשע"ד-2013.

ניסן סלומינסקי: את זה צריך להקריא.

ראובן ריבלין: את כל זה?

משה גפני: לא.

יצחק כהן: 51 עמודים.

<שלומית ארליך: מה פתאום, לא 51 עמודים.

ניסן סלומינסקי: רק זה.

ניסן סלומינסקי: זה 18 עמודים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אין לנו ברירה, שלא ניחשף אחר-כך למצב שלא עשינו משהו על-פי מה שצריך להיות והכול יכול להתמוטט אם מישהו פתאום יגיש אני לא יודע מה.

ניסן סלומינסקי: אין לנו ברירה, צריכים להקריא את זה.

יעקב ליצמן: האם זה פיליבסטר לסעיף הבא?

ניסן סלומינסקי: לא, אמרתי שזה לא פיליבסטר.

משה גפני: דווקא היועצת המשפטית אמרה.

יעקב ליצמן: היא שותפה לזה.

יעקב ליצמן: ..

ניסן סלומינסקי: חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש לנו כמה שלבים, אין מה לעשות.

יעקב ליצמן: כמה זמן זה ייקח?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: האוצר צריך להקריא את זה.

<מאיר שמרה: להקריא את מה?

ניסן סלומינסקי: להקריא את צו החברות הממשלתיות.

<מאיר שמרה: להקריא את כל הצו?

<שלומית ארליך: כן.

<מאיר שמרה: ממתי עושים דבר כזה?

<מאיר שמרה: הוא מונח בפניכם.

יעקב ליצמן: רוצים לעשות פיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: מאיר, מקובל עלינו הייעוץ המשפטי שלנו, מה שהוא אומר, כדאי לשמוע.

ניסן סלומינסקי: יש כאן יועצים משפטיים שחושבים שלא צריך לקרוא?

ניסן סלומינסקי: למרות שמי שיקבע בסופו של דבר זה הייעוץ שלנו, אבל ראיתי שגם היועצות האחרות עשו עם הראש שצריך להקריא.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, חייבים לקרוא.

ראובן ריבלין: אחרת, פתאום יבוא חבר כנסת ויאמר "לא ידעתי".

ראובן ריבלין: יש ידיעה קונסטרוקטיבית אם מקריאים.

ניסן סלומינסקי: לא רק חברי כנסת, ודאי לבג"ץ, ודאי להמון דברים.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

ניסן סלומינסקי: רחל.

<רחל שפיצר-ליבנה: אני קוראת, אני קוראת.

<רחל שפיצר-ליבנה: צו החברות הממשלתיות (הכרזה על אינטרסים חיוניים למדינה בתעש מערכות בע"מ), – התשע"ד - 2013 בתוקף סמכותנו לפי פרק ח'2 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה - 1975 (להלן - החוק), באישור ועדת השרים לענייני הפרטה, בהתייעצות עם רשות החברות הממשלתיות, ובאישור ועדת הכספים של הכנסת לפי סעיף 21א(א) לחוק יסוד: הכנסת ולפי סעיף 2(ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, אנו מצווים לאמור: הגדרות 1.

<רחל שפיצר-ליבנה: בצו זה – "אבטחת מידע" – שמירה על מידע מסווג או נושא מסווג וכן מניעת פגיעה בכל אחד מאלה; "גורם ישראלי" – כל אחד מאלה: (1) לגבי יחיד – מי שהוא אזרח ישראל ותושב ישראל; (2) לגבי תאגיד – חברה שהתאגדה כדין בישראל לפי חוק החברות, אשר הניהול השוטף שלה ומרכז עסקיה הם בישראל (בפסקה זו - תאגיד ישראלי), ושמתקיים בה אחד מאלה: (א) היא חברה שכל אמצעי השליטה שבה מוחזקים בלעדית בידי מי שהוא אזרח ישראל ותושב בה או בידי תאגיד ישראלי, אשר מתקיימים בו תנאי פסקת משנה זו; (ב) היא חברה ציבורית, אשר מי שאינו אזרח ישראל ותושב בה אינו מחזיק בשליטה בה, במישרין או בעקיפין והשליטה מוחזקת בה, במישרין, בידי אזרחי ישראל ותושביה בלבד או שהשליטה מוחזקת במישרין בידי תאגיד ישראלי שמתקיימים בו תנאי פסקת משנה (א).

<רחל שפיצר-ליבנה: "גורם מוחזק" – תאגיד שמרכז עסקיו בישראל, שהמבקש שולט בו - - -

<שלומית ארליך: פה נכנס תיקון שתיווסף המילה "בו".

<רחל שפיצר-ליבנה: "גורם מוחזק" – תאגיד שמרכז עסקיו בישראל, שהמבקש שולט בו או מחזיק ב-5% או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה, 5% מהזכויות הרכושיות בו או תאגיד אחר שהמבקש שולט בו או מחזיק ב- 20% או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה בו, או 20% מהזכויות הרכושיות בו, או מי שהמבקש השקיע בו סכום העולה על 20% מההון העצמי של הגורם המוחזק או של המבקש, בין במניות ובין בדרך אחרת, למעט הלוואה הניתנת בדרך העסקים הרגילה; "גורם מחזיק" – מי ששולט במבקש, מי שמחזיק ב-5% או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה במבקש, מי שמחזיק ב-5% או יותר מהזכויות הרכושיות במבקש, או מי שהשקיע במבקש סכום העולה על 20% מההון העצמי של המבקש, בין במניות ובין בדרך אחרת, למעט הלוואה הניתנת בדרך העסקים הרגילה; "החברה" – תעש מערכות בע"מ; "החזקות חורגות" – החזקת שליטה, אמצעי שליטה או השפעה ניכרת בחברה ללא אישור כנדרש לפי החוק או צו זה; "המלמ"ב" - הממונה על הביטחון במערכת הביטחון; "הקניית זכות" - לרבות העברה, הקניית זכות שימוש, שכירות או שעבוד, בין בעסקה רצונית ובין על פי דין, בין במישרין ובין בעקיפין, בין בבת אחת ובין בחלקים, בין בעסקה אחת ובין בסדרת עסקאות; "השרים" – ראש הממשלה, שר האוצר ושר הביטחון; "התאמה ביטחונית" – כמשמעותה בחוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב – 2002; "חברה בת" – כהגדרתה בחוק ניירות ערך; "חברה פרטית" – כהגדרתה בחוק החברות; "חוק החברות" – חוק החברות, התשנ"ט – 1999; "חוק להסדרת הביטחון" – חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1998; "חוק ניירות ערך" – חוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968; "מבקש" – מי שהגיש בקשה לפי סעיף 5; "מידע אבטחתי" – מידע בדבר שיטות, פעולות ואמצעים הנדרשים לאבטחת מידע מסווג, מידע בנוגע לפעילות לאבטחה פיזית, לבידוק בטחוני, למיגון ואמצעים, או לאבטחת מערכות ממוחשבות ויישומם וכל מידע כאמור בדבר סיווג בטחוני והתאמה ביטחונית של עובדים ונותני שירותים לחברה; "מדינה עוינת" – מדינה שאין לה יחסים דיפלומטיים עם ישראל או מדינה ששר הביטחון, בהתייעצות עם שר החוץ, קבע,

<רחל שפיצר-ליבנה: בהודעה לחברה, כי היא מדינה עוינת, או גורם אחר, שאינו מדינה, ששר הביטחון קבע, בהודעה לחברה, כי הוא גורם עוין;

<רחל שפיצר-ליבנה: "מידע מסווג", "נושא מסווג" – מידע או נושא שסיווגם הביטחוני נקבע בידי המלמ"ב כסיווג ברמת "שמור" ומעלה; "מיזוג" - כמשמעותו בחוק החברות; "ממונה בטחון" – כמשמעותו בחוק להסדרת הביטחון ושמונה כאמור בו;

<שלומית ארליך: כאן במקור זה מופיע "כמשמעותו", זה ישונה ל"כהגדרתו".

<רחל שפיצר-ליבנה: "ממונה בטחון" – כמשמעותו בחוק להסדרת הביטחון ושמונה כאמור בו; "מערכת ממוחשבת" – מערכת ממוחשבת מסווגת ומערכת ממוחשבת חיונית; "מערכת ממוחשבת חיונית" – מערכת ממוחשבת של החברה, לרבות בסיסי המידע המשמשים למתן שירותים ולתפעול המערכת ולשליטה עליה , שסווגה בידי המלמ"ב כמערכת חיונית; "מערכת ממוחשבת מסווגת" – מערכת ממוחשבת של החברה, לרבות בסיסי המידע המשמשים למתן שירותים ולתפעול המערכת ולשליטה עליה, שסווגה בידי המלמ"ב כמערכת ברמת סיווג בטחוני "שמור" ומעלה; "נושא משרה" – כהגדרתו בחוק החברות; "ענייני ביטחון" – מידע אבטחתי, מידע מסווג, נושא מסווג, שירות מסווג, מידע חיוני, סיווג ביטחוני, התאמה ביטחונית, פעולות לאבטחת מידע ופעולות לאבטחה של מערכת ממוחשבת; "פיצול" – כהגדרתו בפקודת מס הכנסה; "פירוק מרצון" – כמשמעו בפקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג - 1983; "פעולות לאבטחה של מערכת ממוחשבת" – הפעולות הדרושות לשם הגנה על מערכות ממוחשבות של החברה ולשם שמירה ומניעת חשיפה או פגיעה במערכת ובמידע המשמש לתפעולה; "פעולות לאבטחה פיזית" – כהגדרתן בחוק להסדרת הביטחון; "שירות מסווג" – שירות שנותנת החברה בנושאים מסווגים; "תחומי פעילות" – כל אחד מתחומי הפעילות המפורטים בתוספת השנייה ובלבד שקיימת לגביו הסכמה בין משרד הביטחון לבין החברה;

<שלומית ארליך: זה היה הסעיף הראשון, שהוא סעיף ההגדרות.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף השני שמדבר על הכרזה על אינטרסים חיוניים בחברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: 2.

