ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 59, 2014-02-17 12:00

יואל רזבוזוב: זה מה, מוועדת החריגים, המשפחות פה?

<יהודה שרף: אין קשר לוועדת החריגים, ועדת החריגים עדיין לא גמרה את העבודה שלה, עדיין לא פרסמה.

<ג'וש שוורץ: אלה אנשים שאו שהם חוק השבות, יש עדיין אנשים שיכולים להוכיח חוק השבות באתיופיה, יש איחוד משפחות, קרובי משפחה וכל הדברים האלה.

<ג'וש שוורץ: בתחום של קליטה כמובן שמשרד הקליטה מוביל.

<ג'וש שוורץ: אנחנו שותפים במספר תכניות קליטה, אבל הסיפור הגדול בקליטה זה שאנחנו מפעילים את כל מרכזי הקליטה בארץ, החלק הגדול במימון של משרד הקליטה.

<ג'וש שוורץ: יש 22 מרכזי קליטה, הכול אנחנו מפעילים, רובם במימון של משרד הקליטה אבל הפעלה שלנו ומה שאתה הולך לראות כאן היום זה מגמה גוברת בתוך הסוכנות, שאנחנו מנסים לפתח מרכזי קליטה של צעירים אקדמאים, לתת להם את הבסיס שהם מגיעים לארץ, חצי שנה של אולפן, של אינטראקציה גם עם חבר'ה מאותו גיל, גם יוצאים מזה שידוכים וכו' וכו', תיכף אנחנו נרד לפרטים, כשתראה את המקום.

יואל רזבוזוב: כמה אתם קולטים בתכניות כאלה?

<יהודה שרף: עלו לארץ בשנת 2013 5,800 צעירים, 5,770, מתוכם 2,700 בתוך המסגרות שלנו, כשהמסגרות שלנו זה המקום הזה שאתה נמצא בו, יש לי היום מדרשת קטנה של אולפני עציון ואולפני קיבוץ.

<יהודה שרף: זאת אומרת מעל 50% נמצאים אצלנו במסגרת של הסוכנות היהודית.

יואל רזבוזוב: רגע, עלו 5,700.

<יהודה שרף: מתוכם 2,700 בתוך ה - - - ואם היה לי תקציב יותר גדול הייתי יכול להכניס גם יותר.

<יהודה שרף: היום צעירים שרוצים לבוא למרכזי קליטה, ואין מקום במרכזי הקליטה בגלל הבעיות שאתה מודע ומכיר אותן, אנחנו אומרים להם, '

<יהודה שרף: חבר'ה, אם אתם רוצים אלינו, תדחו', ואנחנו נתנו תשובה בשנת 2013 לקרוב ל-200 חבר'ה צעירים שדחו את העלייה שלהם.

<ג'וש שוורץ: זה התחום הראשון של העבודה.

<ג'וש שוורץ: התחום השני זה חיבור הדור הצעיר בתפוצות לישראל.

<ג'וש שוורץ: זה נועד לענות על שני צרכים.

<ג'וש שוורץ: אחד זה לייצר משאב עתידי של עולים, כי אנחנו יודעים שברגע שאין פריחה בגלי העלייה, האנשים שבאים מהמערב בוחרים לעלות, אז צריך לקבל אותם בישראל.

<ג'וש שוורץ: והדבר השני זה להשתמש בישראל ככלי למניעת התבוללות.

<ג'וש שוורץ: אנחנו יודעים שאנשים צעירים בתפוצות שאינם מזדהים כיהודים באים לישראל, החיבור לישראל עוזר להם להתחבר לזהות היהודית שלהם.

<ג'וש שוורץ: אנחנו עשינו את זה בגדול בשני תחומים, הראשון זה חוויה בארץ, ביקורים בארץ, ואנחנו נתחבר לזה במסע, תיכף בארוחת הצהריים.

<ג'וש שוורץ: יש ארבע תכניות שאנחנו מפעילים בגדול, הראשון זה מסע, שזו יוזמה משותפת של הסוכנות והממשלה.

<ג'וש שוורץ: יש קרוב ל-11,000 שבאים כל שנה לסמסטר בשנה, שזה מדהים, כשהתחלנו את התכנית לפני עשר שנים היו 4,000, כלומר כמעט שילשנו את המספר.

<ג'וש שוורץ: אנחנו משקיעים בזה 50 מיליון דולר בשנה, 25 מיליון הסוכנות ו-25 מיליון הממשלה.

<ג'וש שוורץ: השני זה תגלית, שאנחנו שותפים בתגלית.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מממנים בתגלית ב-6 מיליון דולר בשנה, כאשר כל הכסף שלנו הולך למקומות שהם שליש מקומי, ברית המועצות לשעבר, מזרח אירופה, ארגנטינה.

<ג'וש שוורץ: התפקיד שלנו בתגלית זה לעזור לחלשים.

<ג'וש שוורץ: השנה יש 40,000 בתגלית.

<ג'וש שוורץ: התחום השני זה תכניות תיכון.

<ג'וש שוורץ: יש משהו כמו 10,000 שבאים לכל מיני תכניות תיכון.

<ג'וש שוורץ: בדרך כלל זה תכניות של שישה שבועות, בסביבות כיתה י"א.

יואל רזבוזוב: לימוד?

<ג'וש שוורץ: הם באים ללימוד, לסיור, יש כל מיני תכניות.

יואל רזבוזוב: לא, אבל יש תכנית לימוד.

<ג'וש שוורץ: יש גם תכניות כמו אלכסנדר מוס, שזו תכנית סמסטר בארץ, זה גם כולל בתוך הפול הזה, ואנחנו עכשיו יצרנו תכנית חדשה, היא בשנה השנייה עכשיו, היא נקראת Onward.

<ג'וש שוורץ: זו תכנית בין מסע לתגלית, כי אנחנו גילינו שיש המון המון אנשים שהיו בתגלית והם לא רוצים לבוא לחצי שנה או שנה, אז יש לנו תכנית חדשה שנקראת Onward שזה שישה עד שמונה שבועות בקיץ להתמחות.

<ג'וש שוורץ: מי שכבר היה בתגלית ואין לו זמן לבוא למסע, הוא יכול לבוא לארץ, ואנחנו אומרים את זה כי תפקידנו לתת כמה שיותר תפריט.

<ג'וש שוורץ: מישהו שרוצה ישראל, מעלייה ועד תגלית, כמה שיותר אופציות של זמן ותכניות שונות כדי שכל יהודי שרוצה יוכל לבוא לפה.

<ג'וש שוורץ: אמרתי שלושה תחומים, עלייה וקליטה, חיבור הדור הצעיר לישראל ופעילות בישראל, ובתחום של חיבור לישראל יש שני תחומים.

<ג'וש שוורץ: הראשון זה ביקורים בארץ, השני זה שליחות.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מוציאים שליחים כדי להגיע לחבר'ה בחו"ל שלא מגיעים לפה.

<ג'וש שוורץ: יש לנו 350 שליחים קבועים ארוכי טווח, למעלה משנה בחוץ לארץ, פרושים בכל העולם, כמעט בכל מקום שיש קהילה יהודית, ואנחנו גם מוציאים 1,200 שליחים למחנות הקיץ.

<ג'וש שוורץ: מחנות הקיץ שלנו ברוסיה, שאנחנו מפעילים, אנחנו מפעילים מחנות קיץ ל-6,000 חבר'ה צעירים ברוסיה, כל שנה במחנות פה בקיץ, ויש גם מחנה שליחים שיוצאים למחנות קיץ בארצות הברית, למחנות של האמריקאים.

<ג'וש שוורץ: אמריקאים יהודים מפעילים מחנות ואנחנו מוציאים לשם שליחים.

<ג'וש שוורץ: התחום השני זה הפעילות שלנו בישראל, והיא מתמקדת בכמה תחומים.

<ג'וש שוורץ: הראשון זה נוער בסיכון.

<ג'וש שוורץ: מאוד חשוב לקהילות היהודיות בחוץ לארץ להיות מעורבים במתן הזדמנויות לנוער בסיכון להפוך את החברה למקום יותר טוב.

<ג'וש שוורץ: אז יש לנו ארבעה כפרי נוער שאנחנו מפעילים, רמת הדסה, הדסה נעורים, בן יקיר וקרית יערים.

<ג'וש שוורץ: יש לנו גם רשת של תכנית דגל לנוער בסיכון שנקראת פותחים עתיד, שבה צעירים ישראלים לוקחים את עצמם להדריך ילדים בסיכון לשלוש שנים.

<ג'וש שוורץ: מה שמהפכני בתכנית הזאת זה שהעובדים לוקחים על עצמם שלוש שנים.

<ג'וש שוורץ: בדרך כלל תכניות ההתערבות הן פחות זמן, פה המדריכים שלנו שנקראים נאמנים עובדים בתוך בית הספר, בתוך הבית, בתיאום עם משרד הרווחה ובתיאום עם העירייה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מגיעים ל-10,000 ילדים שמטופלים ככה בפריפריה ב-32 ערים.

<ג'וש שוורץ: יש לנו גם תכנית של שותפות 2000, שמחברת בין אזורים בארץ לקהילות יהודיות בחוץ לארץ.

<ג'וש שוורץ: תכנית של סדר גודל של 100 מיליון שקל, עם 46 שותפויות בארץ.

<ג'וש שוורץ: זה יכול להיות נתיבות-פילדלפיה, מונטריאול-באר שבע, נתניה-סינסינטי וכו'.

יואל רזבוזוב: צריך להעביר ממש דף מפורט עם כל התכניות, בסדר?

יואל רזבוזוב: סקירה, שיהיה לי את זה.

<ג'וש שוורץ: ואני גם חושב שצריך לעשות בסוגריים סקירה של הסוכנות בוועדה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו לא עשינו את זה המון זמן, נתן לא היה המון זמן.

