הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 104, 2014-03-19 09:00

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

אמנון כהן: יש לנו שני נושאים על סדר היום.

אמנון כהן: הנושא הראשון זה רשות השידור – ענייני מינהל ואירגון – וד"ח מבקר המדינה 61ב', עמ' 395; ונושא שני, הצעה לסדר היום, הצעה של חבר הכנסת ניסים זאב, שהנושא שלה היה – "נמשך המשבר ברשות השידור: עיצומים, דה-מורליזציה ומאבקי הכל בכל", זה הנושא שהעלו במליאת הכנסת וזה עבר אלינו כאן לדיון, וראינו לנכון לחבר את זה.

אמנון כהן: אני מבקש את סליחתו של חבר הכנסת המציע, שלקח קצת זמן, כי רציתי לכרוך את הדברים ביחד, ואז גם תיאמתי עם השר מתי אפשר לעשות דיון המשך.

אמנון כהן: הדיון הראשון שלנו בדו"ח מבקר המדינה, של הוועדה שלנו, מאחר שלפנינו היו גם דיונים אחרים של יושבי ראש ועדות אחרות.

אמנון כהן: האחרון היה ב-15 ביולי 2013, ואז אנחנו קבענו בסיכום הדיון, שהיו ליקויים רבים שדו"ח המדינה ציין, ודובר כאן שיש תהליך רפורמה שהעובדים, יחד עם ההנהלה, עם המדינה, חתמו עליה, רפורמה שפעם ראשונה בחיים עברו עליה וחתמו עליה.

אמנון כהן: ולמעשה אז, תוך כדי דיון אמר חבר הכנסת כבל שהוא לא רואה בסופו של דבר אופק לזה שהרפורמה הזאת תמומש, או שזה יבריא את רשות השידור, והוא חשב לנכון, כמי שציין כרגע, ואנחנו מבינים שנעשתה עבודה על ידי ועדת לנדס, שהקים אותה שר התקשורת, חבר הכנסת גלעד ארדן, שנמצא איתנו כאן.

אמנון כהן: בתיאום עם השר הוא ביקש שלאחר שהוועדה תסיים את עבודתה, יותר נוח יהיה לו להתייחס גם לנושא הדו"ח, תיקון ליקויים, וגם הוא חשב לנכון שלתקן את הליקויים במתכונת הנוכחית זה יותר קשה, הדברים בנויים בצורה קשה, ולכן הגיעו למסקנה שפירוק והקמה מחדש של רשות ממלכתית.

אמנון כהן: לנו חשוב לחזק את הרשות הממלכתית, ואם אתם כגוף המפקח, הרגולטור, רואים לנכון שבמתכונתו הנוכחית קשה היה מאד לתקן אותו ואתם חושבים שצריך לסגור אותו ולפתוח משהו אחר, במודל אחר, כאשר המטרה היא הבראה.

אמנון כהן: כמובן שאנחנו כנבחרי ציבור צריכים לדאוג ששידור ציבורי ממלכתי ימשיך.

אמנון כהן: כבוד השר, אני רוצה לדעת לגבי תיקון ליקויים, ואשמח אם מישהו ממשרדך יעדכן אותנו.

אמנון כהן: בוודאי זה ייקח זמן, כי אני מבין שזה חקיקה.

גלעד ארדן: אדוני יושב הראש, המודל החוקי, רשות השידור היא גוף עצמאי.

גלעד ארדן: אני השר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור.

אמנון כהן: כן, פתיחה סגירה.

גלעד ארדן: לא, שאלת על תיקון הליקויים.

גלעד ארדן: בתיקון הליקויים משרד התקשורת איננו המשרד שמדווח על תיקון הליקויים.

גלעד ארדן: זה הרשות עצמה.

אמנון כהן: הם ידווחו.

אמנון כהן: אני מדבר לגבי הליך הפתיחה והסגירה – האם זה הליך חקיקתי.

גלעד ארדן: ברור.

אמנון כהן: כן, זה הליך חקיקתי.

אמנון כהן: אז לכן עד שהדבר הזה ירקום עור וגידים, היינו רוצים לשמוע את אנשי רשות השידור, איך הם מתקנים את הליקויים עד אז, ובנוסף כבודו יגיד האם יש איזה שהוא חלון באמצע, בו יהיו לציבור שידורים, עד שזה ייסגר או ייפתח, כי לנו חשוב שהדברים האלה יובנו אף הם.

אמנון כהן: משרד המבקר, אתם רוצים להתייחס בגדול בנקודות, או שניתן להם להציג לנו את הוועדה, ונראה מה מעמד העובדים ומה קורה לגבי כל מה שקורה מסביב.

אמנון כהן: יש פה מערכות שלמות.

אמנון כהן: לסגור זה קל, אבל אחר כך לפתוח מחדש זה לא פשוט.

אמנון כהן: לא פשוט בכלל.

גלעד ארדן: גם לסגור זה לא קל, אני חייב להגיד.

גלעד ארדן: אני לא יודע למה בכנסת משתמשים בביטוי הזה, אבל זה ממש לא קל.

אמנון כהן: לא קל, אבל כשסוגרים קשה אחר כך להקים לדברים.

אמנון כהן: מהניסיון שלנו אנחנו יודעים שלהקים זה הרבה יותר קשה.

אמנון כהן: הרבה יותר קשה.

אמנון כהן: גם לפרק זה קשה, גם לסגור זה קשה, אבל להקים – הרבה הרבה יותר קשה.

אמנון כהן: כמובן אנחנו נשמע וניתן לצדדים, וניתן גם לחבר הכנסת נסים זאב להציג את ההצעה לסדר שלו, ונתייחס לכל הדברים ביחד.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: כן, בוקר טוב לכולם, תודה אדוני יושב הראש.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: כבוד השר ומכובדי כולם: אולי הקדמה קטנה לפני שהאגף אצלנו ייתן מה שנקרא סטאטוס של המטלות שאנחנו עוסקים בהן בענייני רשות השידור וידינו מלאות עבודה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: רשות השידור, כפי שהסלוגן שלכם אומר - השידור הציבורי הוא שלך ובשבילך – אני מסכים עם זה, אני חושב שהשידור הציבורי חשוב מאד.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אני עושה בכוחותיי הדלים, כמו שאומרים, מה שאני יכול למען השידור הציבורי.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: העלינו תלונות רבות, הייתה תלונה ידועה מהתקופה האחרונה של יגאל רביד, שזו הייתה הזדמנות באמת אולי להביא קצת לאיזה שהוא קירוב לבבות, נקרא לזה ככה, בין יושב הראש - - -

<אמיר גילת: זה לא היה עניין של יושב הראש.

<אמיר גילת: יושב הראש לא היה מעורב בזה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: לא, יותר המנכ"ל בן מנחם - - -

<אמיר גילת: אתה מתבלבל בין התלונות.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אבל עשינו בהזדמנות זו גם מפגש בין יושב הראש לבין המנכ"ל, כדי לנסות ולראות איך אפשר להמשיך את השירות הציבורי הזה, שהוא שירות חשוב מאד לקיים אותו בצורה תקינה, מפני שלכאורה, מי ששומע רדיו ומי שרואה את ערוץ 1 בטלוויזיה, חושב שהכל בסדר.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אבל מתחת לפני השטח האדמה רועדת, ויש הרבה נושאים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: נושא האגרה למשל הוא רב-תלונתי, נקרא לו כך.

אמנון כהן: בשביל זה מבטלים אותו עכשיו.

אמנון כהן: הבנתי שמבטלים אותו.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: יכול להיות.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: אז אנחנו נמצאים עכשיו באיזו שהיא תקופת זמן, אחרי שהדו"ח הוגש, לפני שהוא נכנס לביצוע, ותיכף נשמע על זה קצת יותר, אבל רק כדי לתת לכם פרופורציות במה אנחנו עוסקים רגע, אז לאה בבקשה, או אהובה.

אמנון כהן: אני רק מציע, זה דיון המשך, אנחנו נגענו בדברים, רק את עיקרי הדברים ורק את הדברים שטרם נסגרו.

אמנון כהן: זאת אומרת אם קיבלנו דיווח פעם קודמת על דברים שטופלו, אז לא צריך לחזור עליהם שוב.

אמנון כהן: רק עיקרי הדברים, בבקשה.

<לאה עוזיאל: ברור.

<לאה עוזיאל: הדו"ח הונח על שולחן הכנסת במאי 2011, והדברים כבר השתנו.

<לאה עוזיאל: אנחנו עסקנו אז בכמה נושאים מרכזיים, שכפי שראיתי את דו"ח ועדת לנדס, בחלקם הוא אפילו נוגע בכמה דברים.

<לאה עוזיאל: אנחנו דנו למשל בפרק שלם על איוש המוסדות המנהלים את הרשות והליכי המינוי של החברים, שהיום ועדת לנדס מציעה שינויים.

<לאה עוזיאל: אנחנו דנו בנושא התקציב השנתי של הרשות, ששוב, שחלק מהתקציב היה בהחלט, חלק גדול, החלק הארי של התקציב היה מבוסס על אגרת רשות השידור, ושוב, גם כאן יש שינויים.

<לאה עוזיאל: ניהול כוח אדם, זאת אומרת הדו"ח הוא באמת לא כל כך רלבנטי.

<לאה עוזיאל: אני רק רוצה להזכיר שבשנת העבודה האחרונה אנחנו עסקנו גם בנושא רשות השידור, עשינו שלושה דו"חות שהתפרסמו במאי 2014, ועכשיו על סדר יומנו, אנחנו מקבלים תלונות בנושא התנהלות רשות השידור.

<לאה עוזיאל: אנחנו חושבים עדיין אם להיכנס לביקורת גם השנה, לאור השינויים שאמורים לחול.

<לאה עוזיאל: זאת אומרת בשנים האחרונות אנחנו באמת עסקנו כל השנים בנושא רשות השידור.

אמנון כהן: אוקיי, תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב יעדכן לגבי הצעתו לסדר, ואנחנו פותחים את הדיון.

נסים זאב: תודה רבה אדוני יושב הראש, אני מודה לך על הדיון הזה, הוא דיון מיוחד במינו.

נסים זאב: אני רק רוצה לומר לכבוד השר, כשיש ויכוח בין פיקוד העורף למשרד להגנת העורף, אז יש ויכוח מי יערוף את ראשו של מי.

נסים זאב: האם פיקוד העורף יש לו תכנית חיסול להגנת העורף, או הגנת העורף שבעצם יש לה את התקציבים, יש לה משאבים, היא מאן דאמר, וזה עדיין סוגיה שלא הוכרעה.

נסים זאב: ראש הממשלה הנכבד שלנו, שבאמת חוק המשילות כל כך איכפת לו, הוא אפילו לא יכול לעשות סדר בינך לבין שר הביטחון, ולכן אני לא תולה שום תקוות בפוליטיקה.

נסים זאב: אבל כשמדברים בשם המקצועיות, אני יודע שמי שכואב לו הראש מנסה לקחת אספירין, אבל לא מנסים לערוף לו את הראש.

נסים זאב: זאת אומרת זו לא התרופה שלו, לחסל אותו.

נסים זאב: ומה שקורה פה, חד משמעית, יש פה חיסול של דברים שהיו במשך עשרות בשנים, בשם הרפורמה.

נסים זאב: אז עכשיו כולם מנגנים באותו חליל, תשמעו איזה מהפך.

נסים זאב: לקחו את קצבאות הילדים ממשפחות ברוכות ילדים, שם אין רחמים.

נסים זאב: שם אין מידת החסד.

נסים זאב: עושים חסד עם מי שצריך לשלם אולי את האגרות האלה.

נסים זאב: תשמעו, אנחנו אתכם, אנחנו בעדכם.

נסים זאב: פתאום יש אקסטרה כסף למדינת ישראל כדי לממן בעצמה.

נסים זאב: ממה זה נובע?

נסים זאב: מה המניעים?

נסים זאב: עכשיו, אני לא נגד רפורמה.

נסים זאב: שש שנים, אדוני יושב הראש, נדרשו כדי לגבש את תכנית ההבראה ברשות השידור, בהסכמת ההנהלה כמובן.

נסים זאב: היו שם האוצר, אני הייתי בחלק מהדיונים.

נסים זאב: היה כאן הסכם רפורמה שנחתם בידי כל הצדדים, וזה היה כולל פרישה של 700 עובדים, שלדעתי כבר יש עד היום למעלה מ-400 עובדים שפוטרו.

נסים זאב: כמובן אלה שיוצאים לפנסיה לא מכניסים במקומם אחרים.

נסים זאב: זה צמצם באופן משמעותי ביותר את העלויות.

נסים זאב: ומשהו מאד מעניין.

נסים זאב: כאשר השר ארדן, ואני חלילה וחס לא חושד ביושרו, אבל לפעמים אדם יכול לטעות בדרך, כי יש לו אולי איזה קו חשיבה.

אמנון כהן: איפה הטעות?

נסים זאב: רגע, רגע, תיכף, תן לי.

נסים זאב: אני עוד לא התחלתי את הביקורת.

נסים זאב: נמצא פה מבקר המדינה, שישמע.

נסים זאב: אם אני אומר דברי הבל, אני מבקש למחוק אותם מלכתחילה.

אמנון כהן: לא, תגיד איפה הבעיה.

נסים זאב: אני קודם כל אמרתי ואני רוצה לומר, חברת הכנסת הנכבדה גילה גמליאל הייתה יושבת ראש - - -

אמנון כהן: איפה?

אמנון כהן: במליאה?

נסים זאב: במליאה, ב-9 בדצמבר, עוד הרבה לפני שהרפורמה הזאת בכלל קמה לאוויר העולם.

אמנון כהן: לא, הוועדה - - -

נסים זאב: רגע.

נסים זאב: מה שקרה אדוני יושב הראש, היו תהפוכות.

נסים זאב: במהלך החודשים האלה היו שינויים, אני לא אומר, יש רפורמות, אבל לא יכול להיות שתהיה פה מכירת חיסול של מערכת גם של עובדים וגם של רשות השידור, ותאמין לי, אני לא מהחסידים של רשות השידור, שאני יש לי איזה שהוא אינטרס או איזה שהן נגיעות, או שיש איזה מונופול או משהו, או איזה שהוא קשר.

נסים זאב: תאמין לי, הש"סניקים הם אחרונים בתקשורת, אז אנחנו הכי פחות חשודים.

נסים זאב: כשאנחנו מעלים פה איזו שהיא סוגיה, היא באמת מתוך רגש עמוק קודם כל לעובדים ולמערכת, שלדעתי הולכים לחסל פה את רשות השידור הציבורית.

נסים זאב: כאשר השר בא ואמר ביום הראשון שהוא כבר שוקל לסגור את רשות השידור, הוא כבר הביע עמדה נחרצת כלפי רשות השידור, והוא בעצם לקח אדם שלדעתי הוא שנוי במחלוקת.