<רחל שפיצר-ליבנה: למדינה אינטרסים חיוניים בקשר לחברה כמפורט להלן: (1) הבטחת המשך קיומם של תחומי הפעילות; (2) שמירת אופייה של החברה כחברה ישראלית שמרכז עסקיה וניהולה יהיו בישראל; (3) מניעת היווצרות של עמדת השפעה על החברה של גורמים עוינים או של גורמים העלולים לפגוע בביטחון המדינה או בענייני החוץ שלה; (4) מניעת חשיפה או גילוי של מידע בענייני ביטחון, מטעמים של בטחון המדינה או יחסי החוץ של המדינה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (5) קידום התחרות או מניעת ריכוזיות במשק; מגבלות על החזקה, רכישה והעברה של שליטה, השפעה ניכרת או אמצעי שליטה 3.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) החזקה, רכישה והעברה של שליטה, אמצעי שליטה או השפעה ניכרת בחברה יהיו בכפוף למגבלות שלהלן: (1) לא ירכוש ולא יחזיק אדם שליטה בחברה בלא אישור בכתב ומראש מאת השרים; (2) לא יחזיק אדם – (א) אמצעי שליטה מסוג מסוים בחברה בשיעור של 5% או יותר בלא אישור בכתב ומראש מאת השרים; (ב) השפעה ניכרת בחברה בלא אישור בכתב ומראש מאת השרים; (1) מי שקיבל אישור להחזקת אמצעי שליטה או להחזקת השפעה ניכרת לפי פסקה (2) אינו רשאי להגדיל את החזקותיו מעבר לשיעור שנקבע באישור או להוסיף לזכויותיו כפי שנקבעו באישור, לרבות בדרך של הסכמים, ובכלל אלה הסכמי הצבעה, אלא לאחר שקיבל אישור נוסף לפי פסקה (2) ואולם רשאי בעל השליטה להגדיל את החזקותיו באמצעי שליטה בחברה, בלא אישור נוסף; (2) בעל שליטה או מי שמחזיק שיעור כלשהו מאמצעי השליטה בחברה או מי שיש לו השפעה ניכרת, לא יהיה אחד מאלה: (א) מדינה עוינת; (ב) אזרח או תושב מדינה עוינת; (ג) תאגיד שנרשם, התאגד או שמרכז עסקיו במדינה עוינת; (ד) תאגיד שהשליטה בו היא בידי מדינה עוינת; (ה) תאגיד שהשליטה בו היא בידי אזרח או תושב מדינה עוינת; (ו) מדינה זרה; (ז) תאגיד ממשלתי, ואולם, השרים רשאים להתיר לתאגיד ממשלתי להחזיק במישרין או בעקיפין באמצעי שליטה בחברה בשיעור שלא יעלה על 10% ובלבד שהתאגיד הממשלתי לא יהיה בעל השליטה בחברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: לעניין זה, "תאגיד ממשלתי" - תאגיד שהשליטה בו היא בידי מדינה זרה כלשהי.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ח) מי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי, לדעת השרים, לקבלת אישור להחזקת שליטה, השפעה ניכרת או אמצעי שליטה בחברה, או שעומדים נגדו הליכים תלויים ועומדים בעבירות כאמור; (3) לא יעביר אדם לאחר, במישרין או בעקיפין, שליטה, השפעה ניכרת או אמצעי שליטה בחברה, לרבות בדרך של הקצאת ניירות ערך, ביודעו שהחזקותיו - - -

<שלומית ארליך: פה יתווספו המילים "או זכויותיו".

<רחל שפיצר-ליבנה: - - - של הנעבר בעקבות ההעברה אסורות או טעונות אישור לפי החוק או לפי צו זה, כל עוד אין בידי הנעבר אישור בכתב ומראש לכך מאת השרים בשיעור ובתנאים שיקבעו; (ב) השרים רשאים לסרב ליתן אישור לפי סעיף זה וכן רשאים הם להתנות את האישור בתנאים שהפרתם תהיה עילה לביטולו בידי השרים, ויודיעו על כך לחברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ג) אישור שניתן לפי סעיף קטן (א) יפקע בהתקיים כל אחד מאלה: (1) חדל להתקיים תנאי מתנאי האישור; (2) התברר שמי שניתן לו האישור הוא אחד מהמנויים בסעיף קטן (א)(4); (3) מי שניתן לו האישור נעשה לאחד מהמנויים בסעיף קטן (א)(4).

<רחל שפיצר-ליבנה: שליטה בחברה 4.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) השליטה בחברה תהיה בידי מי שקיבל אישור לשליטה ושמתקיימים בו כל אלה: (1) אם הוא יחיד – הוא גורם ישראלי; (2) אם הוא תאגיד – הוא חברה שהתאגדה בישראל לפי חוק החברות אשר מרכז עסקיה בישראל, ואשר גורם ישראלי מחזיק, במישרין, ב- 10% לפחות מכל אחד מסוגי אמצעי השליטה בחברה; ואולם יכול שהחברה בעלת השליטה תהיה לכל היותר חמש חברות יחד הקשורות ביניהן בהסכם אשר יבטיח, להנחת דעת השרים, שליטה משותפת שלהן בחברה, יכולת להפעילה וקיום ההסדרים הקבועים בסעיף קטן זה, והכל כאילו היו חברה אחת.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) אישור לשליטה יפקע אם חדל להתקיים בבעל השליטה האמור בסעיף קטן (א).

<רחל שפיצר-ליבנה: בקשה לקבלת אישור השרים 5.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) בקשה לקבל את אישור השרים להחזקת שליטה, השפעה ניכרת או אמצעי שליטה בחברה, תוגש כמפורט להלן: (1) המבקש לקבל את אישור השרים לשלוט או להחזיק השפעה ניכרת או אמצעי שליטה בחברה בשיעורים הטעונים אישור לפי צו זה, או המבקש להתקשר בהסכם שיקנה לו אחד מאלה יגיש בקשה על כך, בכתב ומראש; (2) החזיק אדם שליטה, השפעה ניכרת או אמצעי שליטה בחברה בשיעור הטעון אישור לפי צו זה, לרבות עקב מימוש שעבוד של אמצעי שליטה או מימוש זכות אחרת שהוקנתה לו, במישרין או בעקיפין, ידווח על כך, בכתב, לחברה ויגיש בקשה לשרים לאישור החזקותיו בחברה, הכול תוך 48 שעות; (3) בקשה לפי פסקאות (1) ו-(2) תוגש לשרים, לפי הנוסח שבתוספת הראשונה, והיא תכלול פרטים אלה: (א) שם המבקש; (ב) לגבי יחיד – אזרחותו, מקום מושבו הקבוע והמדינות שבהן הוא פועל, ולגבי תאגיד – המדינה שבה התאגד, מקום מרכז עסקיו, והמדינות שבהן הוא פועל, במישרין או בעקיפין; (ג) שיעור החזקותיו של המבקש בחברה בעת הגשת הבקשה, והשיעור שיוחזק, אם תתקבל בקשתו, לרבות מכוח הסכמות או הסכמי הצבעה בינו לבין אחרים ובכלל זה פרטים בדבר נושאי המשרה שהוא רשאי למנות, לרבות מכוח זכות למינוי משותף; (ד) פירוט כל גורם מחזיק במבקש, או בעל השפעה ניכרת במבקש, נושאי משרה בו וכל בעל עניין בו וכן שיעור החזקותיהם בו או המשרות שבהן הם מכהנים; פירוט התאגידים שהם גורמים מוחזקים על ידו ושיעור החזקותיו בהם, פירוט כל תאגיד אשר בעל השליטה או בעל ההשפעה הניכרת בו הוא גם בעל השליטה או בעל ההשפעה הניכרת במבקש, פירוט ההחזקות של כל אחד מאלה בחברה, וכן יפורט לגבי כל אחד מהם גם האמור בפסקת משנה (ב); (ה) פירוט החזקותיו של המבקש בתאגידים שהתאגדו או נרשמו במדינה עוינת או שהשליטה בהם היא בידי מדינה עוינת או בידי תאגיד שהתאגד או נרשם במדינה עוינת או בידי אזרח או תושב מדינה עוינת; (ו) פרטים מהותיים אודות ההסכם, האירוע או האופן שהקנו או שאמורים להקנות למבקש שליטה, השפעה ניכרת או החזקה באמצעי שליטה בחברה או אודות מינוי משותף, לרבות פרטים אודות דרכי המימון של האמור לעיל והגורמים שהשתתפו בו, במישרין או בעקיפין,

<רחל שפיצר-ליבנה: וכן נוסח הסכמים ומסמכים נלווים; ניתן למבקש מימון על ידי תאגיד בנקאי (להלן – מימון בנקאי), יצורף לבקשה נוסח הסכם המימון של המבקש עם התאגיד הבנקאי ומסמכים נלווים; הועמדו ביטחונות או מקורות כספיים לצורך המימון הבנקאי, במישרין או בעקיפין, בידי גורם או גורמים נוספים מלבד המבקש, תכלול הבקשה פרטים מלאים על כך ויצורפו ההסכמים והמסמכים הנלווים הקשורים לכך; (ז) פרטים בדבר פעילותו של המבקש וכן – ככל הידוע לו – בדבר פעילותם של כל המנויים בפסקת משנה (ד), בתחום הביטחון; (ח) הצהרת המבקש וכל בעל שליטה ונושא משרה בו, על חקירה, על הרשעה או כתב אישום שהוגש כנגד מי מהם, אם היו כאלה בישראל או מחוץ לישראל, בעבירות פליליות, למעט עבירות תעבורה; (ט) הסכמת המבקש וכל בעל שליטה ונושא משרה בו כי השרים או מי מטעמם יקבלו מידע על פרטי רישום כאמור בסעיף 2 לחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א – 1981.