<ג'וש שוורץ: כמו שהשרה באה, צריכים לבוא ולעשות סקירה כללית, דוח מצב.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: אתם עושים הרבה דברים ואני לא בטוח שאנשים מכירים וגם אני לא מכיר - - -

<יהודה שרף: מעבר לעלייה וקליטה, כי העלייה והקליטה זה הסוף של כל - - -

יואל רזבוזוב: כן.

<ג'וש שוורץ: מעבר לזה, יש לנו כל מיני תכניות שאנחנו מתעסקים בהן שלא נופלות בשלוש הקטגוריות.

<ג'וש שוורץ: אחת מהן זו תכנית נתיב, ששותפה לנו ולצבא.

<ג'וש שוורץ: זו תכנית של הכנה לגיור בתוך הצבא, שזה מאוד מאוד מומלץ, כי החיילים מקבלים שלושה חודשים על חשבון הצבא.

<ג'וש שוורץ: הכול במימון הסוכנות היהודית, הכול.

<ג'וש שוורץ: אנחנו מפעילים את זה פה בקרית מוריה, לא רחוק מפה.

יואל רזבוזוב: כן, עברנו את זה.

<ג'וש שוורץ: אתה מכיר את זה.

<ג'וש שוורץ: אנחנו גם מאוד פעילים בנושאים כסנגור, למען העם היהודי, אתה מכיר את נשות הכותל, ראש הממשלה ביקש מנתן להביא פתרון וכל הדברים האלה.

יואל רזבוזוב: איפה זה באמת?

יואל רזבוזוב: זה נרגע קצת עם נשות הכותל.

<ג'וש שוורץ: זה נרגע עד שהשוטרים יזיזו אישה וזה יהיה תמונה וכותרת ראשית בעיתון.

<ג'וש שוורץ: אז מאחר שהזמן קצר מאוד היום, אנחנו בחרנו להראות לכם שתי תכניות שבאמת הן תכניות דגל של הסוכנות, אחת זה קליטת עולים צעירים והשנייה זה מסע.

<ג'וש שוורץ: אני מציע שאם אין שאלות אנחנו כבר נצא לסיור.

<יהודה שרף: אם תרצה, אם יהיה לך זמן לסיור מעניין ומרתק, קח אותו שיראה את העולים מארצות המצוקה, שאנחנו לא מפרסמים אותם, שנמצאים בבאר שבע, שזה פשוט חוויה.

<ג'וש שוורץ: יש לנו מרכז קליטה ל - - -

<יהודה שרף: עירקים, תימנים, טוניסאים.

<דנה גורדון שושני: קבענו סיור בבאר שבע, הנה, יושב ראש הוועדה מבקש.

<ג'וש שוורץ: אז אפשר ללכת לשם.

<ג'וש שוורץ: יש מרכז קליטה מיועד רק לארצות איסלם.

<ג'וש שוורץ: יש שם תימנים, אירנים, טוניסאים.

<יהודה שרף: זה יפה לראות.

<יהודה שרף: ורוסים ביחד.

<יהודה שרף: ברצינות.

<יהודה שרף: לא סתם רוסים, פרויקט רופאים.

<ג'וש שוורץ: אתה נכנס, אתה רואה משפחה תימנית, עם ג'לביות ומעשנים נרגילות, ופרסים מדברים אירנית.

<ג'וש שוורץ: זה מקום מאוד מעניין.

<ברוך קושצ'בה: לפני שאנחנו נכנסים, בכלל להבין את הרקע.

<ברוך קושצ'בה: למדתי בכנס אשדוד שאתה איש קרית חיים וקרית ים?

<ברוך קושצ'בה: אז אני איש קרית חיים.

יואל רזבוזוב: אני גרתי שם.

יואל רזבוזוב: עד 2004 גרתי בווינגייט.

<יהודה שרף: זה אני יודע מעיתוני הספורט.

<ברוך קושצ'בה: אז ככה, אתה הגעת בעצם למכינה לארץ ישראל.

<ברוך קושצ'בה: לא תאמין, מדובר פה על חבר'ה בני 22 עד 35, בשבוע הבא יש לנו קבוצה עד 42, כולם אקדמאים, כולם רווקים, למעט זוגות נשואים ללא ילדים, כולם עולים חדשים, כאשר הם הגיעו מ-25 מדינות.

<ברוך קושצ'בה: אתה זורק אבן על הגלובוס אתה פוגע בהם פה.

<ברוך קושצ'בה: זה מחולק לארבעת הפילרים, יש לנו קבוצה רצינית מאוד דוברי אנגלית, קבוצה מחבר העמים לשעבר, יש לנו קבוצה מצרפת, קבוצה רצינית מאוד וקבוצה מדרום אמריקה ו-you name it, יש מהודו, פולין, הולנד, מה שאתה לא רוצה.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו מדברים פה על 10 כיתות כרגע, בשבוע הבא באה עוד קבוצה של 40 חבר'ה, בני 33 עד 42, יהיו פה 12 כיתות.

<ברוך קושצ'בה: המקום הזה מפוצץ, מלא, אובר בוקינג.

<ברוך קושצ'בה: לפי רמות שונות בשפה העברית כאשר הם נמצאים פה בלימודים, הם באים לחמישה חודשים, שני מחזורים בשנה, זה אומר כמעט 500 איש.

<ברוך קושצ'בה: מעל 40% נשארים בירושלים.

יואל רזבוזוב: הם עולים ארצה ולומדים עברית, פה עושים את השלב הראשון?

<ברוך קושצ'בה: עברית, הם גרים פה, אוכלים פה, ישנים פה, חיים פה.

יואל רזבוזוב: חמישה חודשים, סביר להניח שזה סל הקליטה.

יואל רזבוזוב: אחרי זה הם יוצאים לעולם הגדול?

<ברוך קושצ'בה: לעולם הגדול, אחרי שהם מקבלים פה בסיס של השפה.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו מכינים אותם לתעסוקה, נושא של דיור.

<ברוך קושצ'בה: יש פה סדנאות תעסוקה, יש פה פעילות חברתית ותרבותית ענפה ביותר, יש סרט ישראלי על ציונות בירושלים, על קבוצת חברים שנמצאת באוניברסיטה העברית בירושלים.

<ברוך קושצ'בה: היום אנחנו פותחים קורס מד"א של 60 שעות, כדי שיוכלו גם להתנדב בארץ.

<ברוך קושצ'בה: היום נפתחת קבוצה בצרפתית.

יואל רזבוזוב: אתה חושב שהם יוכלו להתנדב, עם הקושי שלהם?

יואל רזבוזוב: יהיה להם זמן להתנדב?

<ברוך קושצ'בה: כן.

<ברוך קושצ'בה: הם רוצים להתנדב.

<ברוך קושצ'בה: התרבות שלהם זה להתנדב, הם מתערים בחברה הישראלית, הם רוצים לא רק לעבוד, הם רוצים להכיר את החברה, הם רוצים להשתלב במערכות שיש בהם ישראלים, שיש בהם אפשרויות להתפתח.

<ברוך קושצ'בה: יש פה ממנתחי מוח, מאנשים שהם מהנדסים, היי טקים, אנשי שיווק, מאסטרים, מה שאתה לא רוצה.

יואל רזבוזוב: כולם פה אקדמאים?

<יהודה שרף: כולם, זה הדובדבן של הקצפת של החברה הישראלית של מחר.

יואל רזבוזוב: ואיך אנחנו דואגים כמדינה אחרי זה כשאנחנו מוציאים אותם לעולם הגדול?

יואל רזבוזוב: האם יש חיבורים לחברות ממשלתיות?

<ברוך קושצ'בה: אז קודם בנושא של תעסוקה, חלק כן, יש לנו תכנית שנקראת בבית וביחד שמנסה לשלב אותם בחברה מער לזה.

<ברוך קושצ'בה: בשכונות שאנחנו נמצאים פה יש גם אימוץ שלהם בתוך המשפחות.

<ברוך קושצ'בה: למשל בפסח שיבוא עוד מעט הם מתארחים.

<ברוך קושצ'בה: בירושלים יש לנו קשר מצוין עם המִנהלת פה.

<יהודה שרף: יואל מכוון לתעסוקה.

יואל רזבוזוב: זה כל החברות שאנחנו יושבים איתן אומרים לפעמים 'תביאו לנו עולים'.

יואל רזבוזוב: אז יש - - - אז למה לא לשלב - - -?

<ברוך קושצ'בה: אז קורה מצב שהם לא נכנסים precisely למקצוע שלהם אלא הולכים סביב לו, אבל ברגע שהם נכנסים ומקבלים עבודה והם מוכיחים את עצמם הם מוכנים להתפשר, כי הם בני 22 עד 35, הרבה חתונות קורות פה, אגב, דרך אולפן עציון, הם ממשיכים הלאה אחרי זה יחד כקבוצה לדירות שהם הולכים לשכור.

<ברוך קושצ'בה: זה כמו צבא, מבחינתי האולפן זה בסיס כמו צבא, הטירונות שלהם שהם הולכים יחד.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו במחזור 129, זאת אומרת מ-1949 - - - אגב אביטל שרנסקי הייתה באולפן עציון.

<יהודה שרף: ג'וש שוורץ, אם אתה מכיר אותו מהסוכנות היהודית, גם כן היה באולפן עציון.

<ברוך קושצ'בה: אז זהו, זה כרקע לקראת מה אתה הולך.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו הולכים עכשיו לכיתה לפגוש, לעשות סבב.

<ברוך קושצ'בה: אגב, חוגים, הם עושים את החוגים, מסלסה ועד חוג ריקודי עם, סרט ישראלי, קבלת שבת.

<ברוך קושצ'בה: (בכיתה באולפן)

<ברוך קושצ'בה: יושב ראש ועדת העלייה והקליטה של הכנסת.

יואל רזבוזוב: והתפוצות.

<ברוך קושצ'בה: הבנתם אותי?

<מורה באולפן: חבר'ה, מבינים?

<קריאות: כן, כן.

<מורה באולפן: זו כיתה ב'.