נסים זאב: יכול להיות שהוא אדם הכי מתאים מבחינתו כאיש מקצוע, אבל אני חושב שהיה צריך להיות פה מישהו שהוא יותר אובייקטיבי, מישהו שהוא הרבה יותר ניטראלי במערכת הזאת, שהוא יישב ובאמת יחשוב איך אנחנו יכולים לגשר על אותם פערים שאני הזכרתי.

נסים זאב: ברור שההכנסות של הרשות, המקור שלהן זה באגרת רכב ורדיו ופרסום קול ישראל וכמובן שהמחדל היה כאשר רשות השידור - ראיתי איזו שהיא כתבה – עלולה להפסיד 70 מיליון שקלים.

נסים זאב: היום רק אנחנו מבינים שההפסדים הם הרבה הרבה מעבר, כי כל הדרך וכל הוויכוח הפנימי ששורר בין ההנהלה לבין המערכת המקצועית, זה הגיע למצב שהוא בלתי נסבל.

נסים זאב: ולכן השר בעצם בא והחליט שאנחנו חייבים לעשות שינויים.

נסים זאב: עכשיו בוא נאמר, קול ישראל מפעיל 7 תחנות, שזה חשוב לדעת מה העבודה הציבורית שלו.

נסים זאב: היא נותנת מענה בעצם לכל המגזרים בחברה הישראלית.

נסים זאב: שום כלי תקשורת לא יכול למלא את המשימות הלאומיות האלה, בפרט כאשר מדובר בשידורים ב-15 שפות, אדוני יושב הראש.

נסים זאב: בנוסף, הערוץ הראשון פועל על פי שיקולים ציבוריים, בין השאר לקידום הפקות מקור.

נסים זאב: אני הייתי בעד הרפורמה, לא הרפורמה הזאת, אבל הרפורמה שאז הכנסת דנה במשך כל כך הרבה שנים, עד שהיא באה וקיבלה החלטה.

נסים זאב: אני רוצה לצטט את מבקר המדינה, מכיוון שאדוני יושב פה, עוד בשנת 1999, זה הנוסח שלו: "בחוק שעל פיו מתנהלת רשות השידור, נקבעו תפקידי המליאה והוועד המנהל, אך לא נקבעו תפקידי המנכ"ל, מלבד חובתו לפעול לפי החלטות הוועד המנהל והנחיותיו, ולהשתתף בישיבותיו בזכות דעה מייעצת.

נסים זאב: לוועד המנהל נתן החוק סמכות כללית לדון ולהחליט בענייני הרשות, ולמליאה להתוות את קווי פעילותה של הרשות, לדון בכל עניין אחר שייראה לה ולקבוע מסקנות ולהחליט מדי פעם בפעם על משדר מסוים, מכל בחינותיו", ואנחנו יודעים שלצערנו זה לא עלה יפה.

נסים זאב: השאלות שלי, אדוני יושב הראש, לאחר שהרפורמה בעצם נחתמה על ידי כל הצדדים, ואמנם זה באיחור רב, נותר רב הליך פורמאלי והוא בעצם אישור הממונה על השכר.

נסים זאב: מדובר בהליך פורמאלי שבו הממונה בעצם צריך לבדוק רק את הצדדים הטכניים, שכל המסמכים הנחוצים קיימים וכל צד חותם כפי שהוא מתבקש.

נסים זאב: היה פה פתאום שינוי דרסטי, סוויץ' כזה, כאשר כבוד השר, שאני מאד מכבד אותו, פנה לעורך דין אבי ליכט, שהוא המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, לקבל ממנו עצה ותושייה, כיצד אפשר לעכב או לבטל את הרפורמה, והרציונל היה שלטענת כבוד השר הוא שמע טענות לגבי רפורמה שבעצם היא לא טובה, היא לא תעזור לפתור את הבעיות של רשות השידור.

נסים זאב: אבל יש בעיה עם החשיבה הזאת, אדוני יושב הראש.

נסים זאב: הרי אנחנו יודעים, הרפורמה הזאת נבדקה במשך שנים עשרות פעמים, כולל ראש הממשלה, שהוא גם היה שותף לדיונים האלה.

נסים זאב: הצוות שלו, בראשות הראל לוקר, לכולם היה ברור שהרפורמה הזו היא הדרך היחידה להוציא את רשות השידור מהבוץ.

נסים זאב: מובן שיש ברפורמה הזאת בעיות, בדיוק כמו שיש ברוב התכניות הממשלתיות.

נסים זאב: כל אחד מביא רפורמה, חושב שאולי זה דבר שנראה לו שזה ילך בקלות.

נסים זאב: אני אומר – שום דבר לא הולך בקלות.

נסים זאב: יש בעיות בדרך ליישם כל רפורמה, כי זה שינוי במערכת בצורה מאד אמיתית.

נסים זאב: המשנה ליועץ המשפטי התעלם לדעתי מהמאמץ הרב שהושקע ברפורמה, בין השאר גם של חבריו האחרים המשפטיים, שהם גם ישבו על הסוגיה, על המדוכה, והוא העדיף ללכת לרפורמה שונה, שלדעתי היא בעצם באה לחסל את רשות השידור.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף.

נסים זאב: כאשר כבוד השר נתן להקים ועדה ברשותו של רם לנדס, שהוא בעצם יגבש, שהוא יאסוף את המידע, הוא יבריא את רשות השידור, הרי המינוי הוא באמת בעייתי, לפחות על פניו.

נסים זאב: הרי מדובר פה באיש טלוויזיה, שמגיע מהמגזר הפרטי.

נסים זאב: הוא בעצמו בעלים של חברת תקשורת, לא משנה, והוא גם בעצם נמצא בשורת חברות של הפקה, שמתחרות גם על תקציבים ומה שמפיצה רשות השידור.

נסים זאב: לכן אני חושב שלכאורה יש פה איזה שהוא טעם לפגם.

נסים זאב: יכול להיות שכבוד השר לא ראה את זה, לא ידע מה תפקידו.

נסים זאב: אני לא רוצה להיכנס, אני לא רוצה להאשים, אני מעלה פה עובדות אדוני, אני מבקש לא להפריע לי.

נסים זאב: הדבר המוזר ביותר מדוע הוועדה לא פרסמה את הפרוטוקולים לידיעת הציבור.

נסים זאב: אני חושב שזכות הציבור לדעת, בייחוד בנושא כל כך חשוב.

נסים זאב: אין פה זכות הציבור לדעת.

נסים זאב: בפרט כאשר לכולם ידוע מראש מה היא מערכת היחסים המעורערת בין יושב הראש למנכ"ל, וכך גם מערכת היחסים בין הוועדים השונים ברשות השידור.

נסים זאב: בעצם מה ועדת לנדס באה ואמרה?

נסים זאב: היא מציעה לבטל את אגרת רשות השידור, מבלי לתת שום חלופה מציאותית.

נסים זאב: הרעיון להקציב מדי שנה כסף מתקציב המדינה, בעיני הוא פסול, הוא לא ריאלי וגם יגרום להגברת הזיקה בין רשות השידור לממשלה.

נסים זאב: אז בעצם כשמדברים על טייקונים, הרחבת מעגל הטייקונים, זאת דוגמא קלאסית.

נסים זאב: ועדת לנדס מציעה בעצם לפטר את כל עובדי רשות השידור.

נסים זאב: פשוט שולחים אותם לכפרות.

נסים זאב: ולהחזיר אולי יעשו להם טובה, אומרים בערבית – מערוף – להחזיר את מקצתם, אם בכלל, לרשות חדשה.

נסים זאב: פתאום רוצים לתת להם חיים חדשים.

נסים זאב: רוצים להפיח בהם נשמה חדשה.

נסים זאב: זה לא נשמה יתרה של שבת.

נסים זאב: אדוני, עוד שלוש דקות.

נסים זאב: אני כבר מחכה כל כך הרבה חודשים, שהאוויר כמעט נגמר לי.

נסים זאב: אני חושב שמן הראוי לומר את הביקורת כפי שהיא, להעלות את הנקודות.

נסים זאב: אני בטוח שיש תשובות לכל ביקורת שאני אגיד כאן, אבל חשוב שהדברים האלה יישמעו.

נסים זאב: לכבוד השר יש בוודאי תשובות לכל מה שאני מעלה פה.

אמנון כהן: ולכן?

נסים זאב: ולכן אדוני יושב הראש, לדעתי זו הצעה לא סבירה שתגרום לערעור נוסף של מערכת היחסים עם העובדים במגזר הציבורי, אם יחושו לא בטוחים.

נסים זאב: אתה מכניס אותם למערכת חדשה.

נסים זאב: הם לא יודעים מי הבעלים, איך זה יתנהל.

נסים זאב: למעשה ועדת לנדס לא נותנת מענה רציני לבעיות הבוערות של רשות השידור, ובראשן הגדרות ברורות בחוק מה הסמכויות עדיין של יושב ראש הרשות, כפי שכבוד המבקר בזמנו אמר, שזוהי הסוגיה המרכזית שלנו, זו הבעיה המרכזית שלנו.

נסים זאב: בשנים האחרונות פרשו עובדים רבים לגמלאות, רק מעטים מהם נקלטו אולי בעבודות, ואף אחד מהם כמעט לא עובד, רק במצבים שבהם יצאה אולי עובדת לחופשת לידה.

נסים זאב: אני חושב, אדוני יושב הראש, ואסיים בזה.

נסים זאב: לדעתי מבקר המדינה חייב להתחיל לבדוק את העניין הזה של ההתנהלות, קודם כל של הממשלה בסוגיה הזו, וגם על הכנסת בעצם לתקן לאלתר את החוק שיגדיר את התפקידים של יושב הראש ושל המנכ"ל.

נסים זאב: על פי חוק החברות על יושב הראש לעסוק במדיניות כללית ולאפשר למנכ"ל לתפקד כעורך ראשי וכמנהל המערכת.

נסים זאב: וכל זאת, אדוני יושב הראש, אני מקווה שהנושא הזה יביא קץ לסכסוכים הבלתי פוסקים, וכפי שאנחנו רואים, אני שוב חוזר ואומר במשפט אחד, אנחנו כנציגי ציבור חייבים לעשות את הכל, קודם כל שהעובדים לא ייפגעו, שהרשות תמשיך לתפקד, הרשות הציבורית, ושחלילה וחס לא יהיה מצב שבתיקון הזה אנחנו מחסלים את הדבר הכי יקר לתושבי מדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה, תודה.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר.

גלעד ארדן: למה אדוני רוצה שאני אתייחס?

גלעד ארדן: לדברי המבקר?

גלעד ארדן: לדו"חות המבקר?

אמנון כהן: תתייחס להכל.

גלעד ארדן: דבריו התמציתיים של חבר הכנסת זאב?

אמנון כהן: תמציתיים מאד.

גלעד ארדן: השאלה למה אדוני מבקש שאני אתייחס.

אמנון כהן: יתחיל עם דבריו של יושב הראש, של המבקר ולדברים המתומצתים.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: העיקר שזה יהיה בשידור חי.

אמנון כהן: כן, בבקשה.

גלעד ארדן: קודם כל תודה אדוני יושב הראש.

גלעד ארדן: אני מתנצל על כך שלא יכולתי להגיע בעבר, בעקבות הזמנותיך.

גלעד ארדן: פשוט הרגשתי לא נוח, כיוון שישבה ועדה שאני מיניתי יחד עם שר האוצר על המדוכה, ואני חייב לומר שהוועדה הזו, יחד כמובן עם המבקר ומשרדו, עשו בעבר עבודה מאד מאד חשובה בהדלקת פרוז'קטורים על חלקים בעייתיים מאד בתפקודה של רשות השידור.

גלעד ארדן: ואני אומר את זה מידיעה, גם משיחה עם רם לנדס וגם עם חברי הוועדה, שהדו"חות של המבקר, גם בתחום של המינויים, של התקציב, של הזיקה הפוליטית, הם עמדו לנגד עיני הוועדה, כאשר היא דנה וחלק נכבד אני חושב מהנושאים שהמבקר מציף, מטופלים על ידי ההמלצות של ועדת לנדס, ומה שלדעת חברי הכנסת לא מספיק טופל – בוודאי שאפשר יהיה להשלים את המלאכה בחוק החדש שאנחנו נגיש לכנסת, ולסגור שם את כל הפרצות ולמנוע ליקויים בתחומים שהמבקר העיר.

גלעד ארדן: אני רוצה לומר מילה לגבי הדברים שאמר חבר הכנסת נסים זאב, ואולי להתחיל מהדבר שהוא מאד התמקד בו – שנחתמה רפורמה, לכאורה.

גלעד ארדן: אני אומר - - -

<קריאה: לא לכאורה.

<קריאה: נחתמה רפורמה.

<קריאה: מה זה לכאורה?

אמנון כהן: לא, לא.

<קריאה: מה זה לכאורה?

אמנון כהן: אני מבקש לא להתפרץ.

אמנון כהן: מי שיתפרץ ייצא החוצה.

אמנון כהן: מי שרוצה לדבר אנחנו נכבדו, ירים את היד, יש פה סדרן, ירשום את שמו ויעביר לי את השם.

אמנון כהן: אנחנו נכבד את כולם, אבל כשמדברים לא מפריעים.

אמנון כהן: בבקשה.

גלעד ארדן: הסוגיה הזו שהועלתה כרגע, הרי נמצאת כרגע בדיון משפטי בבית המשפט העליון.

גלעד ארדן: אני מייצג רק את עמדתי ואת עמדת הממשלה והמדינה, אבל אני לא מתיימר לייצג כל מי שיושב כאן בחדר.

גלעד ארדן: לתפיסתנו המשפטית, התנאים לחתימת הרפורמה וליציאתה לדרך לא הושלמו, וטוב שלא הושלמו.

גלעד ארדן: כנראה לא בכדי שנוהל משא ומתן לאורך שנים ארוכות, ששינה משמעותית, דרמטית אפילו, את ההמלצות המקוריות שעליהן הייתה אמורה להיות מבוססת הרפורמה.

גלעד ארדן: העובדה דרך אגב שנוהל משא ומתן לאורך שנים, לא מעידה כמו שאמר חבר הכנסת זאב שבדקו את זה ובדקו ובדקו עד שהגיעו למוצר הטוב ביותר, אלא בדיוק להיפך: כרסמו וכרסמו וכרסמו על בסיס לחצים ויחסי כוחות בהמלצות המקצועיות שאיתם היו אמורים לצאת לדרך בשנת 2006-2007, והביאו למוצר סופי שאני כשר הממונה על ביצוע חוק רשות השידור, שאחראי לכך שיהיה שידור ציבורי חזק, משפיע, מקצועי, עצמאי, רלבנטי, לא יכולתי, לאחר שהתייעצתי עם אנשי מקצוע רבים במדינת ישראל, לא יכולתי לסמוך את ידי על המתווה שבסוף נותר מההמלצות המקוריות.