<רחל שפיצר-ליבנה: (4) על אף האמור בפסקה (3), תאגיד בנקאי, חברה לנאמנות שהיא בבעלות מלאה של תאגיד בנקאי, קרן נאמנות, מבטח, קופת גמל או חברה מנהלת שמי מהם מחזיק השפעה ניכרת, אמצעי שליטה, או מחזיק בשליטה בשל היותו בעל שעבוד בלבד, אינו נדרש למסור את הפרטים לפי פסקאות משנה (ד), (ח) ו-(ט) בפסקה (3) האמורה, אלא אם כן הורו לו השרים לעשות כן; אין בהוראה זו כדי לפטור מי מהגופים האמורים ממסירת כלל הפרטים האמורים, במסגרת בקשה לקבלת אישור למימוש שעבוד; (5) על אף האמור בפסקה (3), השרים רשאים לפטור מוסד השקעות ממסירת פרטים בדבר החזקותיו בתאגיד כלשהו כמפורט להלן: (א) שיעור החזקותיו בתאגיד כאמור אינו עולה על 10% מסוג כלשהו של אמצעי שליטה באותו תאגיד, ובלבד שהמוסד אינו שולט באותו תאגיד ושווי שיעור החזקותיו באותו תאגיד אינו עולה על שווי של 10% משווי נכסי המוסד; (ב) שיעור החזקות מוסד ההשקעות בתאגיד אינו עולה על 25% מסוג כלשהו של אמצעי שליטה באותו תאגיד, ובלבד ששווי שיעור החזקותיו באותו תאגיד אינו עולה על שווי של 10% מנכסיו של המוסד, המוסד אינו שולט באותו התאגיד וכלל החזקות מוסד ההשקעות בתאגידים שלגביהם ניתן פטור מדיווח לפי פסקת משנה זו, במצטבר, אינו עולה על שווי 40% מנכסיו ;

<רחל שפיצר-ליבנה: עלה שווי שיעור החזקותיו של מוסד ההשקעות, במצטבר, על שווי השיעור הקבוע בפסקת משנה זו, לא יחול הפטור האמור ביחס להחזקות מוסד ההשקעות העודפות מעל השיעור האמור; (ג) שיעור החזקות מוסד ההשקעות בתאגיד אינו עולה על 49% מסוג כלשהו של אמצעי שליטה באותו תאגיד, ובלבד ששווי שיעור אחזקותיו באותו תאגיד אינו עולה על שווי של 1% מנכסיו של המוסד, המוסד אינו שולט באותו תאגיד וכלל החזקות מוסד ההשקעות בתאגידים שלגביהם ניתן פטור מדיווח לפי פסקת משנה זו, במצטבר, אינו עולה על 40% מנכסיו; עלה שווי שיעור החזקותיו של מוסד ההשקעות, במצטבר, על שווי השיעור הקבוע בפסקת משנה זו, לא יחול הפטור האמור ביחס להחזקות מוסד ההשקעות העודפות מעל השיעור האמור; (6) פטור ממסירת פרטים לגבי החזקות מוסד השקעות לפי פסקה (5) יחול כל עוד מתקיימים התנאים האמורים בו והתנאים שקבעו השרים; חדלו להתקיים תנאים אלה: (א) לגבי החזקות מוסד השקעות בתאגיד מסוים – ידווח המוסד על החזקותיו באותו תאגיד בהתאם להוראות צו זה; (ב) לגבי מוסד ההשקעות- יחולו עליו הוראות פסקה (3)(ד) ויתר הוראות צו זה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (7) השרים רשאים לפטור אדם ממסירת פרטים לפי פסקה (3)(ד), כולם או חלקם, לרבות לעניין פרטי הבקשה שבתוספת הראשונה ומתכונתה, ורשאים הם להתנות את מתן הפטור בתנאים, ובלבד שראו שאין במתן הפטור כדי לפגוע באינטרסים החיוניים של המדינה כאמור בסעיף; אין בהוראות פסקה זאת כדי לגרוע מסמכויות השרים לפי סעיף קטן (ב) ולפי סעיפים 6(י) ו-9; (8) לבקשה לפי פסקאות (1) ו-(2) יצורף גם ייפוי כוח, המסמיך את דירקטוריון החברה למכור את החזקותיו החורגות של המבקש, כאמור בסעיף 7(ב); (ב) השרים או מי מטעמם רשאים לדרוש פרטים ומסמכים נוספים על אלה שפורטו בבקשה ועל אלה המנויים בתקנת משנה (א)(3), בעניינים הקשורים לאינטרסים החיוניים בחברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) השרים יודיעו על החלטתם למבקש ולחברה בתוך שלושה חודשים מהיום שבו נתקבלה הבקשה או נתקבלו הפרטים והמסמכים הנוספים במלואם, לפי המאוחר.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) בסעיף זה – "חברה מנהלת" ו"קופת גמל" – כהגדרתן בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), התשס"ה- 2005; "מבטח" – כהגדרתו בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981; "קרן נאמנות" – קרן להשקעות משותפות בנאמנות, כמשמעותה בחוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994; "תאגיד בנקאי" – תאגיד שקיבל רישיון לפי חוק הבנקאות (רישוי), התשמ"א - 1981 או תאגיד שקיבל רישיון מקביל באחת ממדינות ה-OECD; "מוסד השקעות" – קרן נאמנות, קופת גמל, קרן השקעה פרטית, בנק השקעות או חברת השקעות, שמתקיימים בהם התנאים האלה: (1) המוסד מחזיק באמצעי השליטה בתאגיד, בעצמו, וזאת בעבור ציבור לקוחותיו כפי שיהיה מזמן לזמן; (2) המוסד הואגד במדינה שאינה מדינה עוינת, מקום עסקיו הוא במדינה כאמור ואין בו בעל ענין שהוא אזרח או תושב מדינה עוינת; (3) הסכום הכולל של הנכסים שבניהולו עולה על מיליארד שקלים חדשים; (4) המוסד מחזיק ברישיון לפעול, ככל שנדרש, במדינה שבה התאגד, או שבה הוא פועל כמוסד.

<רחל שפיצר-ליבנה: חישוב שיעורי ההחזקה ייעשה על פי דוחות כספיים מבוקרים של מוסד ההשקעות ערוכים לפי כללי חשבונאות מקובלים ליום ה-31 בדצמבר של השנה האחרונה שנסתיימה לפני מועד החישוב, ולפי השער היציג של מטבע הדיווח לעומת השקל החדש ליום האמור.

<לירון נעים: אכיפה, דיווח ורישום 6.

<לירון נעים: (א) בנוסף להוראות כל דין ותקנון החברה, תנהל החברה פנקס של מי שמחזיק 5% ומעלה מכל אחד מאמצעי השליטה בחברה, (להלן – הפנקס) שבו יירשמו הפרטים שנמסרו לה לפי צו זה, לרבות כל אלה: (1) הודעת השרים לפי סעיפים 3(ב) ו – 5(ג); (2) דיווח כאמור בסעיפים קטנים (ב), (ג), (ה), (ו) ו-(ז);

<שלומית ארליך: פה ייכנס שינוי מהמקור.

<שלומית ארליך: במקור זה היה "בסעיפים קטנים (ב) עד (ג), (ה), (ו) ו-(ז)", ובמקום זה יהיה "בסעיפים קטנים (ב) עד (ז)".

<לירון נעים: (3) החזקות חורגות בציון היותן חורגות אשר ירשמו מיד עם היוודע הדבר; (ב) בנוסף לאמור בכל דין, בעל שליטה, בעל השפעה ניכרת או בעל עניין ידווח לחברה ולשרים על הקניית זכות כלשהי לגבי החזקותיו; הדיווח יבוצע מיד ולא יאוחר מיום העסקים העוקב למועד הקניית הזכות; (ג) בעל שליטה בחברה ובעל החזקה באמצעי שליטה הטעונה אישור לפי צו זה ידווח לחברה ולשרים על החזקותיו בתאגיד שנרשם, התאגד או שמרכז עסקיו במדינה עוינת, או שהשליטה בו היא בידי מדינה עוינת, בידי תאגיד שהתאגד או נרשם במדינה עוינת או בידי אזרח או תושב מדינה עוינת.

<לירון נעים: (ד) החברה תדווח לשרים, לפי מיטב ידיעתה, על כל שינוי בפרטים החייבים רישום בפנקס; דיווח כאמור יעשה בסמוך ככל האפשר, לאחר שנודע לחברה השינוי ולא יאוחר מ-7 ימים לאחריו.