<מורה באולפן: זאת אומרת אלה אנשים שכבר באו עם רמה של עברית, לא בלי בכלל.

יואל רזבוזוב: זה אולפן ב'?

<עופרה קוץ: לא, כשהם מגיעים אלינו אנחנו מחלקים אותם לרמות.

<עופרה קוץ: הם באו עם עברית, הם למדו כבר איפשהו ומהנקודה איתה הם באו, ממנה אנחנו מקפיצים אותם לרמה הבאה, להכין אותם לאוניברסיטה.

<עופרה קוץ: המורה שלהם חנה נמצאת פה, הם עובדים מאוד קשה.

<ג'וש שוורץ: אז אולי נעשה סבב וכל אחד יגיד מאיפה הוא בא.

<עופרה קוץ: כן, כל אחד אומר את השם, מאין הוא בא ומה המקצוע שלכם משם.

<עופרה קוץ: נתחיל.

<עופרה קוץ: (התלמידים מציגים את עצמם).

<עופרה קוץ: יש לנו עשר כיתות כאלה, משהו דומה לזה.

יואל רזבוזוב: יש לי שאלות.

יואל רזבוזוב: יש פה אח ופיזיותרפיסטית, מבחינת הרישוי, צריך לעבור הכול מחדש?

<עופרה קוץ: נכון.

<ברוך קושצ'בה: עכשיו מדינת ישראל צריכה לעזור להם איך לקבל את המקצועות שלהם.

<עופרה קוץ: דרך משרד הבריאות הם מקבלים את הרישיון הזה ועוד הולכים לאולפן רפואי שמכשיר אותם למקצוע.

יואל רזבוזוב: אבל מה שאמרתי לג'וש, פשוט אני שומע כמה מקצועות ואני כן קיבלתי תלונות מחברת חשמל, לדוגמה, שחסר להם מהנדסים, הם במצוקה ואני רואה שיש פה הרבה מהנדסים.

יואל רזבוזוב: מה שאנחנו נעשה, היום אנחנו נשגר מכתב, לכל אותן החברות שהיו אצלנו בוועדה ונחבר, שמנהלי משאבי אנוש יתחברו עם האולפן כי הם מתלוננים 'אין לנו מהנדסים', משרד התמ"ת, מנכ"ל משרד הכלכלה, גם לו חסרים מהנדסים, מהנדסי תקן.

יואל רזבוזוב: בחלק מהמקצועות יש מחסור.

<עופרה קוץ: יוצא מן הכלל.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו נחבר אותם.

<ברוך קושצ'בה: זה חשוב מאוד, כי ב-13 במאי יש לנו פה יריד תעסוקה והשכלה.

<ברוך קושצ'בה: בדרך כלל מגיעות הנה חברות, כולל טבע, כולל אינטל, אבל אם יש לכם - - -

יואל רזבוזוב: חברות ממשלתיות.

<ברוך קושצ'בה: בשמחה רבה.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם נזמין אותם ליריד, גם נשגר מכתב ונעשה חיבור של אנשי משאבי אנוש.

<עופרה קוץ: חבר'ה, מבינים?

<עופרה קוץ: מסתבר שבישראל חסרים מהנדסים, אין מספיק מהנדסים ועכשיו נכון לעשות את הקשר ביניכם, שאתם באים עם המקצוע שצריך, עם החברות שצריכות את המהנדסים.

יואל רזבוזוב: הרבה מהנדסים שעלו, לדוגמה, מברית המועצות לשעבר, לפני 20 שנה, הם יוצאים לפנסיה, והם נמצאים במחסור.

<ברוך קושצ'בה: אולי תגיד מאיפה אתה עלית.

יואל רזבוזוב: אני גם עולה חדש.

יואל רזבוזוב: יחסית כבר לא חדש, ב-91' עליתי, עליתי מרוסיה, מבירוביג'ן, אוטונומיה יהודית, איפה שסטלין שלח את כל היהודים.

<ג'וש שוורץ: ואני עליתי מקנדה.

יואל רזבוזוב: אז בסוף אנחנו מדינה של עולים חדשים, ובאמת לראות פה את החבר'ה הצעירים, האקדמאים, רובכם עם מקצועות שחשובים למדינה, אז אני חושב שזה העתיד של המדינה שלנו.

יואל רזבוזוב: אתם העתיד של המדינה.

<ג'וש שוורץ: זו פעם ראשונה שאתם פוגשים חבר כנסת?

<קריאות: כן.

<ברוך קושצ'בה: למעלה היה צילום, כשהם פגשו במוזיאון את ביבי.

<ג'וש שוורץ: מישהו רוצה לשאול אותו משהו?

<ג'וש שוורץ: יש לכם פה חבר כנסת, יושב ראש ועדת עלייה בכנסת.

<עולה: איך קוראים לך?

יואל רזבוזוב: קוראים לי יואל, ברוסית קראו לי קונסטנטין.

יואל רזבוזוב: יואל רזבוזוב.

יואל רזבוזוב: את השם משפחה אתה לא תזכור.

<ג'וש שוורץ: לקח לי שנה.

<ג'וש שוורץ: הוא יושב ראש ועדת עלייה וקליטה מטעם 'יש עתיד', מהמפלגה של יאיר לפיד.

<עופרה קוץ: הם רק חודש בארץ.

יואל רזבוזוב: חודש רק?

יואל רזבוזוב: יפה.

יואל רזבוזוב: הם באו עם איזה שהוא ידע בסיסי, אבל כל הכבוד.

<ברוך קושצ'בה: בתום האולפן יש קבוצה שהולכת גם לצבא ומתגייסת.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו בקשר, חלק כבר היו בלשכת גיוס, אנחנו מוצאים ממחזורים קודמים בכל השדרות, מצנחנים עד דובר צה"ל, עד הסברה, עד יחידות סודיות אפילו, חיל האוויר אפילו.

<ברוך קושצ'בה: היה לנו פה אחד שהיה מטאורולוג בחיל האוויר, אחרי זה הוא שידר בגלי צה"ל את מזג האוויר.

<ברוך קושצ'בה: יש פה בהחלט מגוון אדיר של אנשים, עם יכולות ותכונות, הרבה מהם נשארים בירושלים, שזו ברכה לעיריית ירושלים.

יואל רזבוזוב: יופי, חברים, תודה רבה ושיהיה בהצלחה.

<קריאות: תודה.

<קריאות: (המשך הסיור)

<ברוך קושצ'בה: אנחנו כאן, יש לנו חבורה של עולים חדשים שנמצאת באולפן.

<ברוך קושצ'בה: שוש, את הצגת את עצמך?

<שושי שוהם: אני שושי שוהם, אני ממשרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים ואני אחראית על האולפנים בירושלים ועל האולפן הזה.

<ברוך קושצ'בה: זיו היא רכזת חברה ותרבות.

<ברוך קושצ'בה: זה נושא שאנחנו מקדישים לו הרבה מאוד, משום שאנחנו מדברים על זה שהרבה פעמים - - - גם באשדוד, בכנס באשדוד, הייתה שאלה למה הם מגיעים לישראל ומה הם רוצים.

<ברוך קושצ'בה: הם בעצם עוזבים מזג אוויר, ריח, לבוש, הורים, תעסוקה, הם עוזבים הכול, החבר'ה האלה, ואני הרבה פעמים אומר שהם מגיעים בגלל אמ"ה.

<ברוך קושצ'בה: אמה זו יכולה להיות בחורה נחמדה מחבר העמים, אבל זה יכול להיות א – אתגר, מ – משמעות וה – השתייכות.

<ברוך קושצ'בה: וזה התפקיד שלנו בחברה הישראלית.

<ברוך קושצ'בה: זיו היא רכזת חברה ותרבות, אני מציע שתציגי את הפעילות.

<זיו: אני גם אחראית על הספורט.

<זיו: בדיוק כאן ממול יש את חדר הכושר שלנו והחבר'ה כאן בעצם, כל אחד זה עולם ומלואו ובעיקר הפעילות החברתית של מרכז הקליטה שלנו נעשית על ידי הסטודנטים.

<זיו: מאוד קל להביא אנשים שיעשו חוג כזה וחוג כזה, אנחנו מאמינים שכל אחד שבא הוא בא עם סיפור, עם מקצוע, עם תפקיד, עם תחביב, אז יש כאן בערך 15 חוגים שמתקיימים אחר הצהריים ואותם מפעילים הסטודנטים, מיוגה, לסלסה, לסמבה, לריקודי עם, לקיק בוקסינג.

יואל רזבוזוב: זה משהו חובה?

<זיו: לא.

<זיו: חובה לבוא לכיתה, ללמוד עברית.

יואל רזבוזוב: לא, אבל חובה לבוא לכיתה?

יואל רזבוזוב: זה מה שאני אומר.

<זיו: כן.

<ברוך קושצ'בה: לכיתה חובה, מי שלא מגיע לכיתה, לצערנו אנחנו נצטרך להיפרד ממנו.

<ברוך קושצ'בה: זאת אומרת זה אחד התנאים של המקום.

<ברוך קושצ'בה: הוא בא לא למקום, הוא בא לתכנית.

<ברוך קושצ'בה: המקום הוא האינקובציה שלו.

<זיו: אז בכיתה הם משמונה וחצי עד רבע לאחת, ברבע לאחת יש ארוחת צהריים ואז בעצם מתקיימת פעילות חברתית.

<זיו: היום אנחנו מתחילים קורס מד"א, זו פעם ראשונה שאנחנו עושים קורס מד"א של 60 שעות לדוברי צרפתית ולדוברי אנגלית.

<זיו: זה בעצם מאפשר לסטודנטים אחרי הקורס להתנדב ולהתחיל להיטמע ולהיות חלק מהחברה בישראל.

<זיו: אנחנו בקשר עם האוניברסיטה העברית לתכנית חברים, זו תכנית שסטודנטים יוצאים פעמיים בשבוע מכאן לאוניברסיטה ויושבים ולומדים בחברותא עם סטודנטים מהעברית.