גלעד ארדן: וכנראה שכיוונתי לדעת גדולים, כי כאשר מנכ"ל רשות השידור הנוכחי הופיע בפני ועדת לנדס וגם שוחח איתי, בשונה ממה שציין חבר הכנסת זאב, הוא עצמו אמר והעיד בפני חברי הוועדה, והיא כתבה את זה בדו"ח, שמתווה הרפורמה הזה שנחתם, בחלקו, הוא בעייתי, יש בו חורים ואני מצטט "יותר מבגבינה שוויצרית", והוא צודק.

גלעד ארדן: זה לא רק בהקשר להסכמי השכר והשעות הנוספות, זה גם בהקשרים של המלצות מקצועיות כמו איחוד חטיבת החדשות, נושאים שקשורים להתייעלות, להבטיח שבאמת חלק נכבד או רוב הכסף יושקע בתוכן, ונוכל לראות באמת, ופה אני חייב לומר – אני מאד מאד מזדהה ומבין את הדאגה ואת הכאב של עובדי רשות השידור; ואני אמרתי שאני אלווה באופן אישי את הפורשים ואת כל נושא הסדר הפרישה, כך שמי שייאלץ לפרוש בעקבות החוק החדש, באם הוא יאושר בעזרת השם, יקבל תנאי פרישה הוגנים ונדיבים.

גלעד ארדן: יחד עם זאת, שלא נתבלבל.

גלעד ארדן: המחויבות הראשונית שלי, של חברי הכנסת, של כל מי שהוא משרת ציבור, זה להבטיח שערב-ערב על המסכים, אזרחי מדינת ישראל יקבלו תמורה לתשלום, וזה לא משנה אם הם משלמים אותו דרך המיסים שלהם או באופן ישיר.

גלעד ארדן: הוועדה חשבה שזה לא נכון שהם ישלמו באופן ישיר ולעמת בין רשות השידור, שצריכה ליהנות מאמון ציבורי ומגיבוי ציבורי ועצמאות, זה לא נכון לעמת אותה בהליכי גבייה ישירים מול הציבור.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שהאחריות של כולנו קודם כל היא ל-8 מיליון אזרחי המדינה ולמה שהם יקבלו.

גלעד ארדן: וכשאנחנו השווינו, והוועדה ביקשה נתונים מאיחוד השידור האירופי ומגופי שידור ציבוריים בעולם, אז זה נכון.

גלעד ארדן: פה הפכו את המחדל לאידיאולוגיה.

גלעד ארדן: הרגילו אותנו ואמרו לנו – כאשר לא מונחים משיקולי רייטינג אלא איכות, אז טוב, אז בואו לא נתפלא שזה הולך ויורד ודועך מ-10% ל-8%, ל-6%, ל-5%, ל-4% והדור הצעיר במדינת ישראל, שגדל ומתחנך בעידן הרב מסכי והוא כבר לא בהכרח מסתכל על טלוויזיה בסלון, בסוף זה כנראה גם יגיע ל-2% ו-1%, ואנחנו נמשיך לשלם, או אזרחי המדינה, כל שנה מיליארד שקלים.

גלעד ארדן: המחויבות שלנו זה לשנות את המצב הזה, כי בהרבה מאד מדינות השידור הציבורי מקבל נתח של 10%, 20% וגם 30% ומעלה מנתחי הצפייה, ואנחנו כחברי כנסת צריכים לשאוף לכך שגוף שלא מחויב לשיקולי רייטינג ולשיקולים מסחריים ולבעלים שלו שהם בעלים של עוד עסקים, יגיע לנתחי צפייה כאלה.

גלעד ארדן: ומי שימנע או יחשוב שבכך הוא מציל איזה שהוא משהו – לא.

גלעד ארדן: מי שימנע ויטרפד את החקיקה החדשה שאנחנו נביא לכנסת, הוא יהיה אחראי על כך שעלול לא להיות בכלל שידור ציבורי במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אני התחייבתי, החוק יחייב את זה, זה בידיהם של חברי הכנסת, שהמתווה שיושג כאן לא יביא חס וחלילה להפסקת השידור הציבורי, אלא הוא יוודא שבעת ובעונה אחת תהיה סגירה של הגוף הקיים, הבזבזני, הלא יעיל, שלצערי את התוצאות, אני לא אומר את זה, הציבור אומר את זה.

גלעד ארדן: שמענו את זה ממבקר המדינה ומאנשיו, אנחנו רואים את אחוזי הצפייה שאני לא מוכן לקבל שהם ימשיכו וירדו בצורה הזו.

נסים זאב: סליחה, אבל למה צריך להרוג את החולה על שולחן הניתוחים?

נסים זאב: זו השאלה בדיוק.

גלעד ארדן: קודם כל אני לא אהבתי, שר האוצר גם הוא חזר בו מהאמירה שלו, וגם אני לא אהבתי את האמירה שלו ואני לא מתכוון לשחק לידיים, אני לא מתכוון לזרום עם הדוגמה הזו שאמרת.

גלעד ארדן: אני לא משווה את זה לדוגמאות מעולם החולים ולהוריד את הראש וכל האמירות הללו.

גלעד ארדן: מדובר בנושא חשוב מדי ורציני מדי, חבר הכנסת זאב.

נסים זאב: אני מדבר ברצינות.

גלעד ארדן: יש גוף שידור ציבורי - - -

נסים זאב: למה, אתה חושב שאני מתלוצץ עכשיו?

נסים זאב: אלה הן העובדות.

נסים זאב: אתה בא ואומר - - -

גלעד ארדן: מה זה אלה?

גלעד ארדן: אני לא יודע מה זה.

גלעד ארדן: כשאתה אומר אלה הן העובדות, העבודות הן – כמה עולה השידור הציבורי, מה אחוז הצפייה שלו, כמה עובדים שם מנצלים את זמנם וכמה לא, גם זה - - -

נסים זאב: כמה העלות של כל הדיבורים?

נסים זאב: השידור מעניין אתכם?

גלעד ארדן: טוב, זאת תמיד התשובה כשאין מה לענות.

גלעד ארדן: כשאין מה לענות אז אומרים זהו, נגמרו כל הבעיות, שעוסקים רק בשידור הציבורי.

גלעד ארדן: אם לך לא איכפת ממיליארד שקלים שכל שנה יורדים כמעט לטמיון מכספי משלם המיסים, אז אני חושב שזאת טעות ואני חושב שאני צריך לעשות תיקון במצב הזה, ואני אגיד את זה לאישור הכנסת - - -

נסים זאב: אולי תדאגו למים, לארנונה, ואת כל הגזרות החברתיות.

נסים זאב: פתאום אתם כל כך מתמקדים ברשות השידור.

אמנון כהן: חברת הכנסת זאב, לא נוכל לטפל בכל הבעיות החברתיות כרגע.

נסים זאב: אני לא רוצה לטפל בשום דבר כרגע.

נסים זאב: לא, כשהוא בא ואומר מתוך דאגה עמוקה זה נשמע, זה קורע לבבות.

אמנון כהן: בסדר, כל שר במשרדו יטפל בבעיות.

נסים זאב: ....

נסים זאב: בדברים שחשובים לנו ולאזרחים פה במדינת ישראל.

אמנון כהן: תודה, תודה.

אמנון כהן: בבקשה כבוד השר, תמשיך.

גלעד ארדן: אם אדוני רוצה, אני אשמח שרם לנדס או מי שאדוני יחליט, יציג את העקרונות המרכזיים של מסקנות הוועדה, אבל באופן עקרוני הסברתי את הכיוון.

גלעד ארדן: הכיוון הוא, כפי שאמרתי, להביא לסיום הפסקת פעילותו של הגוף הקיים, עם כל מה שמתחייב - - -

אמנון כהן: תתייחס לעובדים.

אמנון כהן: תגיד לנו מה קורה עם העובדים.

אמנון כהן: מפרקים?

אמנון כהן: מי מטפל בסוף?

אמנון כהן: אמרת שאתה מלווה את זה אישית אחד-אחד, אבל אנחנו רוצים להיות רגועים שבסופו של תהליך יש לנו גם שידור מצוין, עם נתח שוק ראוי ועם תקציב, בלי פוליטיזציה שכל אחד ישחק בתקציבים שם, ויחד עם זאת שיש עובדים מוכשרים בתוך המערכת, שיכולים לתרום עוד הרבה שנים מניסיונם.

אמנון כהן: אני חושב שהעובדים מצוינים, אז מי שיכול לפרוש והגיע לגיל וגם ככה עוד שנה שנתיים הוא צריך לפרוש, אז כמובן תלוו אותו באמת על הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: אבל עדיין ישנם אנשים מוכשרים, האם הם כשווים בין שווים יכולים להתקבל ולעבוד?

אמנון כהן: אנחנו רוצים לדעת גם את הדבר הזה.

גלעד ארדן: אני מסכים עם אדוני לחלוטין שיש ברשות השידור עובדים רבים שהם מסורים ומקצועיים ונתנו את מיטב שנותיהם ל - - -

אמנון כהן: ויש להם עוד מה לתת.

גלעד ארדן: בהחלט, לשידור הציבורי, אבל אני חושב שיש פה איזו שהיא בעיה עם כך שאני כשר, פוליטיקאי, אתחיל לעסוק ולהגיד איזה אנשים שם או איזה בעלי מקצוע - - -

אמנון כהן: לא, מה המנגנון.

גלעד ארדן: אני אסביר.

גלעד ארדן: אני בשבוע הבא, בעזרת השם, אמור להיפגש, יחד עם עובדי מדינה נוספים, עם הארגונים היציגים של העובדים ולהציג להם את המתווה ששר האוצר ואנוכי מתכוונים להציע לאישור הממשלה, ולאחר מכן לאישור הכנסת.

גלעד ארדן: במקביל, יוקם צוות משא ומתן בראשות משרד האוצר, כדי לנסות ולהגיע עם הארגונים, עם נציגי העובדים, להסכם על מה יהיו התנאים שיקבלו האנשים או העובדים שיאלצו לפרוש, כתוצאה מהפסקת פעולת הגוף הנוכחי.

<קריאה: יש הסכמי פרישה.

<קריאה: יש הכל.

<קריאה: הכל חתום כבר.

אמנון כהן: בסדר, תן לי לדעת.

אמנון כהן: אתה יודע, אני לא יודע.

<קריאה: שיגיד לך.

שלי יחימוביץ': סליחה, זו שאלה נכונה.

שלי יחימוביץ': למה להמציא את הגלגל שוב מחדש אחרי שישבו ממשלה, הסתדרות, עובדים?

אמנון כהן: לגבי הרפורמה הקודמת?

שלי יחימוביץ': לא כל מה שהיה פסול.

אמנון כהן: אוקיי, יבחנו את זה.

שלי יחימוביץ': וגלעד, לך יש מורשת פוליטית.

שלי יחימוביץ': היית בכנסת הקודמת, היית שר, יש אנשים שבקעו מהביצה עכשיו וחושבים שהם ממציאים את הגלגל ומגלים את האור, אבל אתה יודע שיש המשכיות לדברים.

שלי יחימוביץ': למה לא לקחת את הסכם שנחתם?

אמנון כהן: לא, אבל יכול להיות שזה לא מתאים להמלצות של היום.

<קריאה: הכל חתום שם.

אמנון כהן: לא משנה, אבל יש ועדה אחרת, המלצה אחרת.

אמנון כהן: טוב, השר רוצה להשיב.

גלעד ארדן: אני לא מתכוון להמציא את הגלגל מצד אחד, ומצד שני אני גם לא מתכוון ללכת ולהשקיע מאות מיליוני שקלים מכספי ציבור במסמך שייצרו אותו בעבר וכאשר כל אנשי המקצוע והאנשים שאני נועץ בהם אומרים שהוא לא יביא לשום שינוי, לא על גבי המסך מצד אחד, וזו המחויבות הראשונה - - -

אמנון כהן: לשבת גברת, אי אפשר ככה.

<קריאה: לא, זה לא יכול להיות ככה.

אמנון כהן: חברת כנסת יכולה לדבר.

<קריאה: ... ...

<קריאה: לנדס, וישבו איתנו חמש שנים למשא ומתן.

<קריאה: על מה אתם מדברים פה עכשיו?

אמנון כהן: אוקיי.

<קריאה: לא, מה זה השקר הזה שעומד פה?

<קריאה: עומדים פה 1,800 אנשים.

<קריאה: אני הגשתי את התלוש משכורת שלי של ינואר, אני עובדת ברשות השידור 25 שנה.

<קריאה: אני הגנבה שהוא מציג בפגוש את העיתונות שמרוויחה 20,000 שקלים.

<קריאה: אני מבקשת להציג את התלוש פה בפני כולם, בלי שורה נוספת.

<קריאה: עם זה אני הולכת הביתה.

אמנון כהן: תודה.

<קריאה: אני מבקשת להציג את התלוש שלי.

<קריאה: 7,000 שקלים.

אמנון כהן: התלוש שלך פה.

<קריאה: כן, אני רוצה שיציגו את התלוש שלי פה.

אמנון כהן: אין בעיה.

אמנון כהן: תודה גברתי, הערתך הכאובה נשמעה, היא יצאה מתוך ליבך, אנחנו מזדהים איתך, אנחנו - - -

<קריאה: אתם ....

<קריאה: לגבי ....

אמנון כהן: אתה רוצה לצאת עכשיו?

אמנון כהן: אני מבקש לצאת בבקשה.

<קריאה: אין בעיה, אני אצא.

אמנון כהן: תיתן לי לנהל דיון.

אמנון כהן: אי אפשר ככה.

<קריאה: לא אוהבים לשמוע את האמת.

<קריאה: פה כאילו כולם תרנגולות.

<קריאה: אין לנו משפחות, אין לנו ילדים.

<קריאה: השר ארדן המציא את ה..., כן, הוא כחלון השני.

<קריאה: שקל ביום.

<קריאה: שקל ביום.

<קריאה: מה עשית שאתה מביא את ה - - -

<קריאה: בואו נראה איך גובים ארנונה.

<קריאה: נראה איך גובים כסף של חייבים.

<קריאה: אתם לא מחוברים.

אמנון כהן: תודה.

<קריאה: מנותקים מהמציאות.

אמנון כהן: כן, אתה רוצה להשלים את המשפט?

גלעד ארדן: אני מאד אשתדל, גזרתי על עצמי לנסות ולא להיגרר ולא להפוך את הדיון הזה לאישי ואני לא מתכוון להגיב לשום האשמות אישיות.

גלעד ארדן: מה שאני יכול לומר עוד פעם, ואני אנסה לשכנע בכך את חברי הכנסת ואני מקווה שהכנסת באמת תקיים דיונים ארוכים, עמוקים ורציניים, כדי שתבין שהמוצר שהובא לפתחי, כאשר קיבלתי את האחריות כשר הממונה על ביצוע רשות השידור, הוא לא המוצר שעליו המליצה בזמנו אותה חברה שבחנה את רשות השידור, חברת טאסק, שנשכרה בזמנו בשנת 2006 או 2007 דומני, על ידי הנהלת רשות השידור וגיבשה תכנית שהיו לה עקרונות.

גלעד ארדן: העקרונות הללו, נוהל לגביהם משא ומתן.