<לירון נעים: (ה) בלי לגרוע מהוראות אחרות בצו זה, נודע למזכיר החברה כי אדם מחזיק החזקות חורגות, ידרוש ממנו מזכיר החברה לפעול בהתאם לנדרש בצו זה, וידווח על כך מיד לשרים.

<לירון נעים: (ו) מי שקיבל את אישור השרים לבקשתו לפי סעיף 5(1) או (2), ידווח לשרים ולחברה על כל שינוי בפרטים שמסר לפי סעיף 5(א)(3), (5) ו-(ב), מיד עם היוודע לו דבר השינוי.

<לירון נעים: (ז) ב-31 בדצמבר של כל שנה תדווח החברה לשרים על החזקות בשליטה, באמצעי שליטה ובהשפעה ניכרת בחברה ועל הפרטים הטעונים רישום בפנקס ושינויים בהם שאירעו במשך השנה שהסתיימה במועד האמור, לרבות פרטים בדבר הסכמים, מימון ושעבודים הנוגעים להחזקות (להלן – פרטים נוספים) ואם הפרטים הנוספים מצויים בידיעתה של החברה.

<לירון נעים: (ח) השרים רשאים לפטור מי שקיבל אישור לפי סעיף 5 ממסירת פרטים לפי סעיף זה, כולם או חלקם, ולהתנות את מתן הפטור בתנאים שיקבעו, אם ראו כי אין במתן הפטור כדי לפגוע באינטרסים החיוניים של המדינה המפורטים בסעיף 2. (ט) מבלי לגרוע מהוראות סעיפים קטנים (א) עד (ז) וסעיף 5 השרים רשאים לדרוש ממי שקיבל אישור לפי סעיף 5 מידע נוסף שנמצא ברשותו בקשר לפרטים שהוא נדרש לגלותם על פי צו זה וההוראות מכוחו.

<לירון נעים: (י) מקום שלפי סעיף זה מחויבת החברה לנהל מרשם או לדווח לשרים לגבי פרטים אודות המחזיקים באמצעי השליטה בה, לרבות שינויים בהחזקותיהם, חייב בעל שליטה, כל המחזיק באמצעי שליטה הטעון אישור לפי צו זה וכל בעל עניין בחברה, להגיש לחברה הודעה לפי הפרטים והמועדים הדרושים לחברה לצורך מילוי חובותיה האמורות.

ניסן סלומינסקי: רבותי, לא לאבד תקווה, עברנו את החצי.

<לירון נעים: מכירת החזקות חורגות 7.

<לירון נעים: (א) מחזיק החזקות חורגות – (1) שלא ביקש אישור מאת השרים לפי סעיף 5 – ימכור תוך שבעה ימים את החזקותיו החורגות; לעניין פסקה זאת ופסקאות (2) ו-(3) – "החזקות חורגות" – למעט השפעה ניכרת, שאינה נובעת מאחזקה באמצעי שליטה; (2) שבוטל או שפקע אישור שניתן לו מאת השרים לפי סעיף 9, ולא הגיש בקשה חדשה לפי סעיף 5 – ימכור את החזקותיו החורגות בתוך 14 ימים ממועד הביטול או הפקיעה, לפי העניין; (3) שביקש אישור מאת השרים, לרבות מי שאישור שניתן לו מאת השרים בוטל או פקע והגיש בקשה חדשה לפי סעיף 5 ונדחתה בקשתו – ימכור את החזקותיו החורגות תוך 60 ימים מיום שהשרים הודיעו לו על דחיית בקשתו; (4) לא יקנה כל זכות לאחר בהחזקות החורגות, אלא בהתאם לפי האמור בחוק ובצו זה.

<לירון נעים: (ב) מחזיק החזקות חורגות שלא מכר את החזקותיו החורגות כאמור בסעיף קטן (א) והחברה מחזיקה ייפוי כוח שמסר לה לפי סעיף 5(א)(8) תמכור החברה, באמצעות הדירקטוריון, תוך 60 ימים מתום התקופות הנקובות בסעיף קטן (א), את ההחזקות החורגות בכפוף להוראות צו זה; הדירקטוריון יעביר למחזיק את תמורת המכירה בניכוי הוצאות הכרוכות במכירה.

<לירון נעים: (ג) כל העברה או מכירה של אמצעי שליטה שנעשתה על-פי החלטה שקיבל דירקטוריון החברה למכירת אמצעי שליטה לפי סעיף קטן (ב) תהיה בת תוקף, ולא תהא למי שהחזיק באמצעי השליטה שנמכרו או למי שרכש אותם טענה כלשהי כלפי החברה, לרבות כלפי הדירקטוריון, או נושא משרה בחברה, לעניין זכויותיו במניות, הליך מכירתן או התמורה שנתקבלה, אלא אם כן נעשתה הפעולה בזדון או מתוך כוונה להפיק רווח אישי.

<לירון נעים: (ד) בנוסף לאמור בכל דין, רשאים השרים או החברה לפנות לבית המשפט בבקשה שיורה לאותו אדם למכור את החזקותיו החורגות, שימנה כונס נכסים למכירת ההחזקות החורגות, או שיתן כל סעד אחר.

<לירון נעים: (ה) בסעיף קטן (א)(4) ו-(ב) עד (ד), "החזקות חורגות" – למעט החזקה בניגוד לסעיף 3(א)(4).

<לירון נעים: החזקה ללא אישור 8.

<לירון נעים: לגבי הפעלת זכות בחברה מכוח אחזקות חורגות יחולו ההוראות האלה: (1) לא יהא תוקף כלפי החברה להפעלת זכות מכוח החזקות חורגות, לרבות לעניין קבלת דיבידנד, ובלי לגרוע מכלליות האמור: (א) לא ימונה דירקטור או מנהל כללי בחברה, לא ייבחר ולא יועבר מכהונתו, מכוח החזקות חורגות; מונה, נבחר או הועבר מכהונתו דירקטור או מנהל כללי כאמור, לא יהיה תוקף למינוי, לבחירה, לכהונה או להעברה מכהונה לפי העניין; (ב) הצבעה באסיפה הכללית של החברה מכוח החזקות חורגות לא תבוא במנין קולות המצביעים באסיפה.

<לירון נעים: (2) החזיק אדם בהחזקות חורגות, וכתוצאה מכך עלה השיעור היחסי של החזקותיו של מחזיק אחר באמצעי שליטה בחברה לשיעור הטעון אישור לפי החוק או צו זה (להלן – החזקותיו היחסיות), יהיו החזקותיו היחסיות של האחר טעונות אישור השרים, אם כתוצאה מן האמור הפך האחר להיות שולט בחברה או שחלפה שנה מיום שעלו החזקותיו היחסיות לשיעור הטעון אישור לפי החוק או לפי צו זה; לא קיבל בעל האחזקות היחסיות אישור השרים כנדרש בפסקה זאת, לא יהיה תוקף להפעלת זכות מכוח החלק בהחזקותיו היחסיות שלגביו לא ניתן לו אישור, זולת הזכות להשתתף ברווחי התאגיד ובמניות הטבה.

<לירון נעים: (3) החברה תעשה כמיטב יכולתה למנוע מאדם לפעול מכוח החזקות חורגות.

<רחל שפיצר-ליבנה: תוקף אישור 9.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) הועברו לאחר שליטה או אמצעי שליטה בחברה כך שהחזקותיו של המעביר ירדו מתחת לשיעור הטעון אישור לפי החוק או לפי צו זה, לא יהיה המעביר רשאי לשוב ולהגדיל את החזקותיו לשיעור הטעון אישור לפי החוק או לפי צו זה, ללא אישור חדש מאת השרים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) עברה לאחר השליטה במי שקיבל אישור מאת השר, יפקע האישור, אלא אם כן, אישרו השרים את העברת השליטה כאמור מראש, בתנאים שקבעו ומהמועד שקבעו באישור.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ג) החזיק מי שקיבל אישור מאת השרים החזקות בתאגיד שנרשם, התאגד או שמרכז עסקיו במדינה עוינת או שהשליטה בו היא בידי מדינה עוינת, בידי תאגיד שנרשם או התאגד במדינה עוינת או בידי אזרח או תושב מדינה עוינת, רשאים השרים לבטל את האישור או להתנותו בתנאים אשר הפרתם תהיה עילה לביטולו בידי השרים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ד) חל שינוי בפרטים שנמסרו לפי סעיף 5(א)(3)(4) ו-(ב) או קיבלו השרים מידע לפי סעיף 6(ט) וראו השרים כי השינוי בפרטים כאמור הוא שינוי מהותי, רשאים השרים, לבטל אישור שניתן או להתנותו בתנאים אשר הפרתם תהיה עילה לביטולו בידי השרים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ה) הפר מי שקיבל אישור מאת השרים תנאי מהתנאים הקבועים בצו זה או באישור, רשאים השרים לבטל את האישור או לקצוב מועדים ותנאים לתיקון ההפרה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ו) השרים לא יבטלו אישור שניתן ולא יתנו באישור קיים תנאים שהפרתם תהווה עילה לביטול האישור, אלא לאחר שניתנה לבעל האישור הזדמנות להשמיע את טענותיו.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ז) בוטל או פקע אישור מאת השרים, בהתאם להוראות החוק או צו זה, יהפכו החזקותיו של המחזיק להחזקות חורגות ויחול האמור בסעיפים 7 ו-8; אין בסעיף זה כדי למנוע הגשת בקשה חדשה לפי סעיף 5.

<רחל שפיצר-ליבנה: מסירת מידע לשרים 10.