<זיו: כל אחד יציג עכשיו את עצמו בכמה מילים.

<דוד אריאס: אני נולדתי בסנטיאגו, צ'ילה, דרום אמריקה, ועליתי בדיוק לפני חודש ושני ימים.

<דוד אריאס: אני בוגר תכנית מסע, עשיתי שנת הכשרה ב-2007 בתוך קורס מנהיגות למדריכי תנועות נוער בחו"ל, תנועת נוער של התנועה הקונסרבטיבית ועכשיו עליתי לארץ.

<דוד אריאס: אני גם עובד עכשיו בתנועה, אני מדריך של אחת מהקבוצות שבאה לאותה התכנית, חוץ מזה אני רכז תכניות קצרות בארץ, גם מבחינת החינוך וגם מבחינת הלוגיסטיקה.

יואל רזבוזוב: ושפה למדת במסע?

<דוד אריאס: שפה למדתי בבית הספר שלי בסנטיאגו והשתפרתי כמובן כשהייתי בארץ.

יואל רזבוזוב: אתה מדבר יותר טוב ממני.

<ברוך קושצ'בה: מה המקצוע שלך?

<דוד אריאס: למדתי תואר ראשון במוזיקה, שירה בפסנתר וקומפוזיציה, כל מיני דברים.

<מת'יו וייט: אני נולדתי בבוסטון אבל גדלתי בקליפורניה, בלוס אנג'לס ומשם עשיתי עלייה באוקטובר.

<עופרה קוץ: מבטא ישראלי לגמרי.

<מת'יו וייט: כן, אני יכול להעמיד פנים.

<מת'יו וייט: אני קיבלתי את התואר שלי מאוניברסיטת קליפורניה בברוקלין, ששם האוניברסיטה הציבורית הכי טובה בארצות הברית, גם אחת הכי קיצוניות ויש בה אנטישמיות ואנטי ישראליות, נגיד, מאוד מאוד פעילות.

<מת'יו וייט: אני הייתי אחד מהקבוצה הציונית שלנו בקמפוס, כשהייתי בשנה הראשונה שלי וכתוצאה מכך אני הייתי אחד הטארגטים לכל האלימות, נגיד, נגד הקהילה שלנו בקמפוס.

<מת'יו וייט: אפילו בתקופה הזאת אני לבשתי כיפה ואני הייתי אחד הסטודנטים היחידים בקמפוס שהעז לעשות דבר כזה.

<מת'יו וייט: יש לי תואר בהיסטוריה, עכשיו אני עובד בברליץ' כמורה לאנגלית.

<מת'יו וייט: אני מתגייס עוד מעט, כי אני עדיין צעיר.

<מת'יו וייט: מה עוד להגיד?

<מת'יו וייט: אני הדתי היחיד במשפחה, אני דובר עברית היחיד במשפחה.

<מת'יו וייט: חוץ מהסבא ואחת הדודות שלי אני היחיד במשפחה שהיה בישראל בחייו, לכן אני - - -

יואל רזבוזוב: ומאיפה בא לך ככה האהבה הזאת לישראל?

<מת'יו וייט: אני ביקרתי בארץ בפעם הראשונה כשהייתי בן 17, בתכנית שקוראים לו נסיעה, שזה ארגון עצמאי.

<מת'יו וייט: חומר התכנית זה ששליש המשתתפים זה ישראלים אמיתיים והשאר אמריקאים, אז כל יום היה אפשר לתרגל את העברית שלי, להשתפר, לדבר עם ישראלים אמיתיים פנים אל פנים, וגם ללמוד מהם, להתחיל להבין את החיים שלהם, את המסגרת שלהם, איך הם רואים את העולם, איך הילדות שלהם, כל מיני דברים, התרבות, המנהגים, הכול.

<מת'יו וייט: כשהגעתי לארץ רק הייתי מעוניין לראות את זה, זהו, לראות מאיפה בא העם שלי.

<מת'יו וייט: אבל גיליתי באמצע, כי אני ממש הגעתי בתחילת המלחמה עם חיזבאללה ופינו אותנו אפילו מהצפון באמצע התכנית, אבל זה ממש פיתח בי מודעות מאוד עמוקה למצב פה וגם הזדהיתי מאוד עם החברים שלי הישראלים, חזרתי בתשובה גם באמצע אותה תכנית ואני ראיתי בסוף התכנית הזאת, נסיעה, שלא הרגשתי בבית באף מקום אחר בעולם.

<מת'יו וייט: כשהגעתי לאוניברסיטה אני ידעתי שאחרי שאני מסיים את הלימודים אני רוצה לעשות עלייה.

<מת'יו וייט: כבר בגיל 17 אני ידעתי, אבל אני הצטרכתי כאילו להיות פעיל בתנועה שלנו, בתנועה הציונית בקמפוס, להילחם נגד האנטישמיות ונגד האנטי ציונות, אפילו היו יוזמות לחסל את התרומות שהאוניברסיטה מקבלת ממדינת ישראל.

<מת'יו וייט: אחרי זה אני עבדתי שנתיים עם ארגון שקוראים לו stand with us, שיש לו גם סניף פה בארץ והייתי מרכז הקמפוסים באזור צפון מערב ארצות הברית, שהוא האזור הכי קיצוני, נגיד, כשמדברים על ישראל.

<מת'יו וייט: אז אני גם סייעתי לסטודנטים בקמפוסים להתמודד עם אותן בעיות שאני גם ראיתי בקמפוס שלי.

יואל רזבוזוב: יפה, יפה מאוד.

<ברוך קושצ'בה: יש פה שליחים לעתיד, כמו שאתה רואה.

<זיו: אבל לא כולם עם עברית כזאת, אחרת לא היה לנו מה לעשות.

<ברוך קושצ'בה: אגב, הוא לא יודע רק עברית - - -

<זיו: 14 שפות.

<זיו: אני אשוויץ בשבילך.

<מת'יו וייט: כן, אני מדבר 14 שפות, אבל לא כל אחת שוטפת.

<תלמיד-עולה: אני נולדתי וגרתי כמעט כל החיים שלי בלטביה, בריגה.

<תלמיד-עולה: למדתי יחסים בינלאומיים בריגה, בלטביה וגם בנורבגיה.

<תלמיד-עולה: לפני חודשיים עשיתי עלייה.

<ברוך קושצ'בה: מאיפה העברית?

<תלמיד-עולה: אני למדתי קצת באולפן, בריגה, וגם יש לי הרבה קרובי משפחה פה בארץ.

יואל רזבוזוב: אז היית נוסע לפני - - -?

<עולה: כן, הייתי נוסע לפני.

יואל רזבוזוב: אני יודע ראש אגודת הידידות של לטביה וליטא, אז אני מבקר שם הרבה.

יואל רזבוזוב: יושב ראש הקהילה היהודית מגיע לכאן בשבוע הבא, ארקדי סוחרין.

<אלכס-עולה: עליתי מאוקראינה, עשיתי שתי תכניות מסע במיוחד באילת, כי באילת מלונאות, זה קשור למקצוע שלי, למדתי באוניברסיטה מלונאות, אז הגעתי למקום הנכון.

<אלכס-עולה: אחרי המסע החלטתי לעשות עלייה, עשיתי והבנתי שאני לא יכול להתקדם בארץ בלי שפה, אז הנה אני פה, בגלל השפה.

<אלכס-עולה: כיף לי פה, אנשים ממש נחמדים וממש כיף לי פה.

<ברוך קושצ'בה: מאיפה באוקראינה?

<אלכס-עולה: באוקראינה בים שחור, בדרום.

<ליאת פיטוסי: שלום, אני עולה מצרפת, אני נולדתי, גדלתי ולמדתי בפריז.

<ליאת פיטוסי: אני למדתי בבית הספר היהודי מכיתה א' עד י"ב.

<ליאת פיטוסי: למדתי בבית ספר יהודי ודתי, אז מגיל 10 אני יודעת שאני רוצה לעלות לארץ ואם אני קשורה לאיזה שהוא מקום בעולם, זה ארץ ישראל ולא בצרפת.

<ליאת פיטוסי: אפילו אם זה באמת חלק מהתרבות שלי.

<ליאת פיטוסי: אחרי הבגרות שלי בסוף התיכון לא יכולתי להגיע, לא יכולתי לעלות, זה היה קשה, הייתי צעירה, מלחמת לבנון וזה, אז התחלתי ללמוד בפריז, למדתי שם שבע שנים, יש לי תואר שני במינהל עסקים ותואר שני בהנדסת בקרה ואווירונאוטיקה וסיימתי את הלימודים לפני חודש ולפני חודש עליתי לארץ.

יואל רזבוזוב: יפה.

יואל רזבוזוב: זה ישר להתקשר לאלתא.

<ליאת פיטוסי: מה?

יואל רזבוזוב: התעשייה האווירית.

<ליאת פיטוסי: כן, האמת שאחרי האולפן אני רוצה להתגייס.

יואל רזבוזוב: יפה, יפה מאוד.

<עולה מצרפת: אני מצרפת.

<עולה מצרפת: עליתי לארץ לפני חודש, עשיתי את תכנית מסע לפני האולפן ועשיתי תכנית מסע עם אולפן עציון, אז אני עושה עוד אולפן עציון עכשיו.

<עולה מצרפת: למדתי בצרפת מינהל עסקים, גם, יש לי תואר ראשון במינהל עסקים ואני רוצה להמשיך את הלימודים בארץ, אולי בבר אילן.

<עולה מצרפת: למדתי את כל העברית שלי באולפן עציון, כי בהתחלה, האולפן שעבר, לא ידעתי כלום בעברית, רק לקרוא קצת, ולמדתי את כל העברית שלי פה.

<ברוך קושצ'בה: אחת התכניות שלנו פה זה מסע עציון.

<ברוך קושצ'בה: אלה חבר'ה שבאו מצרפת, היו במחזור הקודם במסע, בעקבות מסע הם עשו עלייה.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו קוראים לזה מסע לעלייה.