גלעד ארדן: דרך אגב, אותם ועדים ברשות השידור ועובדים שהיום באים בטענות, הם יכולים גם לשאול את עצמם מדוע הם לא הסכימו כבר אז לתכנית ההבראה הזו בתחילת הדרך.

גלעד ארדן: דרך אגב, גם אז הייתה המלצה של צוות מקצועי שהוקם אז, המלצה לסגור את רשות השידור ולהקים גוף שידורים חדש, יעיל ומודרני.

גלעד ארדן: אז העדיפו לנסות ולקדם את המתווה שנכתב על ידי חברת טאסק, כפי שאמרתי.

גלעד ארדן: המתווה הזה שונה באופן מאד מאד משמעותי עד כדי כך שהמוצר הסופי שהובא ממנו, גם לא הבטיח שינוי על גבי המסך ולא פחות גרוע מכך, ואת זה ועדת לנדס בחנה שוב בעזרת חברת יעוץ כלכלית, גם המתווה הארגוני בו, שפורסם, למשל ההמלצה לאחד את גורמי החדשות לחטיבת חדשות, אבל גם המבנה של השכר והשעות, כפי שסיפרתי קודם, היה כזה שגם אם הממשלה הייתה משקיעה את אותם מאות מיליוני שקלים בתכנית ההבראה, הרשות הייתה חוזרת מתוך מספר שנים בודדות, להיות גוף גירעוני.

גלעד ארדן: ולכן, במצב הזה, אני קיבלתי החלטה להשהות את התכנית הישנה ולאפשר לוועדת מומחים לבחון גם את המתווה הישן, גם את המתווה הישן עם אפשרות להכניס בו שיפורים, וגם את הרעיון לסגור את הרשות הקיימת ולהקים גוף חדש בעצם מהתחלה, כך שהוא יוקם בסטנדרטים המודרניים, עם אתוס אחר כבר ויאפשר שידור ציבורי חדש, חזק, יעיל ומשפיע, וזאת ההחלטה שנתקבלה גם בוועדה, דרך אגב נתקבלה פה אחד, ואני באמת מאד מאד ממליץ לקרוא את הדו"ח המלא של הוועדה ולהתרשם מהעבודה המקצועית שנעשתה בה.

אמנון כהן: לגבי הסכמים שנחתמו בעבר עם העובדים, זה ייבחן מחדש כביכול, או שזה ייפסק לגמרי?

אמנון כהן: פשוט רוצים לדעת.

גלעד ארדן: ההסכמים שנחתמו בעבר לא נכנסו מעולם לתוקף, ועל כך מתנהל היום גם הליך משפטי.

<קריאה: המטרה סומנה מראש.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי, יוקם בימים הקרובים צוות בראשות משרד האוצר, כדי לנסות ולהגיע להסכמים עם העובדים שיאלצו לפרוש.

גלעד ארדן: כפי שאמרת, אני בהחלט חושב שרבים מקרב עובדי הרשות הקיימת, ראוי שייקלטו בגוף החדש שיוקם.

גלעד ארדן: אמורים להיות מוקמים בו שלושה ערוצים: ערוץ מרכזי בעברית, ערוץ בערבית וערוץ ילדים.

נסים זאב: כמה אתם הולכים להחזיק מתוך ה- 2000?

גלעד ארדן: אני עונה לך, חבר הכנסת זאב.

גלעד ארדן: כיוון שאני לא ניהלתי מעולם כלי תקשורת - - -

אמנון כהן: איך הוא יכול לדעת?

גלעד ארדן: ואינני מבין בכך, אני חושב שזו החלטה מסוג ההחלטות שאני בטוח שיש חלק מחברי הכנסת שרוצים לעסוק בכך, אבל אני חושב שמוטב שמי שיעסקו בכך הם המנהלים המקצועיים.

גלעד ארדן: זה קצת מוזר לדבר על גוף עצמאי ומנותק מהפוליטיקה, ואז לרצות שאנחנו נעסוק בכמה יישארו ומי יישאר.

גלעד ארדן: קשה קצת לאחוז, לי קשה לאחוז את המקל משני קצותיו.

נסים זאב: מעניין.

נסים זאב: מפעל של 30 איש בקריית שמונה יותר מדאיג את הממשלה מאשר 2000 עובדים פה, והממשלה כן יוצאת לחלק ממצוקה כשמפעל כזה או אחר קורס, ואני חושב שזה המפעל הגדול של מדינת ישראל, מבחינת רשות השידור.

נסים זאב: ולכן אני חושב שאי אפשר לזלזל.

נסים זאב: אני מציע לך אדוני השר, לפני ששולחים גט פיטורין לכל העובדים, אז אל תעשה נעשה ונשמע.

נסים זאב: זה לא קבלת התורה.

נסים זאב: בוא תראה כמה באמת אתה רוצה לפטר, איך אתה רוצה את המערכת הזאת, איך אתה משאיר את העובדים בצורה כזו או אחרת, ואחר כך - - -

<קריאה: מי יחליט?

<קריאה: יש דיל עם ערוץ 10.

<קריאה: לנדס כבר דן מי יישאר ומי יילך?

<קריאה: זה לא יעמוד בבית משפט.

אמנון כהן: הוא לא מטפל בעובדים.

אמנון כהן: אתה מטפל גם בעובדים?

אמנון כהן: לא.

גלעד ארדן: כפי שאמרתי אדוני יושב הראש, אני שוב חוזר ואומר, יש אדם שזה תפקידו, הוא הממונה על השכר במשרד האוצר.

גלעד ארדן: אני ביחד איתו ניפגש עם נציגי העובדים בשבוע הבא בעזרת השם.

גלעד ארדן: אני שוב, אני מבין את הכאב ואת הדאגה.

גלעד ארדן: אני רק מזכיר לעצמי ולכולנו – המחויבות הראשונה היא לאזרחי מדינת ישראל ואנחנו נדאג לעובדים כמיטב יכולתנו, אבל לא פחות מזה, ואני מציע שגם חברי הוועדה וגם חברי הכנסת, גם יעסקו באיך מייצרים שידור ציבורי, איכותי, חזק, עצמאי, שהציבור נותן בו אמון.

גלעד ארדן: ונותן בו אמון זה באמצעות ההשפעה שלו, הרלבנטיות שלו, וכן, גם אחוזי הצפייה שבו, ולדעתי זה המבחן.

<קריאה: אבל הציבור לא ירצה לעולם לשלם אגרה, גלעד, את זה אתה יודע.

<קריאה: הוא לא ירצה לשלם אגרה.

אמנון כהן: תודה, תודה.

אמנון כהן: נשמע את לנדס כעת, או שחברי הכנסת רוצים לדבר?

אמנון כהן: נשמע את מר לנדס בקצרה.

אמנון כהן: תגיד לנו בבקשה מה אופי העבודה שלכם, ותתייחס בבקשה גם לאיך אתם רואים את כל הערוץ וגם לגבי מעמד העובדים אם יש לכם מה להגיד.

אמנון כהן: תודה.

<רם לנדס: אדוני יושב הראש, מבקר המדינה, חברות וחברי כנסת, מכובדי.

<רם לנדס: אני יכול להגיד שוב, כפי שכתבנו בדו"ח, שעשינו עבודה בחרדת קודש בגלל חשיבות הנושא ובגלל שמדובר גם באנשים, משפחות.

<רם לנדס: אני חושב שיש דבר שאפשר להסכים עליו בחדר הזה ובחדרים אחרים: כולנו מאמינים שמדינת ישראל זקוקה לשידור ציבורי ראוי, חזק ורלבנטי.

<רם לנדס: על זה אין ויכוח.

<קריאה: אתה יודע איך עושים שידור ציבורי?

אמנון כהן: סליחה.

<רם לנדס: הוועדה עסקה בצורה מאד מעמיקה ברפורמה, בייתכנות של הרפורמה, בתוצאות של הרפורמה.

<רם לנדס: בחנה אפשרויות כאלה ואחרות והגיעה למסקנות שהגיעה פה אחד ונימקה אותן.

<רם לנדס: אני מאד ממליץ לאדוני חבר הכנסת לקרוא את דו"ח הוועדה.

<רם לנדס: אני יודע שהרבה יותר קל לפנות לגופו של אדם במקום לגופם של עניינים, אבל בכל זאת, כיוון שהנושא מאד חשוב, אני ממליץ להקדיש טיפה זמן ולקרוא 92 עמודים - - -

שמעון אוחיון: אולי תגיד לנו את עיקרי הדברים?

<רם לנדס: ולא להסתפק ב - - -

נסים זאב: זה לא אישי לא אליך אלא לממשלה הזו.

אמנון כהן: בסדר, חבר הכנסת זאב, תן לו לדבר עכשיו.

<רם לנדס: כיוון ש...

<רם לנדס: בהקשרים כאלה ואחרים, אז אני מעיר לך הערה, שהדיון הוא יותר חשוב מאשר אני.

<רם לנדס: זה לא עניין שלי פרטי, אוקיי?

<רם לנדס: ולכן גופו של אדם הוא לא רלבנטי אלא העניין עצמו וכדאי לעסוק בעניין עצמו ולא בעמוד אחד - - -

נסים זאב: אנחנו עוסקים בעניין עצמו, תאמין לי.

נסים זאב: העובדים זה העניין עצמו.

נסים זאב: התכנים זה העניין עצמו.

אמנון כהן: חבר הכנסת נסים זאב, אתה דיברת.

אמנון כהן: תן לי לשמוע אותו רגע.

נסים זאב: לא, הוא מנסה להסב את זה כאילו זה מתקפה אישית כלפיו.

אמנון כהן: לא, אתה אמרת משפט אז הוא מגיב.

נסים זאב: אני לא מכיר את אדוני - - -

אמנון כהן: אמרת, אמרת.

נסים זאב: שלא יקראו לך לנדס, יקראו לך מוחמד, סליחה.

נסים זאב: זה לא מעניין.

אמנון כהן: סליחה, אבל אתה אמרת עליו.

נסים זאב: אני מדבר על השיטה, על הדרך, איך מחסלים את רשות השידור בצורה הכי מקצועית שיכולה להיות.

שמעון אוחיון: אמנון, אני מבקש, באמת בקטע הזה, אנחנו רוצים - - -

אמנון כהן: תן לשמוע אותו.

שמעון אוחיון: צריכים לשמוע אותו.

אמנון כהן: נו, בסדר.

אמנון כהן: אתם לא נותנים לו לדבר.

אמנון כהן: כן, בבקשה אדוני.

<רם לנדס: המשימה שעמדה בפנינו היא לא לפתור את בעיית רשות השידור לשנה הקרובה, אלא ליצור שידור ציבורי לטובת אזרחי מדינת ישראל, שיחזיק מעמד גם בעוד 20 שנה.

<רם לנדס: אני חושב שזו משימה מאד ראויה ומאד מסובכת.

<רם לנדס: לא התעלמנו מהעובדה שהמסקנות משפיעות גם על עובדים, והוועדה במסקנותיה מתייחסת לעניין של העובדים וממליצה בצורה חד משמעית – מה לדעתנו הממשלה צריכה לעשות מול העובדים.

<רם לנדס: אני חושב שמי שתרם שנים רבות לשידור ציבורי - ולשידור הציבורי בישראל יש היסטוריה מפוארת - ראוי שיתייחסו אליו בכבוד הראוי.

<רם לנדס: עדיין, המצב אליו נקלעה רשות השידור הוא לא תולדה של שנה או שנתיים, אלא תולדה של יותר מ-20 שנה, של ארגון שלו ביצע התאמות למציאות.

<רם לנדס: וכאשר אתה בא אחרי 20 שנה לבצע התאמות שלא בוצעו 20 שנה, המסקנות עלולות להיות מאד כואבות, ואכן המסקנות הן כואבות.

<רם לנדס: אבל אנחנו ניסינו לייצר פורמט של שידור ציבורי שיחזיק מעמד לשנים הבאות ויבטיח שידור איכותי, הצטיינות של הנהלה ועובדים.

<רם לנדס: יש במסקנות של הוועדה התייחסות מאד מעמיקה לדרך שבה יש מינויים, יש התייחסות לנושא הסמכויות - - -

אמנון כהן: מר לנדס, דו"ח המבקר ציין וגם חבר הכנסת ציין, שלא היה מוגדר בחוק רשות השידור סעיף לגבי יושב ראש, לגבי מנהל, מנכ"ל.

אמנון כהן: האם אתם התייחסתם גם לדברים האלה?

<רם לנדס: אנחנו התייחסנו בצורה מאד מפורטת גם לשיטת המינויים, התייחסנו בצורה מאד מפורטת לחלוקת הסמכויות, התייחסנו בצורה מאד מפורטת לכשירות של הדירקטוריון של הגוף החדש, שהוא צריך להיות בעל כשירות מקצועית.

<רם לנדס: התייחסנו ליחסים בין המנכ"ל לבין הדירקטוריון, התייחסנו לזה שהמנכ"ל ממונה על ידי הדירקטוריון ולא על ידי הממשלה.

<רם לנדס: התייחסנו להרבה מאד דברים שביניהם לבין מה ששומעים בתקשורת או נשמעים אפילו בחלל החדר הזה, אין שום קשר.

<רם לנדס: אני באמת ממליץ, יש 40 מסקנות, זה לא מעט מסקנות, והמסקנות מנומקות ב-92 עמודים.

<רם לנדס: צריך לקרוא את זה.

<רם לנדס: אני יכול לפרט אם תרצו.

<רם לנדס: יש מאמץ אמיתי לייצר עבור אזרחי ישראל שידור ציבורי ראוי, ואני הראשון שאבוא ואגיד שמדינת ישראל זקוקה לשידור ציבורי ראוי.

<רם לנדס: היא זקוקה בגלל המורכבות של החברה הישראלית, בגלל האתגרים שאיתם אנחנו מתמודדים.

<רם לנדס: השידור הציבורי כרגע הוא שידור ציבורי שאיבד את הרלבנטיות שלו.

<רם לנדס: נכון שיש הבחנה בין הרדיו ובין הטלוויזיה והרדיו הוא עדיין מאד רלבנטי, אבל גם הרדיו עובד בתקציב של 270 מיליון שקלים.

<רם לנדס: כאשר אתה בוחן את המהות של הדבר אתה מבין שזה תקציב בזבזני ולא יעיל, בתקציב הרבה פחות אתה יכול לייצר שידור ציבורי הרבה יותר יעיל וראוי ורלבנטי.

<קריאה: יש הרבה רשתות.

<רם לנדס: בהמלצות הוועדה כל הרשתות הקיימות נשארות, לפי המלצות הוועדה.

<רם לנדס: בהמלצות הוועדה יש איחוד בין מהדורות החדשות של הרדיו לבין החדשות בטלוויזיה ליצירת גוף תקשורת חדשותי, מאסיבי, חזק, שיכול להתמודד מול הערוצים המסחריים בכבוד ויותר מזה.

<רם לנדס: יש שם הקצבה של 160 מיליון שקלים לגוף הזה, זה הרבה מאד כסף שבא אל המסך.