<רחל שפיצר-ליבנה: מבלי לגרוע מכל חובת דיווח או מסירת מידע המוטלת על החברה על פי כל דין – (1) החברה תמסור לשרים, לפי דרישתם, כל מידע בעניינים הקשורים לאינטרסים החיוניים של המדינה בקשר לחברה האמורים בסעיף 2, כפי שיפורט בדרישה, בנוסף לחובות המפורטות בכל דין אחר או בצו זה; (2) החברה תדווח מיידית וביוזמתה לשרים על כל אירוע, על פי הידוע לחברה, שעלול לגרום לשיבוש מהותי, שינוי מהותי או הפחתה מהותית באינטרסים החיוניים לפי סעיף 2(1) ו- (4); לעניין פסקה זאת, "שיבוש מהותי", "שינוי מהותי" או "הפחתה מהותית" – בין אם כתוצאה מאירוע שאינו בשליטת החברה ובין אם כתוצאה מפעולותיה או מחדליה; (3) השרים רשאים להורות לחברה למסור להם דיווחים נוספים לאמור בפסקאות (1) ו-(2), אם מצאו כי הדבר דרוש לקיום האינטרסים החיוניים האמורים בסעיף 2.

<רחל שפיצר-ליבנה: ישראליות 11.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) החברה תהיה בכל עת מאוגדת ורשומה בישראל לפי חוק החברות.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) הניהול השוטף של החברה ומרכז עסקיה יהיו בישראל.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ג) מקום מושב הנהלת החברה ומשרדה הראשי יהיו בישראל.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ד) ישיבות הדירקטוריון של החברה והאסיפה הכללית של בעלי המניות של החברה יתקיימו בישראל.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ה) המקום לקיום כל תחומי הפעילות יהיה בישראל, זולת אם המנהל הכללי של משרד הביטחון אישר אחרת; אין באמור בסעיף קטן זה כדי לגרוע מזכותה של החברה או כדי לחייבה בקבלת אישור כאמור ביחס להעברה לחוץ לארץ של ידע או של יכולת ייצור הקשורים לתחומי הפעילות, על דרך של שכפול יכולות, ושאינה גורעת מהיכולת שמקיימת החברה בישראל, וזאת בהתאם ובכפוף להוראות כל דין.

<רחל שפיצר-ליבנה: אישור וסיווג נושאי משרה 12.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) רוב מחברי הדירקטוריון בחברה, ובהם יושב ראש הדירקטוריון, יהיו אזרחי ישראל ותושביה ובעלי התאמה בטחונית מתאימה לרמת הסיווג שיקבע המלמ"ב (להלן – דירקטורים מסווגים); דירקטורים שאינם אזרחי ישראל ותושביה ובעלי התאמה בטחונית מתאימה כאמור – לא יקבלו מידע בענייני ביטחון ולא ייחשפו אליו וכן לא ישתתפו בדיוני דירקטוריון החברה בנושאים מסווגים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) לשם שמירה על הדרישה האמורה בסעיף קטן (א) תמלא החברה אחר הדרישות הבאות: (1) לא יתמנה ולא ייבחר יושב ראש דירקטוריון שאינו דירקטור מסווג ולא יהיה תוקף למינויו כאמור, וכן לא יתמנה ולא ייבחר דירקטור שאינו דירקטור מסווג ולא יהיה תוקף למינויו כאמור אם כתוצאה ממנו פחת שיעור הדירקטורים המסווגים מרוב חברי הדירקטוריון; (2) פקעה או הסתיימה כהונתם של דירקטורים מסווגים באופן שמספרם הכולל של הדירקטורים המסווגים פחת מרוב חברי הדירקטוריון, יהיו רשאים הדירקטורים שאינם מסווגים להשתתף בישיבות הדירקטוריון של החברה רק אם מספרם באותה ישיבה קטן ממספר הדירקטורים המסווגים המשתתפים בישיבה, והכול כל עוד לא מונו דירקטורים מסווגים ביחס הנדרש לפי פסקה (א).

<רחל שפיצר-ליבנה: (ג) בעלי התפקידים המנויים להלן, או המקבילים להם אם ישתנה תואר המשרה או התפקיד, יהיו אזרחי ישראל ותושבי ישראל, והעסקתם לפי דרישות הסיווג הביטחוני של המשרה ברמה שיקבע המלמ"ב (להלן – נושאי משרה מסווגים): (1) יושב ראש הדירקטוריון וכל הדירקטורים החיצוניים; (2) המנהל הכללי, המשנה למנהל הכללי וממלאי מקומם; (3) סגני המנהל הכללי וממלאי מקומם; (4) יועץ משפטי, סגנו וממלאי מקומם; (5) מבקר פנים וממלא מקומו; (6) ממונה הביטחון בחברה וצוותו; (7) בעלי תפקידים או נושאי משרה נוספים ונותני שירותים נוספים לחברה, לרבות רואי חשבון ויועצים אחרים של החברה, לפי קביעת מלמ"ב אשר מידע מסווג עשוי להגיע לידיהם.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ד) לא התקיים האמור בסעיף קטן (ג) במי מהמנויים בו, לא יהא תוקף למינויו של אותו בעל תפקיד בחברה או להעסקתו בה, והמינוי או ההעסקה, לפי הענין, יהיו בטלים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ה) המלמ"ב יודיע על ההחלטה לעניין התאמה בטחונית כאמור בסעיף קטן (א) ו-(ג) בצו זה בתוך ארבעה חודשים מקבלת בקשה בכתב, הכוללת את כל החומר הנדרש.

<רחל שפיצר-ליבנה: מניעת חשיפה של מידע מסווג, נושא מסווג או מידע אבטחתי ואבטחתם 13.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) החברה וממונה הביטחון של החברה יבצעו את ההנחיות המקצועיות לעניין פעולות אבטחת המידע ואבטחה פיזית כפי שייתן המלמ"ב לחברה, מזמן לזמן, לרבות הנחיות בעניין בקרה ודיווח.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) דיווח או פרסום הנוגעים למידע מסווג או נושא מסווג יהיו לפי הוראות והנחיות בטחון שיכין המלמ"ב.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ג) על אף האמור בכל דין ובכפוף להוראות סעיפים 19(א)(2) ו36ג(ב) לחוק ניירות ערך, אם הן חלות על החברה, ועל אף מגבלות, תנאים והוראות שהוטלו עליה, ובכפוף לאמור בסעיף קטן 13(ב), אם נדרשה החברה, על פי דין, לגלות מידע שלפי החלטת המלמ"ב יש בחשיפתו סיכון לחשיפת מידע מסווג או נושא מסווג או מידע אבטחתי, יחולו ההוראות האלה: (1) המידע יימסר רק לאחר בדיקה ואישור, בכתב ומראש, מאת המלמ"ב; (2) על פי דרישת המלמ"ב, תפעל החברה לקבלת פטור כדין מחובת הגילוי; (3) דיווח או פרסום הנוגעים למידע מסווג או נושא מסווג או מידע אבטחתי יהיו בהתאם להסדרי ביטחון מיוחדים שיורה עליהם המלמ"ב.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ד) אם על פי החלטת המלמ"ב, גילוי המידע עלול לפגוע בביטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה, תפעל החברה לקבלת פטור כדין מחובת הגילוי.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ה) לא יועלה נושא כלשהו לדיון בדירקטוריון החברה אלא לאחר תיאום עם ממונה הביטחון בחברה ועל פי הוראות הביטחון של המלמ"ב.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ו) דירקטוריון החברה ימנה מבין הדירקטורים המסווגים אורגן מוסמך לפי סעיף 46 לחוק החברות, שייקרא "ועדה לענייני ביטחון" (להלן – ועדה לענייני ביטחון); בוועדה יכהנו יושב ראש הדירקטוריון, מספר הדירקטורים המסווגים בוועדה יהיה לפחות כמספר מחצית מהדירקטורים בדירקטוריון החברה, או ארבעה דירקטורים מסווגים, הנמוך מביניהם; אם מספר מחצית מהדירקטורים כאמור אינו שלם, יעוגל מספר הדירקטורים המסווגים כלפי מעלה; יושב ראש הדירקטוריון ישמש יושב ראש הועדה לענייני בטחון.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ז) נושאים הנוגעים לענייני בטחון, יידונו, בכפוף לאמור בסעיף קטן (יא) במסגרת הוועדה לענייני בטחון.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ח) החלטה שהוועדה לענייני ביטחון קיבלה או פעולה שהיא עשתה, כמוה כהחלטה שהחברה קיבלה או פעולה שהיא עשתה, והיא לא תידון בכל אורגן אחר של החברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (ט) דיונים והחלטות של וועדת הביקורת, כמשמעותה לפי חוק החברות בנושאים הנוגעים לענייני בטחון יידונו, אם נדרש לדון בכך בוועדת הביקורת, בהרכב של שלושה דירקטורים מסווגים מבין חברי וועדת הביקורת; הדירקטורים האמורים לא יהיו רשאים להזמין לדיון אלא את חברי הוועדה לענייני בטחון ומבקר הפנים בלבד.