<ברוך קושצ'בה: הם החליטו לבוא ולהישאר מחזור שני פה.

<זיו: זה עוד פעם ללמוד אצלנו.

<ברוך קושצ'בה: אין לי שום ספק שמפה תצא משפחה.

<ג'וש שוורץ: מה ששומעים פה, אם שומעים את הסיפורים של כולם, כולם היו בביקור לפני כן בארץ, ולכן האסטרטגיה של שרנסקי ושל הסוכנות היהודית, שאנחנו חייבים להביא כמה שיותר אנשים פה לביקורים, זה מייצר את המאגר העתידי של העלייה.

<יהודה שרף: אחד הדברים היפים, שמעת כאן מהחבר'ה, 90% מבוגרי מסע שנמצאים פה במסגרות שלנו, 90% מהם עולים.

<יהודה שרף: אז זה לא דומה לשאר המסגרות.

<יהודה שרף: 90% מהם עולים.

<אנל-עולה מצרפת: אני גם עליתי מצרפת, אני בת 20 ובצרפת למדתי תואר ראשון בספרות ולשון.

<אנל-עולה מצרפת: גם אני עשיתי מסע באולפן והחלטתי להישאר פה, כי באמת התאהבתי בירושלים ורציתי להישאר בעיר הזאת.

<אנל-עולה מצרפת: גם לא התלבטתי, ידעתי שאני רוצה לעשות עלייה, כי אי אפשר לחזור לצרפת אחרי חמישה חודשים בארץ.

<אנל-עולה מצרפת: אולי אני רוצה להתנדב לשירות לאומי אחרי האולפן, או אולי להתחיל לימודים.

<אנל-עולה מצרפת: עוד לא החלטתי, אני צריכה לחשוב על זה.

<זיו: את צעירה, יש לך זמן לחשוב.

<זיו: רק בת 20.

<ג'וש שוורץ: אולי תספר קצת על עצמך?

יואל רזבוזוב: אני אמנם לא הייתי במסע, אני עליתי לארץ בגיל 11, עליתי מרוסיה, מאוטונומיה יהודית, בירוביג'אן, ממש שעה טיסה מיפאן.

יואל רזבוזוב: אתמול הראיתי לבת הקטנה שלי איפה זה, ראיתי עד כמה זה רחוק.

יואל רזבוזוב: אני צוחק שבארץ אני גר ארבע שעות טיסה ממוסקבה, ברוסיה גרתי שמונה שעות טיסה ממוסקבה, בתוך רוסיה.

יואל רזבוזוב: ובארץ כמובן כמו לכולם הייתה עלייה, אמנם אני עליתי בגיל של ילד, אבל הייתה עלייה קשה, לא קלה, עברנו את כל המכשולים, כמו שאתם עוברים ובסוף מגיעים לתוצאות.

יואל רזבוזוב: עשיתי קריירה ספורטיבית, הייתי ג'ודוקה, התאמנתי בג'ודו, הייתי קפטן נבחרת ישראל, השתתפתי באולימפיאדה, במקביל למדתי בבין התחומי מינהל עסקים וכלכלה, הייתי חבר מועצת העיר בנתניה.

יואל רזבוזוב: ואז הגענו לכנסת ואני יושב ראש ועדה של עלייה וקליטה ותפוצות ואני חושב שדרך הוועדה, חשבתי שאני בא ואני יודע הכול, בתור אחד שעלה יודע את כל הקשיים והכול, אבל מסתבר שאני לא יודע כמעט כלום.

יואל רזבוזוב: ככל שעובר הזמן אני לומד יותר ויותר ואני מנסה לעזור בנקודות שלי לא היה מי שידחף אותי.

יואל רזבוזוב: אז אני חושב שהמטרה שלי בסופו של דבר להגיע לכמה שיותר עולים, כי אני חושב שהעתיד של המדינה שלנו תלוי בעולים, בחבר'ה צעירים כמוכם.

יואל רזבוזוב: וככל שאני, בתור יושב ראש ועדה, וכולנו, נוכל לתת לכם עוד דחיפה ולעזור לכם להשתלב טוב יותר, אם זה בתכניות מסוימות, אם זה בתעסוקה, אז אנחנו נהיה מדינה טובה יותר.

יואל רזבוזוב: ובאמת הרבה הרבה בזכותכם.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לכם שבאתם, תודה שאתם כאן.

יואל רזבוזוב: באמת כיף, ממש מרגש, גם מבחינת השפה, אני עד שלמדתי, עד עכשיו לא למדתי לדבר, חברים שלי צוחקים עליי שאני די עולה חדש.

יואל רזבוזוב: אבל זה באמת יפה, יפה מאוד.

<ג'וש שוורץ: אתם רוצים לשאול את יואל משהו?

<ג'וש שוורץ: זה פעם ראשונה שאתם פוגשים חבר כנסת?

<קריאות: כן.

יואל רזבוזוב: אז זה לא כזה נורא?

<זיו: באולפן הקודם היינו בסיור בכנסת, הצטלמנו עם ביבי, אז אני חושבת שהבנות היו כבר בכנסת, אבל לפגוש החבר'ה פה עוד לא פגשו.

<ג'וש שוורץ: אתם רוצים לשאול משהו, לבקש משהו?

<זיו: יש לכם רעיון איך אפשר להיעזר בו?

יואל רזבוזוב: אני הייתי כבר מבקש סל קליטה כפול.

<שושי שוהם: הם חודש בארץ, זה עוד מהאופוריה של הכול טוב.

יואל רזבוזוב: אני מבטיח לכם, שנה בארץ ואתם כבר תדעו לבקש ולהוציא כל מה שאתם צריכים.

יואל רזבוזוב: זה מה שהמדינה נותנת.

<ברוך קושצ'בה: מה שיכול להיות נחמד, אם באמת בוועדת הקליטה של הכנסת אולי לקראת תום האולפן, הם מסיימים ביוני, כחמישה חודשים, אולי לקראת יוני אם תוכל לארח אותנו אצלך, אפילו נציגות.

<דנה גורדון שושני: יוני זה בסדר גמור.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו נבוא ואני חושב שיכולה להתפתח שיחה יוצאת מן הכלל, כי אז הם כבר פחות או יותר יידעו לאן פניהם מועדות, ואז זה גם יוכל להיות גם הוקרה למה שכאן אתה מדבר.

<ברוך קושצ'בה: בשיחה בכיתה הייתה הצעה יוצאת מן הכלל, שכל מי שביקר בכנסת מבחינת תעסוקה יבוא ליריד תעסוקה שלנו.

יואל רזבוזוב: אני אתקן.

יואל רזבוזוב: בכנסת היה לנו דיון בוועדה בנושא תעסוקה של עולים ויש הרבה חברות ממשלתיות, בדרך כלל אנחנו מכירים את התופעה הזאת, אני כעולה חדש לשעבר יכול להגיד שחבר מביא חבר, שכן מביא שכן, אז אנחנו רוצים, כמו שאמרתי, לתת דחיפה לעולים ולגרום לאותן חברות לקחת גם עולים חדשים שאין להם דוד ששירת עם הדוד של ההוא בצבא ויכול להכניס אותם.

יואל רזבוזוב: הרבה מן החברות גם מבקשות ואומרות שיש מחסור במהנדסים, ראיתי שיש פה הרבה מהנדסים, יש מחסור בהרבה מקצועות.

יואל רזבוזוב: אז אמרתי שכבר היום אנחנו נוציא מכתב לאותן החברות וגם נביא אותן ליריד התעסוקה כאן.

יואל רזבוזוב: זה חלק מהדברים, כדי לתת לכם את הדחיפה הזאת.

יואל רזבוזוב: אחרי זה אני רואה שאתם חבר'ה שתדעו להסתדר לבד.

<ברוך קושצ'בה: במחזור הקודם, למשל, הייתה לנו קבוצה של 15 רופאים שעברו השמה רפואית מבחינת טרמינולוגיה וחלק מהם התגייס לצה"ל כרופאי שיניים, שזה סוג של ביקוש שגם כן יש.

יואל רזבוזוב: יש ביקוש לרופאים, מהנדסים.

<זיו: חלק שלחנו להדסה ולא ידענו שהם יחזרו עכשיו עם טלפונים איך מתנהגים בשביתה, מה עושים.

<קריאה: זה גם חלק מהלמידה הישראלית.

<ברוך קושצ'בה: אחד הדברים החשובים זה הנושא של לימוד העברית.

<ברוך קושצ'בה: יש לנו פה 10 כיתות.

<ברוך קושצ'בה: בעוד שבוע מגיעה קבוצה, רווקים מאוחרים מה שנקרא.

<ברוך קושצ'בה: הם מגיעים גם כן מכל העולם והם יפתחו עוד שתי כיתות, אז נהיה 12 כיתות.

<יהודה שרף: פה זה עד גיל 30.

<יהודה שרף: יש ביקוש של רווקים ורווקות יהודים מעבר ל-35.

<יהודה שרף: פעם 35 זה היה זקן, היום 35 זה צעיר.

<זיו: מה לעשות, לא מוצאים כלה.

<יהודה שרף: לא מוצאים כלה, אז פתחנו את זה לעוד מחזור מיוחד, של 35 עד 40, רווקים ורווקות.

<ברוך קושצ'בה: יש לנו פה גם קבוצה של גרעין צבר, שהייתה פה.

<ברוך קושצ'בה: הם בצבא עכשיו ואנחנו פה הבית שלהם.

<ברוך קושצ'בה: 12 חבר'ה שהקימו גרעין בירושלים ואנחנו האינקובציה שלהם, מרכז, לא רק הקליטה, מרכז ההוויה שלהם.

יואל רזבוזוב: אומרים ששלושה שידוכים זה גן עדן, אז פה אתם תסתדרו.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו מוזמנים כמעט כל חודש לחתונה.