<רם לנדס: יש מינימום השקעה בתוכן איכותי והגדרות של תוכן איכותי, הרבה הרבה יותר מאשר היום מגיע אל המסך.

<רם לנדס: אני חושב שאתם כחברי כנסת, צריכים להתבונן אל האזרחים ולהגיד להם מה אתם ממליצים.

<רם לנדס: האם להישאר עם הקיים או ללכת אל החזון של משהו חדש, יעיל וטוב.

<רם לנדס: כמובן שיש עוד בעיות בדרך, כמובן שיש פה עניינים אנושיים שצריך לפתור אותם.

<רם לנדס: שום דבר הוא לא קל.

<רם לנדס: אבל לבוא ולהגיד אנחנו נשארים עם מה שיש, אני חושב שזו תהיה טעות.

אמנון כהן: תודה.

<קריאה: אתה יכול להרחיב לגבי הגבייה?

אמנון כהן: תיכף.

אמנון כהן: פרופסור אלי פולק, בבקשה.

<אלי פולק: כבוד יושב ראש הוועדה, כבוד השר ארדן, אני מודה לכם עבור ההזדמנות ואני רוצה לומר מילה אישית.

<אלי פולק: אני חושב שהצעדים שנקט כבוד השר בתחילת דרכו ובהמשך עם הקמת ועדת לנדס, הם צעדי מנהיגות ושמנהיגות מהסוג הזה לא ראינו הרבה שנים ברשות השידור, ועל זה יש לברך ואני חושב שהוועדה, ועדת לנדס הציעה הצעות שקשורות לניהול הטכני של הרשות, שיש מקום לברך עליהן ויש מקום ליישם אותן, ואני מאד מקווה שהן אכן יישומו.

<אלי פולק: אני מאד מוטרד אבל לא מהצדדים הטכניים של ההמלצות שלכם, אלא מהצדדים התוכניים של ההמלצות שלכם.

<אלי פולק: והדבר לטעמי, בצורה סמלית, מתבטא בכך שבחוק הקיים של רשות השידור מדובר על קידום השפה העברית ומדובר על מחויבות לחוק חינוך ממלכתי חובה שמדבר שם על מחויבות למדינה.

<אלי פולק: מדובר שם על קידום העמקת הקשר עם מורשת ישראל.

<אלי פולק: כל הדברים האלה לא קיימים בהצעת החוק שלכם.

אמנון כהן: הוא אמר שכל הדבר הזה לא נפגע שם.

אמנון כהן: זה עומד על כנו, זאת אומרת לא משנים את זה.

<אלי פולק: לא, לא, לא, לא, זה מוצא מהחוק הקיים.

<אלי פולק: נעשה פה מעשה, אקט, של לקחת סעיפים שבעצם, וכאן אני שואל את עצמי.

<אלי פולק: רשות השידור הציבורי, שעבדכם הנאמן, האגודה לזכות הציבור לדעת תמכה בו במשך 20 שנה, משום שאנחנו חושבים שרשות השידור הציבורית זה דבר חשוב למדינת ישראל.

<אלי פולק: מה המשמעות של רשות שידור ציבורית?

<אלי פולק: מי שקורא את מטרות הרשות כפי שהן מופיעות בהצעת החוק, מי שקורא את ההצעה שלכם, מר לנדס, מקבל את הרושם שמדובר על רשות שידור שנמצאת באיי סיישל, לא במדינת ישראל.

<אלי פולק: ויש פה בעיה של מה בעצם האתוס הרוחני של רשות השידור.

<אלי פולק: ואני רוצה לומר עוד דבר.

<אלי פולק: כמי שעקב אחרי רשות השידור, אחת הבעיות הקשות ביותר ברשות, זה שהרשות לא הייתה - - -

אמנון כהן: כן, תודה, תודה.

<אלי פולק: סליחה, תרשה לי, אני חושב שזו נקודה מאד חשובה, כי היא לא הועלתה.

<אלי פולק: הרשות התייחסה אל הציבור כאל היא יודעת מה טוב לציבור ולא כרשות שמשרתת את הציבור.

<אלי פולק: אתוס של שירות ציבורי, של לדעת מה הציבור רוצה, מה הציבור צריך, פתיחות כלפי הציבור, כל זה לא נמצא בדו"ח.

<אלי פולק: אני חושב שיש מקום לעשות לו השלמות.

<אלי פולק: תודה רבה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כבוד השר, תרצה להתייחס לזה?

גלעד ארדן: תראה, הצעת החוק הסופית עוד לא הוגשה לכנסת, בוודאי שיכול להיות שעוד יהיו בה שינויים.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד לגבי מה שאמר פרופסור אלי פולק, כיוון שישבתי גם אני בדיונים רבים בוועדות הכנסת.

גלעד ארדן: יש שני מודלים לנסות ולבסס שידור ציבורי.

גלעד ארדן: אני בהחלט שותף לדאגות של פרופסור פולק, והאגודה לזכות הציבור לדעת עושה מלאכת קודש בפיקוח שלה בכלל על השידורים במדינת ישראל, אבל מה שראינו בעבר זה שכשאתה מנסה לדחוס בחוק מכל הבא ליד: אנחנו רוצים להגיד לשידור הציבורי שהוא צריך לשקף את ערכי היהדות ואת המיעוטים בישראל ואת הפערים החברתיים ואת איכות הסביבה, וכל אחד רוצה להכניס בחוק עוד איזה משהו, כי אני יכול למנות מאות נושאים חשובים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: בסוף, כשבא ומקבל את זה מנכ"ל רשות השידור ויושב הראש והוא מסתכל על החוק, תאמין לי, הוא לא יודע איך לצאת מהנושא הזה ואיך בכלל אפשר להתחיל ולבנות לוח שידורים, אתה בעצם גורם לו לעבור על החוק גם אם הוא לא רוצה.

גלעד ארדן: ויש מודל חלופי שאומר אנחנו קובעים בחוק מה התכלית של השידור הציבורי, קובעים לו מה היא אותה תכלית ובוחנים אותו ומממנים דירקטוריון מקצועי, וזה חידוש מפתיע דרך אגב, כי יש פה הצעה לדירקטוריון שכל אחד מהם צריך לבוא מרקע וכישורים מקצועיים, שביחד ירכיבו באמת את היכולת הזו, ולפקח ברמת המדיניות על אותו גוף שידורים חדש שיוקם, כך שהוא באמת ממלא את הייעוד והשליחות הציבורית שלו, אבל אז באמת גם יש למנכ"ל את הגמישות הניהולית להביא לידי ביטוי את המחויבות שלו על פי חוק.

גלעד ארדן: ובין שני המודלים הללו, הוועדה בחרה במודל, ותקן אותי אם אני טועה רם, באיך שאני מתאר את זה, של אותה גמישות ניהולית תחת המחויבות הכללית בחוק, למה הן מטרות רשות השידור החדשה.

אמנון כהן: פרופסור פולק, אתה תשתתף בדיונים לכשתגיע החקיקה.

אמנון כהן: אנחנו נראה איך אפשר לעשות את הדברים האלה.

אמנון כהן: חברת הכנסת רות קלדרון, בבקשה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אדוני יושב הראש, כבוד מבקר המדינה, אדוני השר, רם לנדס וכל העבודה הרבה שאני מאד מעריכה שנעשתה בוועדה.

רות קלדרון: אני רוצה לפתוח בשבח ולהמשיך בגנות ואחר כך להציע הצעה.

רות קלדרון: אני רוצה לשבח קודם כל באמת את עובדי רשות השידור.

רות קלדרון: אני רואה רק ערוץ 1.

רות קלדרון: אני לא אוהבת את השידור המסחרי.

גלעד ארדן: אני מתנצל, אני חייב לעבור לוועדת הכספים, אבל העוזרים שלי יעבירו לי את מה שנאמר, ורם יישאר עוד כמה דקות, עוד 10 דקות.

<קריאה: כן, יש דיון בוועדת הכספים על רשות השידור.

גלעד ארדן: כן, בגלל זה אני נאלץ לעבור לשם.

אמנון כהן: השר עשה סיבוב עלינו היום, בסדר.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים עד השעה 11:00.

<קריאה: אנחנו גם מוזמנים לוועדת הכספים.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: מי שרוצה יישאר, מי שרוצה, זכותו.

אמנון כהן: בבקשה רות, תמשיכי.

רות קלדרון: אני חושבת שהעבודה המקצועית ברשות השידור היא מצוינת.

רות קלדרון: אני חושבת שישנו כשל ניהולי וארגוני, תרבות ניהול קלוקלת, אני מצטטת מדו"ח מבקר המדינה - - -

<קריאה: הקשר לתפקוד יושב ראש רשות השידור שיושב בכיסאו - - -

רות קלדרון: זה מה שאני מנסה לומר, גברתי, אז אם את תעמדי שנייה, אני רוצה לדבר גם אליך.

רות קלדרון: את רוצה ללכ,ת אז אל תלכי בדיבור.

רות קלדרון: אני חושבת שבכל זאת אתם עושים בכל זאת את התוכן הכי טוב שיש היום בארץ.

רות קלדרון: אני חושבת שיש תרבות נוראית של טלוויזיה בערוץ השני, ואני חושבת שהקברניטים של הערוץ הראשון בגדו בנו, האזרחים שאנחנו מייצגים, פשוט בגדו שנים רבות ובגדו גם בעובדים שלהם.

רות קלדרון: בכל זאת אני רוצה לדבר לא רק על העובדים כפי שדיבר חבר הכנסת זאב, אלא על העניין העקרוני של מה זה שידור ציבורי.

רות קלדרון: אני חושבת שאפילו הוועדה שלכם, שבאמת מאד מעודכנת, תופסת תפיסה ישנה של שידור ציבורי, בעידן שהאינטרנט והסלולר שינה לגמרי את העולם שלנו.

רות קלדרון: הילדים כבר לא רואים טלוויזיה וצריך חוק של רשות תקשורת ציבורית.

רות קלדרון: ואני רוצה להציע או לארח את המחשבה, אפילו שישבתם על זה הרבה יותר ואני מתנצלת שאני באה בזמן הזה, במימון ציבורי שיחולק בין כל גופי התקשורת וערוצי התוכן שיסכימו להעמיד את עצמם לרגולציה ממלכתית, ויעמדו בתנאי המכרז שייערך על ידי הרשות הממלכתית.

רות קלדרון: אני מדברת גם על עיתונים, גם על כל רשויות התוכן, גם טלוויזיה וגם רדיו.

רות קלדרון: כי הרי מעריב נסגר ועיתונים נסגרים וארץ אחרת נסגר, ואנחנו נישאר רק עם תכניות מציאות וזה, בינינו, מאד משעמם ומשחית את הנפש ואת השכל.

רות קלדרון: אני חושבת כמו מבקר המדינה שלא צריכות להיות פרסומות בערוץ ציבורי.

רות קלדרון: אני חושבת שהמדינה צריכה לממן לא רק בתקשורת ציבורית, כל התקשורת הציבורית צריכה להיות בתנאי העסקה שוויוניים לכל העיתונאים, לכל הפובליציסטים, לכל המעצבים וכו', בכל מקום שהם מוכנים לעבוד, כאשר זה תחת רגולציה.

רות קלדרון: הגוף צריך להיות ללא מטרות רווח.

רות קלדרון: אני יותר מדי, אפילו שאני מאד מאד מכבדת ומעריכה את המקצועיות שלך, של השר, של אנשים אחרים שעוסקים בזה, הראש שלכם עסקי ואנחנו רוצים שידור ציבורי לא עסקי.

רות קלדרון: עמותות שהן לא למטרות רווח, בלי גירעון ובלי יתרות ובלי פרסומות, ושכל המסחריים בחוץ יצליחו, סבבה.

רות קלדרון: מי שאוהב לראות גלדיאטורים שמושלכים אחר כך לחייהם, סבבה.

רות קלדרון: אני שמה את זה כהערת שוליים בתוך העבודה שלכם.

רות קלדרון: אני חושבת שהמדינה יכולה.

רות קלדרון: הכסף הגדול או של אגרה או של דרך אחרת יכול לממן את זה, או המדינה ראוי לה שתממן את זה ושיהיה לנו ערוץ Channel 4 ציוני, יהודי, ישראלי.

רות קלדרון: אני כן חושבת שצריך להיות לזה תרבות מקומית - - -

נחמן שי: Channel 4 זה בלעז.

רות קלדרון: כן, אני לא יודעת איך להגיד את זה, ערוץ 4.

רות קלדרון: תרבותית איכותית, מעולה.

רות קלדרון: ערוץ ד' ישראלי, עברי.

רות קלדרון: זה מה שרציתי לומר, תודה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: כן, תודה רבה.

נחמן שי: אדוני יושב הראש ומבקר המדינה, לדיון הזה יש זווית מיוחדת, שונה מהוועדות האחרות שמתחרות עכשיו כל אחת מי תמשוך את החוק הזה אליה, כי בוועדת ביקורת המדינה יש איזו שהיא פרספקטיבה, מסתכלים אחורה לביקורות החשובות שערך מבקר המדינה בעבר, העבר הרחוק והקרוב, ואז לאור הביקורות האלה צריך לבדוק האם ההצעות של ועדת לנדס נותנות לזה תשובה.

נחמן שי: זו התבונה שבדיון בוועדת ביקורת המדינה לדעתי.

נחמן שי: אני חושש מאד שלא, ואני צריך להקדים ולומר את מה שאמרתי גם קודם, גם לשר וגם לרם ולצוות שלו.

נחמן שי: אני מלא הערכה על הרצון להתמודד עם הבעיות ברשות השידור, כי זה נושא מרתיע.

נחמן שי: זה כבר נמאס, פשוט עוזבים את הפגר הזה, אבל ככה אי אפשר להתנהל וזו אחריות של כולנו, כדי שהשידור הציבורי יימשך ורשות השידור, כגורם שממלא את הפונקציה הזאת.

נחמן שי: אחת הרעות החולות של רשות השידור היא הפוליטיזציה, הדבק הזה הבלתי ניתן להפרדה בין הממשלה, שריה, בדרך כלל זה ראש הממשלה עצמו, לבין הדרגים המקצועיים והציבוריים שברשות השידור.

נחמן שי: משם מתחילים רוב הדברים הרעים, ואני הייתי בין היתר גם יושב ראש רשות השידור, אז אני מכיר את זה בצורה הכי אישית שאפשר.

נחמן שי: אני לא רואה איך הדבר הזה יימנע.

נחמן שי: גם במינויים, למרות שנעשו איזה שהם ניסיוניות, אבל יותר מזה בשאלת המימון.

נחמן שי: ביום שייכנסו 200 מיליון, אם ככה מדברים, סכומים מהסוג הזה, אבל גם אם ייכנס שקל אחד של המדינה לתוך רשות השידור, בעקבותיו יכנסו עובדי משרד האוצר.

נחמן שי: אין שקל שהולך סתם.

נחמן שי: ואחריו ייכנס השר, כי אם ירצו להגדיל את הסכום הזה או יאבקו עליו, יבואו לשר.