<רחל שפיצר-ליבנה: (י) ההוראות האמורות בסעיפים קטנים (א) עד (ט) יחולו על ישיבות דירקטוריון שעל סדר יומן ענייני בטחון, ובלבד שהמניין החוקי בכל ישיבה כאמור יכלול דירקטורים מסווגים בלבד.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יא) ענייני בטחון שהדירקטוריון חייב לדון בהם לפי הוראות כל דין, יידונו, אם יש לדון בהם בדירקטוריון, בהשתתפות דירקטורים מסווגים בלבד; דירקטורים שאינם מסווגים לא יהיו רשאים להשתתף בישיבת דירקטוריון זו ולא יהיו זכאים לקבל מידע, להיחשף למידע או לעיין במסמכים הנוגעים לעניינים הנדונים בה.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יב) לא ישמש דירקטור כחליף לדירקטור מסווג, אלא מי שהוא דירקטור מסווג.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יג) ענייני בטחון יידונו בכפוף לאמור בסעיף קטן (יא), בדירקטוריון, בוועדה לענייני ביטחון, ובוועדת הביקורת, לאחר אישור ממונה הביטחון של החברה שאושר לתפקידו כאמור בחוק להסדרת הבטחון בגופים ציבוריים.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יד) החברה אינה רשאית להעביר לדירקטור שאינו מסווג מידע בענייני ביטחון, לרבות מידע אבטחתי, ודירקטור שאינו מסווג לא יקבל מידע בענייני בטחון, לרבות מידע אבטחתי, ולא ייחשף אליו.

<רחל שפיצר-ליבנה: (טו) דירקטור מסווג לא יעביר ולא ימסור מידע ומסמכים בענייני ביטחון למעט העברת מידע לוועדת הביקורת כאמור בסעיף קטן (ט).

<רחל שפיצר-ליבנה: (טז) החברה אינה רשאית להעביר לאחר, לרבות לבעלי מניותיה, מידע בענייני ביטחון, אם הגילוי נוגד את הנחיות המלמ"ב או נציגו.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יז) בעל מניות או נושא משרה אשר לא קיבל מידע שהיה עליו לקבל מכוח תפקידו או מעמדו בהתאם לתקנון ולכל דין, והדבר נמנע ממנו בשל הוראות סעיף זה, יהיה פטור במקרה של הפרת אחריות המוטלת עליו לפי כל דין, אם הפרה זו נגרמה אך ורק בשל אי קבלת המידע שנמנע ממנו כאמור, ולא יראו באי מסירת המידע כאמור הפרת חובה על פי כל דין, והכל בכפוף להוראות סעיפים 19(א)(2) ו-36ג(ב) לחוק ניירות ערך, אם הן חלות על החברה, ועל מגבלות, תנאים או הוראות שהוטלו עליהם.

<רחל שפיצר-ליבנה: (יח) האסיפה הכללית של החברה אינה רשאית ליטול, לאצול, להעביר או להפעיל סמכויות הנתונות לאורגן אחר בחברה, המתייחסות למידע מסווג, לנושא מסווג או למידע אבטחתי, או שלשם הפעלתן נדרש להיחשף למידע כאמור.

<לירון נעים: שמירת סודיות ואבטחת מידע 14.

<לירון נעים: מבלי לגרוע מתחולת הוראות כל דין, המלמ"ב או נציגו רשאי להורות לחברה, לצורך שמירת סודיות ואבטחה של מידע מסווג או מידע אבטחתי, למלא אחר הוראות לביצוע פעולות לאבטחת מידע, לאבטחה פיזית וכן לאבטחה של מערכות ממוחשבות, לרבות הוראות לפי החלטת הממשלה או לפי כל דין, ובכלל זה החוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים; לגבי הוראות והנחיות שייתן מלמ"ב כאמור, יחולו המנגנונים הקבועים בסעיפים 10א ו-11 לחוק להסדרת הביטחון.

<לירון נעים: העברה, שעבוד או עיקול של נכסים נדרשים 15.

<לירון נעים: (א) הפעולות שלהלן טעונות אישור בכתב ומראש מאת השרים:

אחד מאלה: (א) נכס, לרבות ידע, שנרכש או שפותח או שתוכנן או שיוצר באופן ייעודי עבור תחום פעילות;

אחד מאלה: (2) הקנייה של זכות באמצעי שליטה בחברה בת של החברה, שאליה הועברו נכסים נדרשים, אשר כתוצאה ממנה יחזיק אדם ביותר מ-25% מאמצעי השליטה בחברה בת או שכתוצאה ממנה תעבור השליטה בחברה בת; לעניין זה יראו הקניית זכות באמצעי שליטה גם הקצאה של ניירות ערך אשר כתוצאה ממנה יחזיק אדם ביותר מ-25% מאמצעי השליטה בחברה הבת של החברה או שכתוצאה ממנה תעבור השליטה בחברה בת.

אחד מאלה: (ג) על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), לשעבודים האלה לא יידרש אישור בכתב ומראש של השרים, אלא הודעה בלבד מאת החברה: שעבוד קבוע של נכסים שאינם נכסים נדרשים וששווים 10 מיליון שקלים חדשים ומעלה; שעבוד צף לתאגיד בנקאי ישראלי שניתן להסבה לתאגיד בנקאי ישראלי בלבד ושאינו כולל נכסים נדרשים.

אחד מאלה: (ד) התגבש שעבוד על נכס נדרש, או התבקשה הקניית זכות בנכס מנכסים אלה במסגרת מימוש שעבוד, יחולו הוראות אלה: מימוש השעבוד יעשה בישראל ויחול עליו הדין הישראלי; מונה כונס נכסים לשם מימוש שעבוד צף על נכסי החברה או שעבוד קבוע על נכס נדרש או על נכס המשמש לתחום פעילות מסווג לפי הוראת המלמ"ב, יהיה כונס הנכסים בעל התאמה ביטחונית מתאימה לרמה שיחליט עליה המלמ"ב; לא תבוצע מכירת כל זכות בנכס מנכסי החברה במסגרת מימוש שעבוד ולא יהיה לה תוקף, אלא אם כן, במקביל להגשת בקשה בעניין זה לבית המשפט המוסמך או להוצאה לפועל, מסרו מבקש המימוש והחברה הודעה לשרים על כוונת המכירה; הייתה כוונה למכור זכות בנכס מהנכסים הנדרשים או הודיעו השרים למבקש ולחברה כי הנכס שבכוונת מבקש המימוש למכור הוא נכס נדרש, תהיה זהות רוכש הזכות כפופה לאישור השרים; סירבו השרים לאשר את זהות הרוכש, תרכוש המדינה את הזכות בנכס במחיר שוויה או תמורת פדיון השעבוד, או תפדה את השעבוד, כפי שיחליטו השרים; החליטו השרים לפדות את השעבוד, יחולו הוראות סעיף 14 לחוק המשכון, התשכ"ז-1967.

אחד מאלה: נוסף על האמור בפסקאות (1) עד (3) יחולו על כונס הנכסים החובות המוטלות על החברה לפי צו זה בכל הנוגע לנכסים שעליהם הוא מופקד.

אחד מאלה: (ה) החברה תכלול מראש בתנאי השעבוד הוראות כאמור בסעיף קטן (ד).

אחד מאלה: (ו) הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי שעבוד שהוטל ערב תחילתו של צו זה.

אחד מאלה: שינויים במבנה החברה 16.

אחד מאלה: (א) הפעולות בחברה המפורטות להלן, טעונות אישור מראש ובכתב מאת השרים: (1) פירוק מרצון של החברה; (2) פשרה או הסדר בין החברה לבין נושיה או בעלי מניותיה שעלולים לגרום לשיבוש מהותי או הפחתה מהותית למי מבין האינטרסים החיוניים; (3) שינוי או ארגון מחדש של מבנה החברה, לרבות הקמת חברה בת של החברה שמועברים אליה נכסים נדרשים או שיש התחייבות להעביר אליה נכסים נדרשים, ובלבד שהחברה הודיעה למלמ"ב על הכוונה לבצע את השינוי כאמור לא יאוחר משלושים ימים טרם מועד ביצועו; האמור בפסקה זו, לא יחול לגבי שינוי ארגוני פנימי שאין בו כדי לפגוע באחד מתחומי הפעילות; (4) מיזוגה של החברה עם חברה אחרת; (5) בכפוף לאמור בסעיף 15, פיצולה של החברה הכולל העברת נכסים נדרשים או נכסים אחרים המשמשים לתחום פעילות.

אחד מאלה: (ב) בנוסף לאמור בכל דין רשאי בית המשפט לבטל פעולה כמפורט בסעיף קטן (א) שלא ניתן לה אישור ולקבוע את התוצאות הנובעות מביטול כאמור.

אחד מאלה: דין המדינה 17.

אחד מאלה: צו זה לא יחול על המדינה כמחזיקת אמצעי שליטה בחברה או כבעלת שליטה בה.

אחד מאלה: צווים נוספים 18.

אחד מאלה: (א) חדלה החברה לקיים תחום פעילות, כאמור בסעיף 2(1), או סבורים השרים שקיים חשש סביר כי החברה תחדל לספקם, והשרים נוכחו לדעת שיש הכרח להבטיח רציפות בפעילות או במתן שירות, או למנוע שיבוש או הפסקה שלהם, רשאים הם, באישור ועדת השרים ולאחר התייעצות עם הרשות, להורות בצו לחברה להמשיך בפעילות או במתן השירות, לתקופה ובתנאים שיורו, ויחול האמור בסעיף 59 יד לחוק.

<שלומית ארליך: זה יתווסף, זה תוספת, המילים " ויחול האמור בסעיף 59יד לחוק".

ניסן סלומינסקי: רק בשביל זה היינו צריכים לקרוא הכול.

<לירון נעים: (ב) הוצא צו לפי סעיף קטן (א), והחברה לא מילאה את האמור בו, רשאים השרים למנות, בצו, אדם שיופקד על המשך קיום הפעילות או מתן השירות ועל ניהול המיתקנים והנכסים שבאמצעותם מבוצעת הפעילות או מתן השירות ויחול האמור בסעיף 59יד לחוק.