<יהודה שרף: מה שקרה בכפר עציון, אמרתי לך שהביקוש הוא ענק ולכן פתחנו רשת של אולפני עציון.

<יהודה שרף: יש לנו היום ברמלה, יואל לביא עומד לתת לי מלון חמישה כוכבים שם, באמת משהו חבל על הזמן.

<יהודה שרף: יש לנו בטבריה, יש לנו בחיפה, פתחנו עכשיו בבאר שבע, אם תהיה שם אז תראה את העירוב של הדברים האלה, ובתל אביב, רמת אביב.

יואל רזבוזוב: וכמה מקומות?

<יהודה שרף: אם הייתי יכול הייתי מתפרש הרבה יותר.

<יהודה שרף: זה מה שיש לי.

<קריאה: כמה סך הכול משתתפים בשנה?

<יהודה שרף: כ-2,900.

יואל רזבוזוב: לא, אבל השאלה מה הביקוש מול ההיצע שאתם מציעים?

יואל רזבוזוב: האם יש אובר ביקוש ואתם צריכים - - - ?

<ברוך קושצ'בה: אצלנו יש אובר בוקינג.

<שושי שוהם: כל מה שנפתח התמלא.

<יהודה שרף: אם אני עכשיו פותח מקום עם 100 מקומות, אני עולה על ה-100 מקומות האלה.

<יהודה שרף: אמרתי ל-200 צעירים, 'חבר'ה, מצטער', שרוצים קליטה ישירה פה אתמול, 'אבל אם אתם רוצים מסגרת, תצטרכו להמתין למחזור הבא'.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לשבת ולראות מה המספרים, אם אלה המספרים ואנשים נשארים פה, אנחנו מוציאים כל כך הרבה כסף, אז צריך להשקיע עוד ולפתוח עוד תכנית.

<יהודה שרף: נכון, או להרחיב את הקיים.

<ג'וש שוורץ: זו הסיבה שהרחבנו את זה, בגלל הביקוש.

<יהודה שרף: וזה לא מספיק.

יואל רזבוזוב: אז צריך לראות, אם כולם נתפסים ויש ביקוש, אז צריך לבנות תכנית, לבוא ולקבל את הכסף.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור.

יואל רזבוזוב: יופי, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: שיהיה בהצלחה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נראה אתכם בכנסת.

<ברוך קושצ'בה: אנחנו הולכים לסעוד את לבנו, נכון?

<ברוך קושצ'בה: אז קודם כל, איציק, אני רוצה להציג אותך.

<ברוך קושצ'בה: מי שאחראי על כל מה שאתם רואים פה זה איציק, מנהל המשק וגם החשב שלנו, ומה שאתה רואה פה זה הרבה הרבה מעשי ידיו, הרבה מאוד.

<ברוך קושצ'בה: (המשך הסיור – מסע)

<פרידה ברעם: - - - כשהמטרה שלנו היא להגדיל את מספרי הצעירים שמגיעים לתכניות ארוכות בארץ.

<פרידה ברעם: כשהתחלנו את הפרויקט זה היה 3,500 צעירים, היום כבר עשר שנים - - - כל מי שרק אתה יכול להעלות על דעתך.

יואל רזבוזוב: כל מה שעשיתם - - -

<פרידה ברעם: לא, 10,000 בשנה - - - אנחנו יודעים פחות או יותר להצביע על משהו כמו 18% - - - מסגרות של חמישה עד עשרה חודשים ולעשות בהן עוד תכניות אקדמיות, עוד תכניות התנדבות, עוד תכניות בונות קריירה, הכשרות מקצועיות, לימודי יהדות.

<פרידה ברעם: אחד הדברים שאנחנו מאוד גאים בהם זה שכל אחד שרוצה לעשות משהו בישראל, אנחנו נמצא לו תכנית שתתאים לאספירציות שלו.

יואל רזבוזוב: יש לתכנית תנאי, שזו פעם ראשונה בישראל, או שלא?

יואל רזבוזוב: שאפשר לוותר?

<פרידה ברעם: קודם כל אתה צריך להיות זכאי חוק השבות, גילאי 18 עד 30 ואם כן היית בתכנית חינוכית ארוכה לפני כן, אז זה קצת יותר מורכב, אם זה מתחת לשנת 2004, אז זה בסדר, ומאז שהפרויקט התחיל אז אתה לא זכאי וכו'.

<פרידה ברעם: אבל בגדול הזכאות אומרת שיש לך פעם אחת זכות לבוא ולקבל מלגת מסע כנגד עלות התכנית.

<פרידה ברעם: המלגות שלנו, רק לסבר את האוזן, נעות בין 1,000 דולר ל-10,000 דולר, זה תלוי בגיל שלך, אורך התכנית, ארץ המוצא ומצב סוציו אקונומי אישי.

יואל רזבוזוב: יש השתתפות של אותם ה - - -?

<פרידה ברעם: כן, ברמה הממוצעת, מלגה ממוצעת של מסע היום מכסה רק 25% מעלות התכנית, זאת אומרת שבממוצע הרוחבי 75% מעלות התכנית מממן המשתתף.

יואל רזבוזוב: - - - מברית המועצות לשעבר - - -

<פרידה ברעם: אז עוד פעם, מה אמרתי זה הרמה הממוצעת, אבל למשל ברית המועצות לשעבר, הם מקבלים את המלגה המקסימלית שזה 10,000 דולר, אוטומטית, כמענק, ואז הם מוסיפים, לרוב זה נע בין 500 ל-1,500 דולר שצריכים להוסיף, תלוי באורך התכנית ובזה הם עומדים.

יואל רזבוזוב: מה האינטרס שלהם להגיע?

<פרידה ברעם: אתה יכול לשאול אותו.

<פרידה ברעם: יש לנו פה משתתף מברית המועצות לשעבר, אבל ברמה הכללית אני אגיד, אחת, אנשים ששוקלים עלייה, זה שלב בדרך מאוד חשוב, ושתיים, יש היום תכניות שנותנות להם איזה שהיא קפיצת מדרגה בפיתוח הקריירה שלהם, חבר'ה באים, עושים כאן איזה שהיא הכשרה מקצועית וחוזרים הביתה ויותר קל להם למצוא עבודה, הם עשו איזה חוויה בינלאומית.

<פרידה ברעם: אתה יודע, ההתכנסות של העולם הצעיר, עולם העבודה, שוק העבודה הגלובלי, זה ניסיון רב תרבותי וחשיפה לעולם וכו'.

<פרידה ברעם: אז המניע בקטע הזה הוא די ברור.

<פרידה ברעם: אין ספק שכל מי שבוחר להגיע לכאן לשנה, כנראה שיש לו איזה זיק של רצון להתחבר למורשת ולהבין מה זה ישראל ואיך הוא מתחבר לזה ומה זה יהדות בשבילו וכו'.

<פרידה ברעם: אבל נראה לי שהכי טוב לשמוע מהם.

<פרידה ברעם: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) חבר'ה, בואו נעבור אחד, אחד, תחילה תציגו את עצמכם, מהיכן הגעתם לאיזו תכנית אתם משתייכים ומה אתם עושים בתכנית, משם כבר נתקדם הלאה.

<סת' קלרק: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) שמי סת', אני מלוס אנג'לס, זו הפעם השנייה שלי בישראל, הפעם הראשונה בישראל הייתה במסגרת "תגלית".

<סת' קלרק: כיום אני משתתף בפרויקט שבמסגרתו אני עובד כמתמחה במשרד החוץ ואני מאוד נהנה.

<סת' קלרק: בפעם הראשונה שהגעתי לישראל מטעם "תגלית", השתתפתי בתכנית שנתנה לנו את האפשרות לחזור לארץ ולהשתלב בעבודה וזה בעצם מה שהחזיר אותי לכאן, האפשרות להתנסות בעבודה מה שרק יכול להוסיף לקורות החיים המקצועיים שלי וייתן לי את האפשרות להתקדם הלאה.

<ג'וש שוורץ: אני רק אסביר.

<ג'וש שוורץ: זה אחד שבמסגרת מסע הם מתמחים במשרדי ממשלה, זה בשיתוף עם מרכז בגין, הם עובדים במשרד ממשלתי ארבעה ימים בשבוע ויום אחד בשבוע יש גיבוש ופעילות של התכנית.

<ג'וש שוורץ: והוא במשרד החוץ.

יואל רזבוזוב: אתה חושב על עלייה?

<סת' קלרק: אני אישית, לא מתכוון לעשות זאת בשלב זה, התקבלתי לבית ספר שבו אני מתכוון לסיים את הלימודים, הכיוון שלי הוא לימודי דיפלומטיה ויחסים בינלאומיים, החלום שלי תמיד היה לעבוד במשרד החוץ האמריקאי, אני גאה בזהות שלי כאזרח אמריקאי.

<ג'וש שוורץ: אולי אתה תהיה השגריר האמריקאי העתידי.

<ג'וליה דרוגן: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) שמי ג'וליה, עשיתי עלייה ולמדתי כאן באולפן עציון, כיום אני לומדת במכינה לעולים חדשים וגם אימי עכשיו עשתה עלייה.

<יהודה שרף: מאיפה את במקור?

<ג'וליה דרוגן: אני מניו-יורק ארה"ב.

<ג'והנה טרפין: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני ג'והנה מלונדון בבריטניה, כרגע אני בתכנית מסע במה שנקרא "מסלול אישי", שזו תכנית מותאמת אישית, כך שלכל משתתף בתכנית יש פעילות שונה.

<ג'והנה טרפין: זה היה מצויין עבורי, מאחר ויכולתי לשנות את התכנית ככל שהתקדמתי הלאה, כדי להיות בטוחה שאני עושה את מה שאני רוצה לעשות, כל זמן שאני כאן בישראל.

<ג'והנה טרפין: התנדבתי במתנ"ס בדימונה, לאחר מכן עברתי לתל אביב, התחלתי ללמוד באולפן, הרבה טיולים, התנדבתי בקיבוץ עם אנשים בעלי צרכים מיוחדים.