נחמן שי: עם מי ינהלו את המשא ומתן?

נחמן שי: וזו בעיני הרעה הכי חולה, כי ברגע שרשות השידור הופכת להיות לא ממלכתית אלא ממשלתית - - -

אמנון כהן: אז איך זה יהיה?

אמנון כהן: מה אתה מציע?

אמנון כהן: מאיפה יבוא הכסף, מהשמיים?

נחמן שי: לא, אז אני רוצה שזה יהיה ציבורי.

נחמן שי: אגרה, שזה נורא פופולארי לבטל אותה, אפילו אני הצעתי חוק לבטל את האגרה ולא המשכתי אותו.

נחמן שי: זה נורא חכם, אבל אם לא יהיה מימון ציבורי בלתי תלוי בממשלה, כשהממשלה מאשרת תקציב הרשות, לא תהיה לה עצמאות.

נחמן שי: להיפך, מקטינים את העצמאות.

נחמן שי: דבר נוסף שהוא מאד חשוב וגם עליו אני מבקש לפקוח עין, זה נושא העובדים.

נחמן שי: מדובר על כ-2,000 איש, מספר עצום שהולכים הביתה ואחר כך יתחילו לבנות מחדש.

נחמן שי: קודם כל אני מטיל ספק אם המהלך הזה בכלל אפשרי, אם אפשר לסגור גוף אחד ולפתוח אחר על הריסותיו של הגוף הקודם.

נחמן שי: אני לא יודע איך עושים את זה.

נחמן שי: התנסיתי בכמה דברים, אי אפשר.

נחמן שי: לדעתי אי אפשר.

נחמן שי: אבל נניח שינסו - 2,000 איש הולכים הביתה, מי מחליט מי הולך הביתה, מי מחליט מי מקבל לעבודה?

נחמן שי: אני רוצה לדעת איזו ועדת מינויים או ועדה אחרת קמה במדינת ישראל, שיודעת לנטרל את כל השיקולים הלא רלבנטיים ורק לפעול במידה מקצועית.

נחמן שי: אני לא רואה את זה.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אתן לשני עובדים את רשות הדיבור ובהמשך מר לנדס יתייחס.

<משה זמיר: אלף הבטיחו לנו פוליטיקה חדשה.

<משה זמיר: אני רוצה לדעת - - -

אמנון כהן: אתה עובד הרשות?

<משה זמיר: אני עובד רשות השידור, אני עובר קול ישראל, שמי משה זמיר.

<משה זמיר: אני רוצה לדעת למה הפרוטוקולים של הוועדה שהתכנסה לא פורסמו ברבים.

<משה זמיר: אנחנו לא יודעים מי דיבר, מי זומן לוועדה.

<משה זמיר: זו ועדה ציבורית.

אמנון כהן: אוקיי, דבר שני.

<משה זמיר: דבר שני, מן הראוי, אני חושב שמבקר המדינה, שאדם מכובד כמוהו יושב פה, מן הראוי לבדוק בכלל, אותם אלה שהבטיחו פוליטיקה חדשה, את הנגיעות שלהם בכל הנושא של רשות השידור.

<משה זמיר: יש להם נגיעות מכף רגל ועד אבא של הראש.

<משה זמיר: שזה אומר שר האוצר שנזרק מרשות השידור על תכנית שהוא הביא בקלטת לשדר בטלוויזיה, ואנשים לא יודעים את זה.

<משה זמיר: והוועדים אמרו לו – אדוני, אתה לא תשדר את זה פה.

<משה זמיר: פה לא צילמת את זה, אז הוא עזב בכעס את רשות השידור והוא הלך לערוץ השני.

<משה זמיר: והוא ממונה מטעם הערוץ השני לטלוויזיה ורדיו, והוא איש ידיעות אחרונות, שהוא החליט לבוא ולחסל את רשות השידור.

<קריאה: אתה ידעת את זה אדוני?

<משה זמיר: אני חושב שמן הראוי שמבקר המדינה, אדם מכובד כמוהו, שיבדוק את כל הנגיעות של האנשים האלה.

אמנון כהן: אוקיי, תודה.

אמנון כהן: העובד השני, מי אדוני?

<משה זמיר: ויותר חשוב, איך זה יכול להיות שלנדס, שהוא בעל חברה פרטית שאמורה למכור לרשות השידור תכניות, איך הוא יושב ראש ועדה?

<משה זמיר: מי מינה אותו?

אמנון כהן: מינו אותו, בסדר.

<משה זמיר: יפה.

<משה זמיר: צריך לבדוק את כל הנגיעות ואת כל הדברים האלה.

אמנון כהן: בבקשה אדוני, מה שמך ותפקידך לפרוטוקול?

<מיכאל דנה: מיכאל דנה, ראש הדסק המדיני בטלוויזיה בערבית.

אמנון כהן: מה השאלה שלך?

אמנון כהן: מר לנדס פשוט צריך ללכת, אז תענה להם ותלך.

<מיכאל דנה: בסוגריים נולדתי וגדלתי במדינה ערבית.

<מיכאל דנה: שני דברים מאד בקצרה.

<מיכאל דנה: אני אצטט מדו"ח הוועדה, הוועדה אומרת כאן – "הוועדה אינה מקלה ראש בחשיבות הפלורליזם והייצוג ההולם של המגזרים המרכיבים את החברה הישראלית בשידור הציבורי.

<מיכאל דנה: הוועדה קובעת כי הדרך הנכונה, היעילה והאפקטיבית ביותר למלא מטרות אלה בפרט ואת מטרות השידור הציבורי בכלל, היא באמצעות מינוי של אנשי מקצוע מהשורה הראשונה, הן לשדרת הניהול והן למועצה".

<מיכאל דנה: וראה זה פלא, בהמשך לגבי הטלוויזיה בערבית כתוב ש"הערוץ יהיה בית להכשרת אנשי תוכן ערביים שישתלבו בשידוריו".

<מיכאל דנה: ולאחר מכן: "כחלק חשוב בבניית זהותו של הערוץ, ממליצה הוועדה על הברור מאליו: מנהל הערוץ יהיה ערבי".

<מיכאל דנה: איפה נעלמו מכם שני חוקים מאד יסודיים בהווי של המדינה הדמוקרטית?

נסים זאב: מזעזע מה שאני שומע.

<מיכאל דנה: חוק יסוד חופש העיסוק משנת 1992, חוק שוויון הזדמנויות התשמ"ח, איפה זה נעלם מכם?

<מיכאל דנה: האם מישהו יודע כאן בחדר כמה עובדים בני מיעוטים - - -

נסים זאב: בושה וכלימה.

נסים זאב: זה מקצועי?

<מיכאל דנה: רגע, רגע, בטלוויזיה בערבית, המקום היחידי במדינת ישראל, כמה אחוז בני מיעוטים שעובדים?

<מיכאל דנה: מישהו כן יודע?

<מיכאל דנה: 58% רבותי, ואני מאד גאה על כך שאני עובד במקום הזה.

<מיכאל דנה: 58%.

<מיכאל דנה: למה לתקוע טריז?

אמנון כהן: אז אתה אומר פה שמונעים מלהיבחר כביכול.

אמנון כהן: הבנתי.

<מיכאל דנה: עוד דבר לגבי השידורים, נאמר כאן: "בשל התפקיד הכפול, העיתונאי וההסברתי, פועלים השידורים בערבית במתח מתמיד בין זהויות תקשורתיות שונות ואולי אף סותרות ובפועל נכשלים במילוי שני התפקידים".

<מיכאל דנה: מי דיבר על הסברה?

<מיכאל דנה: אולי בשנות ה-70, ה-80.

<מיכאל דנה: היום אין הסברה.

<מיכאל דנה: אני לא יודע מר לנדס, מתי ראית מהדורה בערבית.

<מיכאל דנה: יש לנו מהדורה מקצועית.

<מיכאל דנה: אמנם היא ענייה מבחינת אמצעים טלוויזיוניים, ויזואליים, ענייה מבחינת תקציבים, אבל היא מהדורה שכל אחד יתגאה בה.

<מיכאל דנה: יש לנו תכניות אקטואליה יומיות, שכל האורחים שלהם, גם המנחים וגם האורחים הם מהמגזר הערבי.

<מיכאל דנה: למה לא ראית את זה?

שמעון אוחיון: כמה הן עולות?

אמנון כהן: תודה.

<מיכאל דנה: משפט אחרון.

אמנון כהן: בבקשה אדוני, הוא חייב לצאת.

אמנון כהן: הבטחתי לו שייצא.

<מיכאל דנה: משפט אחרון.

<מיכאל דנה: בתחילת הדו"ח שלך אתה אומר משהו מאד מרגש, וסליחה שאני אומר את זה בציניות: "תפילתו של שליח ציבור בימים נוראים הדהדה בחדר הישיבות: הנני העני ממעש, נרעש ונפחד מפחד יושב תהילות ישראל.

<מיכאל דנה: אין זו גוזמה ואין זו התנעות.

<מיכאל דנה: עשינו עבודתנו בחרדת קודש וחשנו שליחי ציבור".

<מיכאל דנה: מהותו של שליח ציבור זה ואהבת לרעך כמוך.

<מיכאל דנה: אל תעשה לי מה שאתה לא רוצה שיעשו לך.

<מיכאל דנה: תודה רבה.

אמנון כהן: בבקשה אדוני.

שמעון אוחיון: לפני שהוא יענה, אני מבקש לדבר, ביקשתי רשות דיבור.

שמעון אוחיון: תראה אדוני יושב הראש, לפנינו מונח דו"ח של המבקר ולמעשה כאן באמת מצביעים על הכשל הניהולי וגם על הכשל התוכני, על אי העמידה בתנאים לגבי הפקות מקוריות וכל מה שקשור בכך.

שמעון אוחיון: אני כחבר הוועדה לביקורת המדינה, אם אני חושב שהמענה הוא ההצעה של ועדת לנדס, הייתי מציע קודם כל לקבל אותה, ללמוד אותה ולראות אם יש בה מענה לתלונות או להצעות או לביקורת של מבקר המדינה.

שמעון אוחיון: אנחנו קיבלנו פה את הדו"ח, קראנו אותו בעיון, מוכנים לדיון בנקודה הזאת, אבל אני לא מכיר היטב את ההצעות שלו, כדי לראות באיזו מידה הן עונות לכשלים שמצביע עליהם מבקר המדינה.

שמעון אוחיון: בהקשר הזה, אם כבר הדיון פתוח, אני רוצה לומר כמה דברים.

שמעון אוחיון: אלף, בוודאי שליבי עם העובדים, עם כל אלה שצריכים לסבול וצריכים במסגרת ההתייעלות וכל מה שקשור בכך, לשלם מחיר של ניהול כושל במשך הזמן, מצד אחד; ומצד שני, כשאני שומע את חברנו מיכאל דנה אומר אני מנהל יחידה צנועה, יכול להיות שמישהו יגיד שמרנית, שלא כל כך מתאימה לשנת 2014, אבל מאד מאד יעילה ועושה את מלאכתה נאמנה, ואיננה מכבידה על המסגרת התקציבית ומתנהלת בצורה יעילה.

שמעון אוחיון: זו דוגמא שהיא גם מצביעה עם מה שקרה לנו.

שמעון אוחיון: לנסות לספר את הסיפור, ואת זה אני אומר לחבר הכנסת נחמן שי, היום יש התנגדות בתודעה הציבורית לשלם את האגרה נאמר לשידור שהוא איננו היום - - -

נחמן שי: תגיד, הציבור יודע שהוא משלם אגרת רדיו?

נחמן שי: הוא לא יודע, כי מטעים אותו.

נחמן שי: לא כותבים את זה בתוך רישיון הרכב.

נחמן שי: אתה יודע כמה אתה משלם אגרת רדיו?

נחמן שי: אתה לא יודע.

נחמן שי: אתה יודע שהעלו את זה בשנה האחרונה ב-5%?

נחמן שי: אתה לא יודע.

נחמן שי: מתכננים להעלות את זה הלאה, כי זה מובלע בפנים.

שמעון אוחיון: טוב, כי זה מובלע בפנים, נכון.

נחמן שי: נכון, זה הכל.

נחמן שי: זה כל הטריק.

שמעון אוחיון: אבל היום לבוא ולהגיד, ויכול להיות שבעוד - - -

נסים זאב: זעקת הרדיו.

נסים זאב: יש הרבה זעקות והרבה עוולות על עליית מחירים במדינה הזאת, כל יום.

שמעון אוחיון: שנייה, אני רוצה להגיד עוד שתי נקודות ובזה אני מסיים.

שמעון אוחיון: יכול להיות שהעניין של האגרה היום, בגלל שהוא איננו מקובל בציבור ויוצר איזה שהוא אנטגוניזם כלפי השידור הציבורי מול השידור המסחרי שהוא זול והוא זמין והוא בחינם, ואם אני רוצה לקדם שידור ציבורי ואני רוצה למשוך את הציבור, שהוא כרגע מרגיש עול, אז בוודאי יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות לפחות איזו שהיא הפסקה של כמה שנים.

שמעון אוחיון: ייתכן מאד שצריך לחזור אל האגרה כדי לנתק את התלות של השידור הציבורי מהמימון הממשלתי.

שמעון אוחיון: זה אפשר.

שמעון אוחיון: אבל כרגע, לפחות טקטית, אני יכול להבין לקדם את הרעיון.

שמעון אוחיון: אני לא נאיבי לבוא ולהגיד רבותי איזו מסגרת תיתן לנו באמת שידור ציבורי מייצג?

שמעון אוחיון: הרי מדובר בגופים פוליטיים, ונו, ואז מה?

שמעון אוחיון: ואז מה?

שמעון אוחיון: אני לא יכול לעשות בקרה?

שמעון אוחיון: אם השר מציע חברי דירקטוריון מקצועיים, נכון שהם בעלי השפעה פוליטית ויש לו רקע.

שמעון אוחיון: ומה, משרד החינוך, שר החינוך לא קובע אג'נדה פוליטית שלו?

שמעון אוחיון: ושר אחר לא קובע אג'נדה?

שמעון אוחיון: אבל אנחנו בכל זאת מנסים להתנהל, ויש פער גדול בין מה שנוצר כאן בשידור ציבורי, שלצערי לא מילא את ייעודו, וכשאני קורא וכואב, ואני מדבר כרגע על התכנים, ואני כיושב ראש השדולה לשפה העברית, יחד עם חברתי, בוודאי אני רואה את כמות ההפקות המקוריות שירדה בזמן שהתקציב שלמעשה היה קובע שהיא צריכה להוציא לא פחות מ-36% מהכנסותיה ומדברים על אחוזים בודדים, אז אני יודע איפה המוקד.

אמנון כהן: אוקיי, בסדר, תן לו להשיב, חבר הכנסת אוחיון.

שמעון אוחיון: לכן אני חוזר על ההצעה: אם באמת רוצים שהוועדה לביקורת המדינה תתייחס, הייתי מציע לקיים דיון לאחר שאנחנו נקרא את ההצעות של ועדת לנדס, מול הביקורת שניתנה לנו כאן על ידי המבקר, ונוכל לבחון.