<לירון נעים: תחילה ותחולה 19.

<לירון נעים: (א) תחילתו של צו זה עם הפרטת החברה ויחול גם לאחר הפרטת החברה; הודעה בדבר הפרטת החברה תפורסם ברשומות בתוך 30 ימים מיום הפרטת החברה.

<לירון נעים: (ב) הוראות פרק ח'2 לחוק, לרבות הסמכות להוציא צווים נוספים לפיו וכן המגבלות, התנאים וההוראות שבצו זה יחולו גם לאחר הפרטת החברה.

<לירון נעים: (ג) השרים ימסרו הודעה לחברה על כל שינוי בתוספת השנייה, בכפוף להסכמה האמורה בהגדרת "תחומי פעילות" בסעיף 1.

<לירון נעים: (ד) הוראות צו זה אינן באות לגרוע מהוראות כל דין, לרבות החוק להסדרת הבטחון, שימשיכו לחול גם לאחר הפרטת החברה.

<רחל שפיצר-ליבנה: תוספת ראשונה (סעיפים 5(א)(3) ו-(7)) פרטי בקשה לקבלת אישור להחזקת אמצעי שליטה/השפעה ניכרת/שליטה יש לפרט את כל המידע הנדרש במתכונת כלהלן: 1.

<רחל שפיצר-ליבנה: שם המבקש: (עברית) ________________________ (באותיות לטיניות) ________________________ מספר זהות או מספר תאגיד:

<רחל שפיצר-ליבנה: _______________________ מען למשלוח דואר: ________________________ הישוב: ____________ מיקוד: ______________ מספר טלפון: ______________ מספר פקסימילה: _____________ מען משרד רשום: ___________________ הישוב: _______________ מיקוד: __________________ מספר טלפון: ________________ מספר פקסימילה: _______________ מען מרכז העסקים: ____________________________________ הישוב: _________________ מיקוד: _____________________ מספר טלפון: _______________ מספר פקסימילה: _______________ שמו של איש הקשר המוסמך של המבקש לצורך בקשה זו:

<רחל שפיצר-ליבנה: _____________ מען איש הקשר המוסמך: _______________________________ מספר טלפון: _____________ מספר פקסימילה: _________________ 2.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) אזרחותו של המבקש: _________, ואם הוא תאגיד – מקום התאגדותו:

<רחל שפיצר-ליבנה: _______ (ב) מקום מושבו הקבוע של המבקש:

<רחל שפיצר-ליבנה: ________, ואם הוא תאגיד - מקום מרכז עסקיו ____________ (ג) המדינות שבהן פועל המבקש:

<רחל שפיצר-ליבנה: __________ 3.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) שיעור החזקותיו של המבקש בעת הגשת הבקשה:

<רחל שפיצר-ליבנה: ______

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: _____ (ב) שיעור החזקותיו של המבקש בחברה אם תתקבל בקשתו:

<רחל שפיצר-ליבנה: _____

<רחל שפיצר-ליבנה: ___

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: ____ (ג) פרטי מינוי משותף: ____________________ (ד) פרטים בדבר נושאי משרה שהמבקש רשאי למנות:

<רחל שפיצר-ליבנה: __________________ (ה) פרטים בדבר ההשפעה הניכרת של המבקש:

<רחל שפיצר-ליבנה: _______________ 4.

<רחל שפיצר-ליבנה: (א) פירוט התאגידים שהם גורמים מוחזקים על ידי המבקש, שיעור החזקותיו בהם, פירוט ההחזקות של כל אחד מאלה בחברה וכן יפורט לגבי כל אחד מהם גם האמור בסעיף 2 לבקשה זו (לצרף עץ מבנה של "אילן היוחסין").

<רחל שפיצר-ליבנה: (ב) תאגיד בלבד: פירוט כל גורם מחזיק, במישרין או בעקיפין, במבקש, וכן כל גורם בעל השפעה ניכרת במבקש נושאי המשרה בו וכל בעלי העניין בהם, וכן שיעור החזקותיהם בו או המשרות שבהן הם מכהנים, פירוט ההחזקות של כל אחד מאלה בחברה וכן יפורט לגבי כל אחד מהם גם האמור בסעיף 2 לבקשה זו (לצרף עץ מבנה של "אילן היוחסין").

<רחל שפיצר-ליבנה: 5.

<רחל שפיצר-ליבנה: פירוט החזקותיו של המבקש בתאגידים שהתאגדו או נרשמו במדינה עוינת או שמרכז עסקיהם במדינה עוינת, או שהשליטה בהם היא בידי מדינה עוינת.

<רחל שפיצר-ליבנה: 6.

<רחל שפיצר-ליבנה: פרטים מהותיים אודות ההסכם, האירוע או האופן שהקנו או שאמורים להקנות למבקש את השליטה, אמצעי השליטה או את ההשפעה הנכרת בחברה או אודות המינוי המשותף, לרבות פרטים אודות דרכי המימון של האמור לעיל והגורמים שהשתתפו בו, במישרין או ישתתפו בו, במישרין או בעקיפין, בצירוף הסכמים ומסמכים נלווים.

<רחל שפיצר-ליבנה: ניתן או יינתן מימון בנקאי: יצורף נוסח הסכם המימון ומסמכים נלווים.

<רחל שפיצר-ליבנה: הועמדו בטחונות או מקורות כספיים לצורך המימון הבנקאי במישרין או בעקיפין, בידי גורם או גורמים נוספים מלבד המבקש, יש לציין פרטים מלאים על העסקה לעניינם ולצרף את כל ההסכמים והמסמכים הנלווים הקשורים לכך.

<רחל שפיצר-ליבנה: פרטים בדבר פעילותו של המבקש וכן – ככל הידוע לו – בדבר פעילותם של כל המנויים בסעיף 4 לבקשה זו, בתחום הבטחון בישראל ומחוצה לה.

<רחל שפיצר-ליבנה: אם המבקש, או אחד מבעלי השליטה דירקטור, או נושאי משרה בו – אם המבקש תאגיד – הורשע בפלילים, הוגש נגדו כתב אישום או נחקר, בעבירות פליליות, למעט עבירות תעבורה, בישראל ומחוצה לה – יש לפרט את אלה: (1) שמו של עובר העבירה, הנאשם או הנחקר.

<רחל שפיצר-ליבנה: (2) הקשר בין עובר העבירה, הנאשם או הנחקר לבין המבקש (נושא משרה, בעל שליטה או דירקטור): (3) פרטי העברה/ תיק החקירה: (4) פרטי תיק בית המשפט/ תיק המשטרה: מקום: _____________ מס' תיק: ___________ וכן יש לצרף את אלה: (1) כתב האישום; (2) פסק הדין וגזר הדין – אם ניתנו.

<רחל שפיצר-ליבנה: המבקש ובעלי השליטה, דירקטורים ונושאי משרה במבקש יצהירו על נכונות המידע בבקשה זו וכן על הסכמתם להסרת כל זכות חסיון במידע הנוגע להם המצוי בידי משטרת ישראל, או בידי גופים משטרתיים וממלכתיים אחרים במדינה ומחוצה לה, כולל האינטרפול, או בידי כל רשות פיקוח, במדינה ומחוצה לה (כגון הפיקוח על הבנקים והפיקוח על הביטוח), וכל כך שגופים אלה רשאים למסור לשרים מידע אודות המבקש, בעלי השליטה, דירקטורים ונושאי משרה בו למשרד הבטחון.

<רחל שפיצר-ליבנה: חתימת המבקש: __________________ שמות בעלי השליטה (לגבי התאגיד) על ידי המוסמכים לחתום בשמו: חתימותיהם: ________________ _______________ שמות החותמים: _______________ שמות נושאי המשרה:

<רחל שפיצר-ליבנה: ______________ חתימותיהם:

<רחל שפיצר-ליבנה: _______

<רחל שפיצר-ליבנה: _

<רחל שפיצר-ליבנה: ___________ אישור ביום ______________ הופיעו בפני _________________שזיהו עצמם על ידי ת.ז.

<רחל שפיצר-ליבנה: ________________ ולאחר שהזהרתי אותם כי עליהם לומר את האמת שאם לא כן יהיו צפויים לעונשים הקבועים בחוק, חתמו בפני על תצהירים דלעיל.

ניסן סלומינסקי: רבותי, כל אחד שיקרא לכוחותיו.

ניסן סלומינסקי: הגענו לעמוד האחרון, שיכניסו את כל מי שצריך להצביע לפחות.

ניסן סלומינסקי: "והרצים יצאו דחופים ומבוהלים"...

<רחל שפיצר-ליבנה: כן אני מאשר – לגבי תאגיד – כי החותמים מוסמכים לחייב את התאגיד לכל דבר וענין הקשור לבקשה זו.

<רחל שפיצר-ליבנה: ___________________ עורך דין תוספת שניה (סעיפים 1 – הגדרת "תחומי פעילות", ו-19(ג)) 1.