<ג'והנה טרפין: זה היה מקום מאוד מיוחד, לא דומה לשום דבר באירופה.

<ג'והנה טרפין: כרגע אני בתל אביב שוב, באולפן שוב ונהנית מכל רגע.

<פרידה ברעם: חשוב אולי לציין שבקבוצת הפוסט קולג', מה שאנחנו מגדירים גילאי 21 פלוס, למעלה מ-50% הם בוגרי תגלית.

<פרידה ברעם: כאילו תגלית הוא feeder מאוד מאוד גדול למסע באופן טבעי, יש להם את הטעימה הראשונה וזה פותח להם את העניין לבוא ולחוות את ישראל בצורה קצת יותר אינטנסיבית.

<פרידה ברעם: אז הרבה מהחבר'ה שאתה פוגש שהם גילאי 21 פלוס, הם יגידו לך שהחוויה הראשונה שהייתה תגלית.

<ג'וש שוורץ: כמו הרבה עולים שאומרים שהיו במסע.

<פרידה ברעם: נכון, זה כאילו רצף.

<מריה סטילבנס: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) שמי מריה, אני ממוסקבה, לא הייתי בישראל לפני תכנית מסע, לכן זה היה כמו פעם ראשונה, ואני לא הייתי בתגלית, כי כששמעתי על זה הייתי בת 26, אז לא יכולתי להשתתף, והחלטתי לבוא למשך חמישה חודשים, אז החלטתי להישאר לעוד חמישה חודשים, ועכשיו אני חושבת על עלייה, כשבהתחלה לא ציפיתי שזה מה שאני אעשה.

יואל רזבוזוב: את אוהבת את ישראל?

<מריה סטילבנס: כן.

יואל רזבוזוב: ומה עם המשפחה?

<מריה סטילבנס: המשפחה במוסקבה, אבל אחותי עשתה עלייה - - - היא בדיוק באה לבקר אותי, היא חשבה על מסע, אבל אז היא החליטה לעשות עלייה.

<מריה סטילבנס: זה הסיפור.

<זיוה שחר: (אומרת דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני זיוה שחר מלוס אנג'לס, אני בתכנית מסע כמתמחה במשרדי הממשלה, אני במשרד העלייה והקליטה.

<זיוה שחר: כרגע אני לא מתכננת לעשות עלייה, המשפחה שלי בקליפורניה, אין לי משפחה בישראל, השנה הזאת בישראל גרמה לי להתקרב לישראל, במיוחד בתכנית שאני משתתפת בה, בה אני נפגשת עם פוליטיקאים ואקדמאים כל הזמן וכל הזמן משוחחים על סוגיות הנוגעות לישראל וממש נכנסתי למה זה ישראל, כך שאני חשה שאני יכולה לחזור לאמריקה ובכל מה שאעשה אני אדע שאני מעורבת במה שקורה בישראל.

<זיוה שחר: אני עכשיו מחפשת עבודה בסן פרנסיסקו שקשורה בסוכנות היהודית או כל דבר הקשור לישראל.

<ג'וש שוורץ: יואל, למה לא תספר להם עליך, כי אתה גם עשית עלייה.

יואל רזבוזוב: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני עליתי ב-91', כשהייתי בן 11, באתי מרוסיה, מהאוטונומיה היהודית שאליה שלח סטלין את כל היהודים.

יואל רזבוזוב: פה בישראל עשיתי קצת ספורט, הייתי הקפטן נבחרת ישראל בג'ודו.

יואל רזבוזוב: סיימתי תואר במינהל עסקים, אחר כך הייתי חבר במועצת נתניה, וכרגע אני בכנסת, יושב ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

יואל רזבוזוב: אחת מהמטרות שלי היא קודם כל לקדם עלייה, דבר שני, לנסות לעזור לעולים להשתלב טוב יותר בחברה, לסייע להם במציאת עבודה, לנסות לקשר בינם לבין חברות גדולות, שבדרך כלל קשה לעולים להתקבל אליהן, מחוסר קשרים.

יואל רזבוזוב: וכמו שציינתי, ליצור המשכיות שתמשיכו להיות בקשר עם ישראל על ידי כל התכניות שלנו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה מאוד חשוב, אני חושב שלא כל אחד בישראל מבין שהגולה זה רק מילה.

יואל רזבוזוב: כשהגעתי לכנסת ונהייתי יושב ראש הוועדה הזאת הבנתי שהגולה מאוד חשובה להישרדות שלנו בישראל ואנחנו צריכים לחזק את הקשרים בינינו לתפוצות, לעשות אותם חזקים יותר ויותר.

יואל רזבוזוב: אני חושב שהמדינה שלנו עומדת על שלושה בסיסים, הראשון זה צבא חזק, השני זה כלכלה חזקה והשלישי זה התפוצות, כי בתפוצות אתם עושים לנו לובי והסברה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שמי שרוצה לעשות עלייה, ברוך הבא, ומי שמחליט להישאר בארצו, גם טוב, כל בן אדם מחליט את ההחלטה הנכונה לעצמו, אבל בשבילנו זה מאוד חשוב, מי שהחליט להישאר בחוץ, שימשיך לשמור על הקשר עם המדינה.

יואל רזבוזוב: זה מאוד מאוד חשוב לנו.

<ג'וש שוורץ: אולי מישהו רוצה לשאול משהו?

<ג'וש שוורץ: לא כל יום פוגשים חבר כנסת.

<ג'וליה דרוגן: מה עם בקשת העלייה שלי?

<ג'וליה דרוגן: אני רק צוחקת, זו לא השאלה שלי.

<ג'וש שוורץ: אבל את עכשיו מגישה את הבקשה?

<ג'וליה דרוגן: אני כעת בתהליך הגשת הבקשה.

<ג'וש שוורץ: יהודה, אולי תיקח את הפרטים שלה ותעזור לה לעשות שינוי סטטוס?

<יהודה שרף: את בטוחה שאת רוצה לשנות סטטוס ולעשות עלייה?

יואל רזבוזוב: חבר'ה, אתם רואים?

יואל רזבוזוב: בישראל - - -

<ג'וש שוורץ: ינסו לעזור לך.

<ג'וש שוורץ: ניקח את הפרטים שלך וננסה לעזור.

יואל רזבוזוב: לכל אחד יש הזדמנות בישראל.

יואל רזבוזוב: לכל אחד יש את הדרך שלו, אבל זו ארץ עם הרבה אפשרויות.

יואל רזבוזוב: אז אני חושב שלכם, הדור הצעיר, יש לכם הרבה צ'אנס להצליח.

יואל רזבוזוב: אנחנו רוצים לראות אתכם פה.

<סת' קלרק: כיושב ראש הוועדה על איזה חקיקה חדשה אתה עובד?

יואל רזבוזוב: אני לא אוהב להעלות הצעות חוק, יש יותר מדי חקיקה, זה לא טוב לכנסת לחוקק יותר מדי, מאוד קשה אחר כך לאכוף את החוקים האלה.

יואל רזבוזוב: אחד מהחוקים החשובים שאני עובד עליו עכשיו זה טקסי קבורה בבתי קברות אזרחיים, שיהיו משותפים הן ליהודים והן ללא יהודים.

יואל רזבוזוב: מאוד קשה לחוקק את זה, כי כמו שאתה יודע יש התנגדות מהמפלגות הדתיות, אבל אני חושב שבתוך חודש אסיים את זה.

יואל רזבוזוב: זה החוק הגדול.

יואל רזבוזוב: ובמפלגה שלי, הסוגיה החשובה בשבילנו זה ההכרה בערים קולטות עלייה.

יואל רזבוזוב: כרגע החוק הוא מלפני 50 שנה ו - - -

<פרידה ברעם: ג'וש, זה לתת הטבות לרשויות שקלטו הרבה עולים.

יואל רזבוזוב: אני אסביר לך בקצרה.

יואל רזבוזוב: יש חוק משנת 56' שמכיר בערים קולטות עלייה והוא נותן להם הטבות, אז יש עיר כמו רמת השרון, שהיא לא קלטה עלייה 50 שנה והיא נחשבת שם ומקבלת כ-100 מיליון שקלים.

יואל רזבוזוב: ויש ערים שקלטו עלייה, לדוגמה כמו נתניה - - -

<ג'וש שוורץ: אז אתה רוצה לעדכן.

יואל רזבוזוב: אז אני רוצה לעדכן את זה מחדש ולשנות את הקריטריונים.

<ג'וש שוורץ: רוב עבודת החקיקה שנעשית היום, עוסק בחוק ישן משנות ה- 50, שקבע תעניק תמריצים כספיים לערים מסויימות אשר קלטו עולים חדשים.

<ג'וש שוורץ: עד היום רשימת הערים הזו לא עודכנה, כך שיש ערים או רשויות שקלטו כמות גדולה מאוד של עולים ולא קיבלו על כך דבר ולעומת זאת יש ערים שלא קלטו עולים חדשים אבל קיבלו את התמריצים.

<ג'וש שוורץ: כיום פועלים על מנת לעדכן בו את רשימת הערים והרשויות ושינוי הקריטריונים.

יואל רזבוזוב: יצא לך יותר טוב.

<ג'וליה דרוגן: אני יכולה להעלות בקשה אישית כעולה חדשה?

<ג'וליה דרוגן: רישיון הנהיגה, אני צריכה לשנות אותו.

<ג'וש שוורץ: את לא יכולה להחליף את הרישיון האמריקני שלך ברישיון ישראלי?

<ג'וליה דרוגן: אני יכולה לנהוג - - -

יואל רזבוזוב: שנה אחת.

יואל רזבוזוב: אחרי שנה אחת - - -

<ג'וש שוורץ: מה שאני עשיתי, אני באתי מקנדה ואז החלפתי אותו ואז - - -

<יהודה שרף: כן, כי אתה מקנדה.