שמעון אוחיון: אם הדברים שלו יידונו במסגרת ועדה אחרת, זה משהו אחר.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: מר לנדס, תענה גם לדברים האלה.

<רם לנדס: אני חייב להעיר שתי הערות כי אני חייב ללכת.

אמנון כהן: כן, כן, בבקשה אדוני.

<רם לנדס: ראשית, המספר 2,000 עובדים הוא מספר יפה ועגול, רק אף אחד לא יודע אם יש 2,000 עובדים ברשות השידור.

<רם לנדס: למעשה אף אחד לא יודע כמה עובדים יש ברשות השידור, כולל המנכ"ל ויושב הראש, לא יודעים.

<קריאה: יש 1,800.

<רם לנדס: זאת אומרת יש טענה שיש 1,650 ויש טענה, המנכ"ל אומר בין 1,900 ל-2,000.

<רם לנדס: יושב הראש אומר 1,700.

<רם לנדס: משרד האוצר שמפקח אומר 1,730.

<רם לנדס: רשות שידור ציבורית עם מיליארד שקלים לשנה, אף אחד לא יודע כמה עובדים יש.

<רם לנדס: לכן אתם יכולים להגיד עד מחר 2,000 עובדים.

<רם לנדס: לא ברור שיש 2,000 עובדים בכלל.

<רם לנדס: עניין האגרה.

נסים זאב: מי אמור לדעת?

אמנון כהן: זה לא שאלה עכשיו.

<רם לנדס: מנהלי הארגון חייבים לדעת כמה עובדים יש להם.

אמנון כהן: מנכ"ל צריך לדעת.

<רם לנדס: כולל סמנכ"ל הכספים לא יודע כמה עובדים יש לו.

<רם לנדס: והסיבה שהוא אומר לפרוטוקול - ואגב הפרוטוקולים הם פתוחים לציבור ויכולים לקבל אותם על פי חופש המידע - הוא אומר סיבה שהוא לא יודע כמה עובדים, סמנכ"ל הכספים שמוציא משכורות, זה כי סמנכ"ל כוח האדם מדווח לו דיווחים שקריים, והוא אומר את לפרוטוקול.

<רם לנדס: אז אם זה הגוף הציבורי במיליארד שקלים לשנה שאתם מעוניינים בו – אהלן וסהלן.

<רם לנדס: אני חשוב שלמדינת ישראל ראוי שיהיה גוף ציבור ציבורי אחר, שידור ציבורי אחר.

<רם לנדס: לעניין האגרה.

אמנון כהן: עכשיו הוא עונה.

אמנון כהן: סליחה, אין פולומוס פה.

אמנון כהן: בבקשה.

<רם לנדס: המטרה של האגרה במהות שלה, לפי ארגון השידור האירופאי, שעל סמך אותם פרמטרים נולד השידור הציבורי בישראל, הייתה לייצר ניתוק בין השידור הציבורי לבין המערכת הפוליטית, אוקיי?

<רם לנדס: כשיש מקור הכנסה - - -

אמנון כהן: מאיפה יהיה לפי ההצעה שלכם?

<רם לנדס: שנייה, אני אסביר - - -

נסים זאב: כי רק שר האוצר יכול - - -

<רם לנדס: בבקשה אדוני, בבקשה.

<רם לנדס: הבעיה היא שהמטרה היסודית של האגרה לא מתקיימת, כי מדי שנה עובדי רשות השידור מגיעים לוועדת הכלכלה ומתחננים בפני חברי הכנסת שישנו את המתווה של צמצום האגרה, ולכן המהות של האגרה, שהיא צריכה להפריד בין הפוליטיקאים לבין השידור הציבורי – לא מתקיימת.

<רם לנדס: אחד.

<רם לנדס: שניים, הקריטריון לפיו קובעים את האגרה, מקלטי טלוויזיה, שייך לדור שלא היו בו טאבלטים ומחשבים ניידים, שקולטים שידורים, ולכן העיקרון של מקלט טלוויזיה הוא לא רלבנטי.

<רם לנדס: נושא נוסף, גוף שצריך לתת שירות לציבור לא יכול להתעסק בגבייה אגרסיבית, שמכרסמת את האמון של הציבור בגוף הזה.

<רם לנדס: לכן, בלי קשר לפופוליטיקה ולסיבות כאלה ואחרות, האגרה הזאת אין לה מקום וצריך למצוא מקור תקציבי אחר.

<רם לנדס: ואם תקראו את דו"ח הוועדה, הוועדה מתייחסת גם לסכנה שהכסף יבוא מתקציב המדינה והוועדה קובעת חד משמעית שהיא לא ממליצה שזה יבוא מזה יבוא מבסיס תקציב המדינה, אלא קובעת ארבעה פרמטרים.

<רם לנדס: על סמך הפרמטרים האלה אנחנו ממליצים שיבוא הכסף הציבורי.

<רם לנדס: ואני אגיד רק בקצרה, כי אני באמת חייב ללכת, שהפרמטרים האלה הם מוליכים למצב שהתוספת שחסרה, בסביבות כ-200 מיליון שקל שהולך ויורד אגב, לא יבואו מהוצאות המדינה, שאז אכן יש שליטה של שר כזה או אחר, אלא מהכנסות המדינה, וזה מהלך אוטומטי, גבייה אוטומטית, שאין לה שום יד ורגל להחלטות פוליטיות.

<רם לנדס: תודה רבה.

אמנון כהן: לגבי הערוץ הערבי.

<ג'לאל ספאדי: לגבי הערוץ הערבי, שמי ג'לאל ספאדי, אני חבר ועדת לנדס, אני מייצג את החברה הערבית.

<ג'לאל ספאדי: חברים, קודם כל אני מכבד אותך ומכבד את כל העובדים של רשות השידור ואנחנו מזדהים אתכם מבחינה אנושית, הומניסטית.

<ג'לאל ספאדי: חברים, 21% ערביי ישראל הם מיעוט.

<ג'לאל ספאדי: כל המיעוטים בעולם יש להם כלי תקשורת דובר את השפה שלהם, 24 שעות ביום.

<ג'לאל ספאדי: הגיע הזמן, העידן הזה של שנות ה-50, איך שהיה בתקופה הזאת של הממשל הצבאי, זה נגמר.

<ג'לאל ספאדי: היום יש צרכים של החברה הערבית.

<ג'לאל ספאדי: לחברה הערבית אין כלי תקשורת שייצג אותה.

<ג'לאל ספאדי: החברה ערבית חשופה ללוויינים מחו"ל, ואתה יודע איזה לוויינים ואיזה טלוויזיה יש בסלון.

<ג'לאל ספאדי: הגיע הזמן שהחברה הערבית תיתן אמון בכלי התקשורת הערבי.

<ג'לאל ספאדי: היום לצערי לחברה הערבית אין אמון בטלוויזיה הערבית.

<ג'לאל ספאדי: אין לה אמון.

<ג'לאל ספאדי: אין לה אמון.

<ג'לאל ספאדי: למה?

<ג'לאל ספאדי: מכל מיני סיבות.

<ג'לאל ספאדי: אחד הדברים שיכול לחזק אמון זה שערבים ינהלו אותו תחת פיקוח של הדירקטוריון החדש; שאנשי מקצוע ערבים יתמכו בהם, יחזקו אותם, יקימו - - -

<מיכאל דנה: אבל זה מנוגד לחוק.

<ג'לאל ספאדי: רגע, רגע.

<ג'לאל ספאדי: שיעודדו - - -

<מיכאל דנה: למה אני לא יכול להיות מנהל?

<מיכאל דנה: למה אני כילד מדינה ערבית לא יכול להיות מנהל, לדוגמא?

<ג'לאל ספאדי: אדוני, אנחנו במדינה דמוקרטית, מדינת ישראל.

<ג'לאל ספאדי: אל תשווה את מדינת ישראל למדינה ערבית, סליחה.

<מיכאל דנה: תשלח את זה למכרז.

<מיכאל דנה: מאיפה אתה ממציא את זה.

<ג'לאל ספאדי: סליחה, מה שמך?

<מיכאל דנה: מיכאל דנה.

<ג'לאל ספאדי: מיכאל, אל תשווה את מדינת ישראל הדמוקרטית עם מדינות ערב.

<ג'לאל ספאדי: אני מבקש.

<ג'לאל ספאדי: אנחנו במדינה דמוקרטית, מגיע לחברה הערבית כלי תקשורת ציבורי, שידור ציבורי ערבי לשתי מטרות: אחת, לחבר את הערבים למדינה ולסוגיות המרכזיות של המדינה; שתיים, לתת ביטוי לצרכים הייחודיים של החברה הערבית, כי האלטרנטיבה היא לוויינים של לבנון ושל חמאס ושל זה ושל זה.

<ג'לאל ספאדי: צריך לתת ביטוי לערביי ישראל.

<ג'לאל ספאדי: תודה רבה.

אמנון כהן: אוקיי, תודה, תודה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אני רואה שכל מי שרצה לדבר - - -

<קריאה: סליחה, אני ביקשתי רשות דיבור.

אמנון כהן: בוודאי, אני אתן לך גם.

אמנון כהן: כן אדוני.

אמנון כהן: שב, שב, אתה לא צריך לעמוד פה.

אמנון כהן: פה זה לא רשות השידור.

אמנון כהן: פה יושבים.

<אלי גרוס: אני מהמשמר החברתי.

אמנון כהן: כן, המשמר החברתי, אז מה יש שם בחברה?

<אלי גרוס: שמי אלי גרוס.

<אלי גרוס: אני אומר שהבעיה המרכזית של רשות השידור זה הניהול.

<אלי גרוס: הניהול הכושל שלהם הוא שהביא אותם למה שאנחנו רואים, ובעבר רשות השידור נוהלה בצורה מאד טובה ומאד יפה, וחבל שהמנהלים ממשיכים לנהל.

<אלי גרוס: שום ועדה לא תפתור אם לא יהיה מינוי - - -

<משה זמיר: זה שטויות והבלים.

<משה זמיר: אתה לא עובד רשות השידור, אתה לא יודע מה הולך בפנים.

<משה זמיר: יש פה פשוט דה-לגיטימציה שעושים להנהלה בצורה פושעת.

אמנון כהן: אדוני, אתה כבר דיברת, תן לגברת.

אמנון כהן: בבקשה מי גברתי?

<משה זמיר: מה ההנהלה?

<משה זמיר: ההנהלה.

<משה זמיר: אם הייתה הנהלה אחרת, היו - - -

אמנון כהן: אדוני, תלך לוועדת כספים, מחכים לכם שם.

<חני לוז: שמי חני לוז, אני הייתי עיתונאית, במשך כ-15 שנה ליוויתי את רשות השידור.

<חני לוז: יש לי עכשיו מרכז שנקרא מרכז תדמית – לתגבור הדמוקרטיה במדיה הישראלית.

<חני לוז: אני עוסקת במעקב תקשורת, שומעת את הציבור, מה שיש לו להגיד על השידורים בכלל ועל השידור הציבורי בפרט.

<חני לוז: מאד הופתעתי לשמוע את חבר הכנסת נסים זאב בתחילת דבריו, מאד הופתעתי, בגלל שרשות השידור במשך כל השנים, וזה לא דבר חדש שבאים להרוג את רשות השידור.

<חני לוז: יש לנו דו"ח אחרי דו"ח.

<חני לוז: יש את דו"ח צוקרמן, דו"ח לבני, ורדי, פלד, אפשר לספור אותם.

<חני לוז: אני 15 שנה מלווה את רשות השידור בישיבות שלה, כל פעם רפורמה חדשה, שר חדש, חברי כנסת חדשים, רפורמה חדשה, יושב ראש חדש.

<חני לוז: מאד מאד רציניים.

<חני לוז: משה גביש, יושב הראש הקודם, הוא איש כלכלה מאד מאד רציני.

<חני לוז: הוא לא הצליח להבריא את רשות השידור.

<חני לוז: נחמן שי שישב פה היה גם כן יושב ראש רשות השידור, איש מאד מאד רציני, הוא לא הצליח להבריא את רשות השידור.

<חני לוז: גם לא אמיר גילת?

אמנון כהן: אז מה עכשיו?

אמנון כהן: את מכניסה עוד פעם לדיכאון?

אמנון כהן: אז גם זה ימשיך?

<חני לוז: הגיע עכשיו שר אמיץ שבא ואמר את מה שעם כל הכבוד כתבתי כבר לפני 17 שנה, 15 שנה, הדו"ח שלי לפני 6 שנים.

<חני לוז: רשות השידור היא מקום חולה, אי אפשר להבריא אותו.

<חני לוז: צריך שידור ציבורי, הציבור ראוי לשידור ראוי, וצריך לפתוח גוף חדש שייתן מענה.

<חני לוז: הוא צריך לתת מענה לא רק לדוברי השפה הערבית ודוברי השפה העברית.

<חני לוז: יש פה ציבור של כ-20-25% במדינה שנקרא הציבור הדתי, על כל מגזריו השונים, הוא לא מקבל מענה מהשידור הציבורי.

נסים זאב: אה, עכשיו יתנו.

נסים זאב: בתכנית החדשה ייתנו.

<חני לוז: רשת מורשת היא מענה דל מאד לציבור הדתי הזה שקיים כל השנים - - -

נסים זאב: אז עכשיו יתנו, כן?

<חני לוז: אתה תדאג שיתנו, כן.

נסים זאב: במסגרת החדשה יתנו, נכון?

<חני לוז: אבל למה להמשיך את השידור הזה, שהוא במשך כל השנים ראה שהוא - - -

נסים זאב: ערוץ 2 יעסוק בתכנים.

<חני לוז: והדף את הדתיים.

<חני לוז: תקים אתה עכשיו גוף שידור חדש שינוהל, ומה שאמרה חברת הכנסת קלדרון זה רעיון שנכון להקשיב לו, שיהיו עמותות שיתנו שידורים.

<חני לוז: אני לא כלכלנית, אני רק מדברת על התוכן ועל ההשפעה של התוכן ועל ייצוג של מגזרים.

<חני לוז: אני רק רוצה להגיד לך שלפני חודש אני הרמתי טלפון לשידור הציבורי, כי הופניתי לשם לעבודה למחלקה באנגלית, אני אמריקאית.

<חני לוז: ומה הייתה התשובה?

<חני לוז: את עבדת בהצופה?

<חני לוז: את עבדת בערוץ 7?

<חני לוז: את דתייה, נכון?

<חני לוז: אנחנו לא יכולים להעסיק דתיים, כי זה עבודה בשבת.

<חני לוז: זה השידור.

<חני לוז: זה רשות השידור.

<חני לוז: אני בעד להקים רשות שידור שתיתן מענה גם לציבור הדתי, שהוא ציבור גדול, שיהיה גם ערוץ שייצג אותו במסגרת - - -

נסים זאב: אז עכשיו את תקבלי את המענה, במסגרת החדשה?