<רחל שפיצר-ליבנה: תחומי הפעילות (א) תחומי הפעילות לעניין סעיף 1 לצו הם הבטחת המשך קיומם של הטובין מהסוגים האמורים בסעיף 2 לתוספת זו כפי שיפורטו במסגרת הסכם כאמור בסעיף 1(ג) לתוספת זו, שימור היכולות לגביהם ורציפות אספקתם הנאותה; (ב) בתוספת זו – "הבטחת המשך הקיום ושימור היכולות" כוללים גם היבטי פיתוח, ייצור, תחזוקה ואבטחת איכות, בשלביהם השונים, כולם או חלקם; (ג) במסגרת הסכם שייחתם בין התעשייה הצבאית לישראל בע"מ, לבין משרד הביטחון, או בין החברה לבין משרד הביטחון, על פי סעיף 1 לצו יפורטו תחומי הפעילות וכן הטובין בהתאם לסוגים האמורים בתוספת זו, שהזמין משרד הביטחון, במישרין או בעקיפין, מיום ז' בטבת התשס"ד (1 בינואר 2004) עד מועד ההפרטה, מחברת התעשייה הצבאית לישראל בע"מ, ובכלל זה ההיבטים המסווגים הנוגעים להם.

<רחל שפיצר-ליבנה: 2.

<רחל שפיצר-ליבנה: אלה סוגי הטובין: תותחים לטנקים; מסבים לצריחי טנקים; מוצרים פירוטכניים (לרבות יוזמים, תחלים, פתילים כולל פתילי חיתוך ונפצים) מסוגים שונים, לרבות נפצים מסוג 20S; מוץ ונורים מסוגים שונים; בנימין נתניהו יאיר לפיד משה (בוגי) יעלון ראש הממשלה שר האוצר שר הביטחון

ניסן סלומינסקי: רבותי, סיימנו את הקריאה.

ניסן סלומינסקי: האם למישהו מחברי, חברי הכנסת, יש שאלות לשאול או הבהרות על הצו לפני שאנחנו מצביעים?

ניסן סלומינסקי: רבותי, יש עוד חברי כנסת בחוץ שלא יודעים, רק תודיעו להם, שלא יגידו שחטפנו הצבעה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו נצביע על צו החברות הממשלתיות (הכרזה על אינטרסים חיוניים למדינה בתעש מערכות בע"מ), התשע"ד-2013, כפי שהוקרא ושמענו, עם התיקונים שתוקנו.

ניסן סלומינסקי: אין שאלות לחברי, אז מי בעד לאשר את הצו ירים את ידו.

יעקב ליצמן: אני רק מקווה שאלה שקראו הבינו את מה שהם קראו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: הצו אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מתקדמים עכשיו קצת יותר מהר.

ניסן סלומינסקי: לכפר על חוסר החגיגיות הבאנו את העגלה.

ניסן סלומינסקי: כל מי שעכשיו יזמין, ידע שאנחנו עושים את זה לצורך הרמת הכוסית.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה השלישית.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מבקש תשומת לב, כי עכשיו אנחנו עוברים לנושא השלישי, שזה אישור השקעת בעלים בחברה בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות.

ניסן סלומינסקי: יש לכולכם את הנייר - -

ראובן ריבלין: זה המרת החוב במניות.

ניסן סלומינסקי: - - שחתום עליו אורי יוגב.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר בחצי דקה?

ניסן סלומינסקי: מאיר, אתה תסביר.

<מאיר שמרה: אמרנו שאנחנו מדברים על אישור של השקעת בעלים בסך כולל של 2.48 מיליארדי שקלים, כאשר זה מחולק ל-1.54 מיליארד – עלות פרישה של 1,170 עובדים שיפרשו בשנה וחצי הקרובות.

<מאיר שמרה: 130 מיליוני שקלים – מינהלת גמלאות שאנחנו לוקחים על עצמנו – גמלאי עבר.

<מאיר שמרה: תשלומי שכר רטרו – 40 מיליוני שקלים.

<מאיר שמרה: סך הכול 1.715 מיליארדי שקלים.

<מאיר שמרה: רשת ביטחון אנחנו מבקשים לתקצב בהרשאה להתחייב – 766 מיליוני שקלים.

<מאיר שמרה: סך הכול 2.48.

<מאיר שמרה: אנחנו מבקשים לאשר את זה כהשקעת בעלים, מה שמחייב על-פי חוק החברות הממשלתיות להביא את זה לאישור הוועדה.

ניסן סלומינסקי: רבותי מדובר כאן על סכומים מכובדים.

ניסן סלומינסקי: האם למישהו מחברי יש שאלות או דרושות לו הבהרות נוספות בעניין?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מעלה להצבעה – אישור השקעת בעלים בחברת התעשייה הצבאית לישראל בע"מ, בהתאם לסעיף 10 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: גם זה אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אם כך, נשארו לנו רק שתי ההעברות הכספיות, ואז אנחנו באמת נוכל להרים כוסית.

ניסן סלומינסקי: רבותי, האם יש לכולם את שתי ההעברות הכספיות?

ניסן סלומינסקי: העברה ראשונה - - -

<טמיר כהן: 4 ו-24.

ניסן סלומינסקי: מספר הפנייה לוועדה, תסתכלו, זה 4 ו-24.

ניסן סלומינסקי: האם יש לכולם, לכל חברי?

יצחק כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: אמיר, אתה תסביר את זה?

<אמיר אדרי: הפנייה הזאת מתארת את מה שמאיר כרגע הציג והוועדה הצביעה.

<אמיר אדרי: אני חוזר פחות או יותר על מה שהוא אומר.

<אמיר אדרי: הפנייה נועדה לתקצוב סך של 549 מיליוני שקלים במזומן, וסך של 2.479 מיליון בהרשאה להתחייב, לצורך תקצוב פורשים וגמלאים של תעש, במסגרת הליך ההפרטה, בהתאם להחלטת הממשלה מח/2, מיום 23 בדצמבר 2013.

ניסן סלומינסקי: האם למישהו מחברי יש שאלות או רוצה להגיב?

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את ההעברות מס' 4 ו-24, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: ההעברה אושרה פה אחד.

ניסן סלומינסקי: לא להאמין, ההעברה האחרונה.

ניסן סלומינסקי: מספר הפנייה לוועדה זה 25 ו-26.

ניסן סלומינסקי: חברי, יש לכולם?

יצחק כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: מאיר, אתה מסביר?

<אמיר אדרי: לא, אני אסביר.

<אמיר אדרי: הפנייה נועדה לתקצוב סך של 170 מיליוני שקלים במזומן וסך של 1.88 מיליארדי שקלים בהרשאה להתחייב, ו-15 תקני כוח-אדם בתקציב משרד הביטחון, בהתאם להחלטות הממשלה, מיום 23 בדצמבר 2013.

<אמיר אדרי: להלן הפירוט: סך של 105 מיליוני שקלים ו-6 תקנים עבור מימון הקמת תשתיות לחברה ממשלתית "תומר"; סך של 65 מיליוני שקלים במזומן וסך של 1.8 מיליארדי שקלים בהרשאה להתחייב עבור הסכם הרכש, רכש תחמושת מתעש; סך של 80 מיליוני שקלים בהרשאה להתחייב וסך של תשעה תקנים עבור פרויקט מעבר תעש לנגב.

ניסן סלומינסקי: רבותי, האם למישהו יש שאלות?

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה לדבר?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה להצבעה את ההעברה האחרונה ליום זה בנושא תעש.

ניסן סלומינסקי: מספר הפנייה לוועדה זה 25 ו-26.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את ההעברה, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: ההעברה אושרה פה אחד.

ניסן סלומינסקי: אפשר לומר שוועדת הכספים אישרה את כל המסמכים וכל ההעברות הכספיות הקשורות להסכם ההפרטה של תעש פה אחד.

ניסן סלומינסקי: שוב, אנחנו רוצים להודות לטמיר שליווה את כל התהליך עוד הרבה לפני שטיפלנו בזה ולהודות שוב לחברי, חברי הכנסת, ולשני יושבי-ראש הוועדות הקודמות שטיפלו בזה, שי חרמש היה יושב-ראש, ולהודות לכם, לכל הגופים שהזכרנו קודם.

משה גפני: יושב-ראש ועדת המשנה.

<טמיר כהן: ועדת המשנה בוועדה של גפני.

ניסן סלומינסקי: ועדת המשנה.

ניסן סלומינסקי: שוב להודות גם ליושב-ראש וגם למנכ"ל של החברה, נמשיך ללוות אתכם, לרשות החברות, לאיציק, לעובדים, לאבי, להסתדרות, לאוצר ולחשב – להודות לכולם על עבודה משותפת.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, נצטרך את העבודה הזאת גם להמשך הדרך, כי עדיין לא תמו המהמורות ומכשולים קטנים יהיו לאורך כל הדרך, ובחוכמה, בסבלנות ובסובלנות נצטרך להמשיך הלאה לטפל, לפרק מוקשים ונתקדם הלאה לקראת היעד ואני בטוח שנעשה את זה בשום שכל ונגיע בסוף ליעד, ותעש מערכות תפעל כחברה מצליחה, משוכללת, ומצד שני, המדינה תוכל לעשות את מה שהיא החליטה לעשות בשאר האלמנטים.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה לעשות חגיגי עכשיו, זה רק להרים כוסית, רבותי.

<קריאות: לחיים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, נרים לחיים, לחיי הדרך החדשה שאנחנו יוצאים אליה, שיהיה בהצלחה.

ראובן ריבלין: לחיי מפעלי ישראל בכלל ותעש בפרט.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה גדולה לכולנו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה לתפארת המדינה ולתפארת כל הנוכחים פה.

ראובן ריבלין: אמן.

ראובן ריבלין: אמן.

ניסן סלומינסקי: "ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכל נהיה בדברו.

ניסן סלומינסקי: "

<קריאות: אמן.