<יהודה שרף: אבל אם היה לך רישיון נהיגה ישראלי והיית רוצה ללכת לארה"ב, היית צריך לעבור טסט, אז למה שאנחנו לא נעשה את זה לך?

<יהודה שרף: אני סתם צוחק.

<ג'וש שוורץ: אבל אני חושב שיש משהו בדבריה.

<ג'וש שוורץ: אם יש לה רישיון אמריקאי, למה היא צריכה לעבור טסט בישראל?

יואל רזבוזוב: אלה יחסים בילטראליים בין המדינות.

<יהודה שרף: לא בגלל זה.

יואל רזבוזוב: אבל מה שעשינו בוועדה שלנו, מי שאחרי שנה עושה את הטסט, עולה חדש, והוא פעמיים נכשל בטסט הוא צריך לעשות גם תיאוריה מהתחלה, ואנחנו הצלחנו לבטל את התיאוריה.

יואל רזבוזוב: אין יותר תיאוריה.

<ג'וליה דרוגן: למה אני צריכה לעשות את הטסט?

יואל רזבוזוב: זאת שאלה.

<ג'וליה דרוגן: אחרי שנה, אני לא מבינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם לא מבינים, זה מה ששאלתי.

יואל רזבוזוב: יש חששות שחלק מהעולים בחלק מהמדינות קנו את הרישיונות, בשביל זה כל המצב הזה נוצר.

יואל רזבוזוב: בחלק מהמדינות, מה שעשו, יכוננו יחסים בילטראליים בין המדינות ואז יעשו שיתוף פעולה עם חלק מהמדינות, כדי שלא יצטרכו לעשות את הטסטים.

<ג'וש שוורץ: אם תעשו עלייה ויש לכם רישיון אמריקני, אחרי שנה אחת אתם צריכים לעבור טסט בישראל.

<ג'וש שוורץ: יואל אמר שבוועדה הצליחו להקל בזה, כך שאם אתה נכשל פעמיים בטסט, אתה לא צריך לעבור את המבחן בכתב.

<ג'וש שוורץ: לפני כן היה צריך לעבור את התיאוריה והם הצליחו לבטל את זה, כך שאתם יכולים להיכשל כמה פעמים שתרצו.

<ג'והנה טרפין: זה אותו דבר עם רישיון מאנגליה.

<ג'וש שוורץ: היא אומרת את אותו דבר.

<ג'וש שוורץ: היא אומרת שבאנגליה עשו מבחנים ותיאוריה ואז לבוא לפה ולעשות עוד פעם זה מאוד מתסכל.

<יהודה שרף: אבל זה חוק בינלאומי.

<ג'וש שוורץ: אבל כשאני עליתי לא עשיתי שום מבחן.

<יהודה שרף: זה שונה באמצע שנות ה-90.

<יהודה שרף: כי הרבה אנשים שעלו לישראל באו עם רישיונות מזויפים ותעודות מזויפות וכו' וכו', כך שהחוק שונה בכנסת.

<ג'וש שוורץ: היא שואלת אם אין דרך לוודא שזה אמיתי.

יואל רזבוזוב: לא.

<זיוה שחר: לי יש שאלה בתחום לגמרי אחר.

<זיוה שחר: דובר הרבה על התהליך החדש לקביעת המדיניות בעניין העדה האתיופית, אני לא אומרת "עולים" מאחר והרבה מהם נמצאים כאן כבר הרבה זמן, התהליך החדש הזה הכולל ישיבות פורום שולחן עגול, הקמת אתרי אינטרנט וכד', הייתי רוצה לדעת מה דעתכם על כך והאם לדעתכם הכל יושלם תוך שלושה חודשים, כי נכון להיום תאריך היעד הוא שלושה חודשים, אולם בשיחות שלי עם אנשי משרד העלייה, הם אמרו שלפי דעתם שלושה חודשים זה לא מספיק מאחר ויש הרבה יוצאי אתיופיה שעדיין לא מרוצים מהמצב הקיים, מאחר והם רוצים שהטיפול בהם יהיה בפיקוח משרד ראש הממשלה היות והם לא רואים את עצמם כעולים כי הם נמצאים בארץ כבר הרבה זמן ורבים מהם אף נולדו כאן.

<זיוה שחר: אז רציתי לשמוע את דעתך בנושא.

<פרידה ברעם: אני חושבת שהיא מדברת על המינוי - - -

יואל רזבוזוב: כן, הוועדה לבחינת המדיניות - - -

<פרידה ברעם: אבל של הוותיקים יותר.

יואל רזבוזוב: לא, זה משהו אחר.

יואל רזבוזוב: יש את תכנית החומש.

<פרידה ברעם: לא, היא מדברת על הדבר החדש הזה, שעכשיו משרד העלייה - - -

יואל רזבוזוב: כן, זה בגלל שתכנית החומש הולכת להיגמר, אז מה שגם אני ביקשתי, שנציגי העדה יהיו בפנים, יהיו חלק מזה, אי אפשר להחליט בשבילם כשלא יודעים - - -

<ג'וש שוורץ: כיו"ר ועדת כנסת המפקחת על משרד העלייה, הוא ביקש שנציגים מהעדה האתיופית ייקחו חלק בכל התהליך מאחר ואנשים אחרים לא יכולים להחליט מה טוב עבורם.

<זיוה שחר: נכון, זה השינוי המשמעותי, אבל הייתי רוצה לדעת האם לדעתכם כל התהליך יושלם תוך שלושה חודשים או שזה ייקח יותר זמן.

<יהודה שרף: האם זה ייקח שלושה חודשים או זה ייקח יותר זמן?

יואל רזבוזוב: אני לא בטוח, בישראל בדרך כלל זה לוקח יותר זמן.

<זיוה שחר: הייתי גם רוצה לדעת, מאחר ואני יודעת שרבים מהם רוצים להיות באחריות משרד ראש הממשלה ולא משרד העלייה, האם לדעתך זה אכן ישתנה?

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה בלתי אפשרי.

<ג'וש שוורץ: אני גם חשבתי שזה לא יקרה, מאחר ואם יעשו זאת לקבוצת אוכלוסייה אחת הם יצטרכו לעשות זאת לקבוצות אחרות ויש כל כך הרבה קבוצות עולים, לכן יש את משרד העלייה והקליטה.

<יהודה שרף: לא, אני חושב שהיא מבלבלת במשהו.

יואל רזבוזוב: אני חושב שיכול להיות שמדברים בכלל על להעלות את הקרובים.

יואל רזבוזוב: זה מה שהיא מתכוונת.

<ג'וש שוורץ: האם את מדברת על הוועדה הבוחנת האם האנשים שנשארו באתיופיה הם ברי עלייה?

<ג'וש שוורץ: את מדברת על התהליך בישראל של פורום השולחן העגול הדן בעניין אותם עולים הנמצאים פה כבר הרבה זמן.

<זיוה שחר: נכון.

יואל רזבוזוב: זה ייקח זמן.

יואל רזבוזוב: אני לא בטוח כמה.

<ג'והנה טרפין: יש לי שאלה, אני לא בטוחה שאתה הכתובת, בקשר לאשרה לאנשים מפרויקט מסע.

<פרידה ברעם: אני חושבת שאת יכולה לשאול אותי.

<יהודה שרף: זה חשוב מה שהיא אמרה, אז אני אעשה את זה בעברית צ'יק צ'ק.

<יהודה שרף: הרבה מהחברה שנמצאים כאן במסע הם תיירים והם רוצים להישאר אחרי זה כתיירים על מה שנקרא בי1, שיש להם זכות לעבוד ומשרד הפנים מערים להם קשיים.

<ג'וש שוורץ: נחמן שי ביקש דיון אצלך.

<ג'וש שוורץ: הרי מה קורה?

<ג'וש שוורץ: מי שעולה מחוץ לארץ הסוכנות היהודית בודקת את הזכאות, יש לנו את המומחיות והרגישות, השליחים שלנו יודעים לדאוג מי זה יהודי ומי זה זכאי חוק השבות.

<ג'וש שוורץ: מה שקורה, כשמישהו נמצא פה במסע, הוא רוצה לשנות סטטוס ולעלות, אם הם לא חוזרים לארץ מוצאם הם צריכים ללכת למשרד הפנים.

<ג'וש שוורץ: במשרד הפנים, הפקידים שם מקשים, לך תוכיח שאתה יהודי, לך תביא מכתב מהרב, כתובה, ומקשים - - -

יואל רזבוזוב: אבל אם מסע קיבלו אותם?

<יהודה שרף: מסע קיבל אותם כזכאי חוק השבות.

יואל רזבוזוב: אז משרד הפנים לא סומך על מסע?

<יהודה שרף: לא, הוא טוען שאם הוא רוצה להישאר בארץ עם אשרה הם צריכים לעשות בדיקה מעמיקה יותר.

<יהודה שרף: הרי אם לדוגמה הבחורה הזו הייתה באה לשליח שלי בארצות הברית, בארבע שאלות הוא היה יודע בדיוק מי היא ומה היא וכדומה, היא הייתה מקבלת את ויזת העלייה ככה.

<יהודה שרף: אם היא תלך עכשיו לבד, צריכה להוכיח שסבא שלה וסבתא שלה - - -

יואל רזבוזוב: הבנתי.

יואל רזבוזוב: יש לנו דיון בוועדה על זה?

יואל רזבוזוב: זה כבר נקבע?

<דנה גורדון שושני: זה נקבע לשבוע הבא.

יואל רזבוזוב: אז אני בטוח שבדיון נוכל לפתור את זה ונעשה את התיקונים.

<קריאה: ג'וש, חשוב שתבואו.

<ג'וש שוורץ: זו בעיה מאוד רצינית, כי החברה נמצאים פה, הם לא רוצים לחזור לאמריקה, הם רוצים לעלות - - - אנחנו נאמנים של הסוכנות בתל אביב, אבל זה לא אנחנו.

<ג'וש שוורץ: זה משרד הפנים.

<ג'וש שוורץ: תודה רבה לכולם.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, בהצלחה.