נסים זאב: את חיה באשליה.

<חני לוז: ובמסגרת של משהו חדש אתה יכול כן להקים משהו בריא.

<חני לוז: במסגרת של גוף חולה בסרטן, חולה ש - - -

אמנון כהן: אם לא היה שם, בטח ובטח לא יהיה כאן אתה אומר.

אמנון כהן: תודה, תודה רבה.

נסים זאב: את רואה ערוץ 2?

נסים זאב: את רואה את התכנים שלהם?

<חני לוז: כן.

נסים זאב: לאיזו מדינה יהודית זה מתאים, או לאיזה ערכים יהודים זה מתאים?

<חני לוז: אז תקים משהו אחר.

<חני לוז: אתה שמעת את רשת ב'?

נסים זאב: אנחנו מתחת לתהום כבר מזמן.

חנין זועבי: אתה שומע את רשת ב'?

חנין זועבי: מה הוא מייצג בעיניך?

חנין זועבי: את מי הוא מייצג?

חנין זועבי: את איזה מיעוט הוא מייצג?

חנין זועבי: עשו פעם סקר שביעות רצון של הציבור מה הציבור רוצה?

חנין זועבי: האם הוא שבע רצון או מה הוא רוצה לשמוע?

חנין זועבי: אני רוצה לשמוע מה יש לציבור לומר.

חנין זועבי: אני שומעת את הציבור.

נסים זאב: ואת מאמינה שעכשיו ימלאו את רצונם של הציבור?

<חני לוז: אני יודעת שבמשך 20 שנה או 15 שאני עוקבת, לא קיבלנו מענה.

נסים זאב: עכשיו כן?

<חני לוז: אז בוא תקים משהו חדש, ששם תוכל לדרוש - - -

נסים זאב: אז תקימי משהו.

נסים זאב: אז זה החדש?

נסים זאב: זה החדש שלנו?

נסים זאב: אבוי לנו.

<חני לוז: תקים משהו חדש.

<חני לוז: תדאג אתה ש - - -

<משה זמיר: הרב אמנון, אני יכול להציע.

<משה זמיר: הרבה אנשים טוענים שהמוסד לביטוח לאומי, שחי על הכספים שלנו, מנוהל כמו שהוא מנוהל והרבה אנשים מקופחים.

<משה זמיר: צריך לסגור את הביטוח הלאומי ולפתוח אותו מחדש.

אמנון כהן: יופי, רעיון טוב.

<משה זמיר: ובאותה צורה גם כן את האגרה שיש על הרכב, גם כן את כל התשתיות, אז צריך לסגור ולפתוח.

<משה זמיר: מספיק עם כל ה - - -

אמנון כהן: תודה, שמענו את כל הרעיונות.

נסים זאב: אם אתה מסכם דיון, אני רק רוצה - - -

אמנון כהן: סיכמתי כבר.

אמנון כהן: מה אתה רוצה?

<משה זמיר: לבוא ולהרוג את הרשות זה לא נכון לעשות.

אמנון כהן: יש למעלה קפיטריה שאפשר לשבת שם ולהתווכח.

אמנון כהן: כן, בבקשה.

נסים זאב: אדוני יושב הראש, קודם כל אני באמת מודה לך על כל הדיון הזה, דיון באמת מעמיק, רציני.

אמנון כהן: אני חייב כבר ללכת, יש לי עוד כמה דברים עם המבקר.

נסים זאב: אני רוצה לומר, הנושא שכאילו נותנים סוכרייה עם רעל, בעצם אומרים אנחנו פותרים אתכם מהאגרה ואנחנו מחסלים את המערכת, זה מה שקורה היום.

נסים זאב: אומרים לכם תשמעו, אנחנו פותרים אתכם מהאגרות, מהדבר הנורא הזה.

נסים זאב: אדוני יושב הראש, כפי שאמרתי בתחילת דברי, הממשלה הזאת כל יום מכבידה במיסים חדשים.

נסים זאב: חדשים לבקרים אנחנו שומעים את הגזירות הכלכליות על הציבור, ופתאום, ציפור נפשה של הממשלה הזאת זו אותה אגרה מסכנה ועלובה.

נסים זאב: אני רוצה לומר דבר נוסף ששמעתי בביקורת, כאילו אין מצב שגוף יכול לנהל את הנושא הכספי.

נסים זאב: אני רוצה לשאול, כשלי יש מפעל, אני מנהל גם את המפעל וגם את נושא העובדים.

נסים זאב: בכל מפעל הכי פשוט, חנות מכולת אפילו, שיש לי עובדים.

נסים זאב: אני קובע את התכולה שאני רוצה למכור בחנות שלי ואני גם משלם לעובדים את שכרם.

נסים זאב: מה, פתאום רשות השידור לא יכול לנהל את נושא העובדים?

נסים זאב: כל בית ספר - - -

אמנון כהן: מי אמר שהוא לא יכול לנהל?

נסים זאב: ככה אני שמעתי.

<חני לוז: אבל זו המציאות.

נסים זאב: צריכה המדינה לקחת את המונופול.

נסים זאב: אדוני, מי זאת המדינה?

נסים זאב: באים ואומרים שרוצים לנתק את הפוליטיקאים מהרשות אבל לתת את זה רק לפוליטיקאי מסוים, שהוא יהיה הבעלים, שזה שר האוצר.

אמנון כהן: תודה.

נסים זאב: אדוני, אני אמרתי את כל הנקודות בתחילת דברי, אני לא חוזר עליהן, המבקר שמע את כל הנקודות, רשמתי אותן אחת אחת והקראתי אותן אחת אחת.

נסים זאב: כל הנושא הזה צריך בדיקה מעמיקה, האם יש פה ניגוד אינטרסים או לא, באיזו רמה ואם זה לא גובל בשחיתות.

אמנון כהן: כן, מי אדוני?

<יוסי דרמר: אני יושב ראש ועדת ביקורת של רשות השידור.

אמנון כהן: רציתי לתת לכם לדבר, אמרתם שאין לכם מה להגיד, אז אם יש לך מה להגיד, תגיד.

<יוסי דרמר: רק דבר אחד.

<יוסי דרמר: שמי יוסי דרמר.

אמנון כהן: יש לך מה לבדוק שם בכלל?

<יוסי דרמר: יש הרבה מה לבדוק, כמו שבכל גוף יש מה לבדוק.

אמנון כהן: ומה?

אמנון כהן: מישהו מתקן מה שאתה מגלה?

<יוסי דרמר: מתקנים ועובדים.

<יוסי דרמר: יש עוד הרבה מה לתקן, אבל לא על זה רציתי לדבר.

אמנון כהן: כמה עובדים יש ברשות השידור, אתה יודע?

<יוסי דרמר: אני כיושב ראש ועדת ביקורת וודאי לא יודע.

אמנון כהן: איך, לא עשית ביקורת על זה?

אמנון כהן: כמה יש בפועל, כמה מחתימים כרטיס, כמה לא מחתימים כרטיס, אתה לא בודק?

<משה זמיר: הרב אמנון, זה לא בדיוק ככה.

<משה זמיר: מה רצית להגיד?

<יוסי דרמר: אני רוצה להגיד דבר אחד ואני רוצה שזה ייצא מהוועדה הזאת.

<יוסי דרמר: מאז שיצא דו"ח ועדת לנדס ודיבר על ביטול האגרה, האזרחים החליטו שהאגרה בוטלה.

<יוסי דרמר: אנחנו רואים את זה בגבייה בפועל, אנחנו מנסים היום לגבות אגרה, מרימים טלפונים נימוסיים, אני עדיין לא מדבר על הביקורת שיש לגבי גבייה יותר - - -

אמנון כהן: מה אני אעשה אם יש שרים פופוליסטיים, מה אני אעשה?

<יוסי דרמר: לא, אני רוצה שייצא דבר אחד מפה - - -

אמנון כהן: לא, ששר האוצר יגיד.

אמנון כהן: מי שאמר, שר התקשורת שאמר שאין אגרה, שהוא ייצא עכשיו בהכרזה.

אמנון כהן: אנחנו לא נהיה מנקי הרחובות של אותם השרים.

אמנון כהן: מי שקיבל פופוליזם - - -

<יוסי דרמר: אני מבקש מיושב ראש הוועדה - - -

אמנון כהן: לא, לא, שום דבר.

אמנון כהן: מבחינתי תמשיכו את מה שהבנתם.

אמנון כהן: מי שדיבר בתקשורת ואמר שלא תהיה אגרה, שהוא ייצא לתקשורת.

אמנון כהן: ואם לא, שיידע לתקצב את זה מהתקציב.

אמנון כהן: ששר האוצר יביא כסף מהבית, או שר התקשורת.

אמנון כהן: מי שדיבר, הוא יתקן לא אנחנו נתקן.

אמנון כהן: אנחנו נהיה הרעים לציבור?

אמנון כהן: חס וחלילה.

<משה זמיר: הרב אמנון, יש הערה מאד חשובה שאנשים לא מבינים בנושא כמות העובדים ברשות השידור.

אמנון כהן: שנייה אחת.

אמנון כהן: אל תהיה פה זה, הוא דיבר עובדה, זה מה שקיים.

<משה זמיר: אבל דבר מאד חשוב - - -

אמנון כהן: לא, לא, אדוני, זה לא קשור אליך.

אמנון כהן: יש אנשים שם שבכלל לא יודעים על קיומם והם מקבלים משכורת, לזה הוא התכוון, אז לכן תעזוב את זה.

<משה זמיר: אני אגיד לך משהו, נקודה מאד חשובה.

אמנון כהן: אני חייב לסכם, מספיק.

נסים זאב: רק הערה קטנה בנושא רשות השידור בערבית.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך, אני מסתובב בעולם ואני אומר לך, אנשים אומרים מדוע מדינת ישראל בשידורים שלה בערבית, לא מביאה את הלאומיות של המדינה עצמה.

נסים זאב: זאת אומרת אנחנו שומעים גורמים עוינים יותר - - -

אמנון כהן: לא ברשות ממלכתית, זה בלוויינים הוא התכוון.

אמנון כהן: בלוויינים החיצוניים שמגיעים, זו עוינות.

נסים זאב: אני אומר לך כהערה ואולי המבקר, בהמלצותיו, יביא את הדברים.

נסים זאב: אני חושב שצריך להיות רשות שידור בערבית שתייצג את מדינת ישראל כפי שהיא.

נסים זאב: אנחנו נראים, מערכת ההסברה שלנו לקויה בעולם כולו וזה חשוב.

אמנון כהן: בלי שום קשר לזה.

נסים זאב: אז אם אתה תיתן את זה עכשיו לאיזה ערבי, עם כל הכבוד, אז אנחנו נראה את מוחמד ברכה ואחמד טיבי בשידור הזה.

נסים זאב: את הדעות שלהם - - -

אמנון כהן: אבל הוא חבר כנס.

אמנון כהן: ת

נסים זאב: בסדר, אבל אנחנו נראה את זה ברמה המקצועית, זה מה שרוצים.

נסים זאב: רוצים לעשות שידור בערבית – תעשו שתי תחנות: אחת לעולם כולו ואחת לתוך ערביי ארץ ישראל, אין לי בעיה, שיקבלו את התכנים שלהם.

אמנון כהן: טוב, שמעתי, בסדר, תודה.

נסים זאב: שתהיה להם יחידה נפרדת.

אמנון כהן: תודה, תודה.

נסים זאב: כמו שיש קול ברמה ויש ערוץ 7.

אמנון כהן: מה שאני מציע לחבר הכנסת נסים זאב, החוק יבוא לדיונים בוועדת הכלכלה, ולכן אני מבקש ממך - - -

נסים זאב: אבל הנוכחות של הוועדה היא מאד חשובה.

אמנון כהן: שנייה, אז אני אומר קודם כל מה יהיה בתוכן של החוק, מה יהיה בסוף בחוק זה נקבע בכנסת ישראל, בוועדת הכלכלה.

אמנון כהן: החוק צריך להגיע לוועדת הכלכלה, חבר שלנו שם, חבר הכנסת אריאל אטיאס.

אמנון כהן: כל מה שדיברו כאן לגבי תוכן, זה המקום להשפיע בו.

אמנון כהן: אם לא נגיד שם איך ימולא התוכן, איך יהיו הדברים, זה ילך כמו שאמרת, איפה שילך.

אמנון כהן: לכן הנוכחות שלך פה הייתה חשובה, אבל שם הרבה יותר חשובה, כי בסעיפים שצריכים לתת מענה לגבי תוכן, לגבי העובדים, לגבי הערוץ הערבי – מי ייבחר מי לא ייבחר – כל הדברים האלה יעלו שם.

אמנון כהן: לכן אני אומר שההשתתפות שלך שם היא חובה.

אמנון כהן: לגבי סיכום הדיון הזה: הדיון היה חשוב, אנחנו נלמד את דו"ח ועדת לנדס, אנחנו נראה אם יש תיקון ליקויים שהצביע עליו מבקר המדינה לגבי כל הדו"חות אחורה, כי אני הבנתי מהשר שזה הולך לתקן גם את הליקויים של דו"חות של מבקר המדינה, ואם יש נדבכים נוספים, הייתי רוצה שגם המחלקה שלכם תבחן את הסוגיה.

אמנון כהן: תאירו את עינינו כחברי כנסת, על מנת שאם יש עדיין ליקויים שאנחנו יכולים לתקן תוך כדי החקיקה החדשה, בוודאי שאנחנו נשמח לעשות את זה.

אמנון כהן: אם יש עדיין סעיפים פתוחים שלא טיפלנו או שוועדת לנדס לא שמה לב אליהם, כדי שאנחנו נעביר את זה לחברים שלנו בוועדת הכלכלה, שנטמיע אותם בתוך החקיקה החדשה, שגם אם יש לכם דו"חות שאתם עומדים על המדוכה, שזה אמור להתפרסם במאי, אז גם שם לא צריך לחכות שיתפרסם עד אז.

אמנון כהן: אם יש לכם דברים חשובים ואתם רואים שוועדת לנדס לא לקחה אותם בחשבון, כמובן נטמיע את זה שם, כי אני לא יודע את הרלבנטיות של הדו"חות אלה, במידה ויקום גוף חדש כבר.

אמנון כהן: לכן עדיף שהכל הדו"חות האלה יוטעמו כבר בתוכם.

אמנון כהן: זה מאד חשוב לנו לטפל בדברים האלה.

אמנון כהן: אנחנו כמובן נעקוב גם כוועדה אחרי הדברים האלה.

אמנון כהן: ייתכן שנעשה דיון המשך גם על דו"ח ועדת לנדס.

אמנון כהן: גם אם נראה שהעובדים לא טופלו, אם חס וחלילה נזרקו או אם חס וחלילה היה פה מצב לא סביר לגבי העובדים, אנחנו נמשיך לעקוב ונקיים דיונים כאן, נשמע אותם.

אמנון כהן: אם כבר רוצים לעשות משהו טוב, שיהיה טוב, מוגמר ועל הצד הטוב ביותר.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: הישיבה הזו נעולה.