ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 67, 2014-03-24 14:15

יואל רזבוזוב: מה המספרים?

יואל רזבוזוב: כמה במספרים לומדים במינהל הסטודנטים יוצאי קווקז?

יואל רזבוזוב: כמה מסיימים?

יואל רזבוזוב: יש לכם את הנתונים האלה?

<נטלי גרנד: כרגע אין לי את הנתונים, יש לנו כמה הוראות שעה שמטפלות בעצם ביוצאי קווקז.

<נטלי גרנד: יש הוראת שעה שמאפשרת לאלה שאפילו נולדו פה, ההורים שלהם עלו אחרי 89', זה 150 בשנה יכולים להיכנס.

אברהם מיכאלי: הוראות שעה של אמנון כהן, שבזמנו הצליח לעשות כמה דברים ייחודיים לטובת הקהילה.

<נטלי גרנד: בדיוק, 150 בשנה.

<מרדכי סטס: אחד הדברים שאנחנו דורשים ממדינת ישראל, גם דיברתי איתך, זה לעשות מיפוי על יוצאי קווקז.

<מרדכי סטס: אנחנו יודעים לעשות את זה, אף אחד לא יודע לעשות את זה, כי לא רשום לאף אחד שאנחנו עולים מקווקז.

יואל רזבוזוב: ביקשנו אצלנו לעשות איזה שהוא מיפוי והם אמרו שהם לא יכולים.

אברהם מיכאלי: מה לא יכולים?

אברהם מיכאלי: הם מתקשרים למשרד ממשלתי, משרד ממשלתי נותן.

<מרדכי סטס: זה לא כל כך מדויק, כי ארץ המוצא שלנו היא או ברית המועצות, או רוסיה, או אזרבייג'ן, זה הכי קל לזהות.

<נטלי גרנד: על פי הוראת שעה של המשרד, בעצם איך אנחנו כן מקנים זכאות, כי עולה קווקז זה בעצם מי שעלה מארצות חבר עמים מסוימות ובסוף הסיומת של שם המשפחה שלו זה אוף או יוף.

יואל רזבוזוב: אני רזבוזוב.

<נטלי גרנד: בדיוק, זה יכול להיות - - - אבל בנוסף, בתעודת הלידה שלהם, או של ההורים שלהם, צריך להיות או גורסקי או - - - לרשום.

<נטלי גרנד: אנחנו כן מבקשים - - -

<מרדכי סטס: אנחנו יודעים לזהות אותם, למרות שלבוכרים יש שמות משפחה דומים, אבל הבוכרים מבחינתנו אנחנו ביחד, זו סטייה של - - -

יואל רזבוזוב: אתם מקבלים אותה הוראת שעה לגבי הבוכרים, לא?

<נטלי גרנד: לא, בוכרים לא.

<נטלי גרנד: יוצאי קווקז מקבלים יותר הטבות.

<מרדכי סטס: אם אנחנו מסתכלים על הקהילה האתיופית, לקהילה האתיופית יש לא מעט בעיות ואפשר לזהות אותם, חוץ מצבע העור גם מארץ המוצא.

<מרדכי סטס: אם אנחנו עושים את קהילת יוצאי קווקז ובעיית נוער ובכלל צעירים יוצאי קווקז, אם אנחנו נתעמק בזה אנחנו נזהה הרבה דברים שהם לא מטופלים.

<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו כצעירים, כי כואב לנו, כי אכפת לנו, כי אנחנו רואים שהמדינה, לא בגלל שהיא לא רוצה, אלא היא לא יודעת לזהות את הצורך, התארגנו וחושבים שאנחנו יכולים לזהות את הצורך ולטפל בו.

<מרדכי סטס: אנחנו עושים את העבודה הזאת במסגרת של גרעינים קהילתיים.

<מרדכי סטס: היה לנו את זה בשמונה ערים.

<מרדכי סטס: ארגון מדור לדור הוקם בשנת 2010 כתוצאה מההצלחה פה בשדרות.

<מרדכי סטס: אנחנו יושבים פה במרכז דורות, שהוקם ב-2007, שעוד פעם, כתוצאה מהתארגנות של חבר'ה צעירים עוד יותר יש כל מיני סטריאוטיפים על יוצאי קווקז, נשים גברים, על ידי שתי נשים מיוצאי קווקז שהן הובילו את התנועה הזאת.

<מרדכי סטס: ההתארגנות הזאת פרושה בשמונה ערים, כמו שאמרתי, יש רצון להתארגן בעוד ערים, אנחנו מדברים על כ-15 יישובים שיש רצון להתארגן, אבל המשאבים של ארגון מדור לדור הם לא כל כך גבוהים, אנחנו מדברים על חבר'ה מתנדבים שרוצים להתארגן, מינימום 15 חבר'ה צעירים מעל גיל 21 בכל עיר מתארגנים כי אכפת להם, כי הם רוצים לשנות את המצב, כי לוקחים את ההובלה, אבל בנוסף לזה יש גם תהליך פנימה.

<מרדכי סטס: אותם חבר'ה צעירים לומדים אחד מהשני והם גם מתעצמים.

<מרדכי סטס: זאת אומרת התהליך פה הוא הדדי, אני תורם ואני גם נתרם.

<מרדכי סטס: אנחנו נמצאים היום בבאר שבע, באופקים, בשדרות, כמו שאמרתי פה, הגרעין הכי ותיק, כבר מעל עשר שנים, בנתניה, בחדרה, בטירת הכרמל ובנצרת עלית, מגדל העמק.

<מרדכי סטס: הולך לקום עוד גרעין נוסף בעכו, יש דרישות גם מאור עקיבא, גם מפרדס חנה, להקים עוד גרעינים.

<מרדכי סטס: ההתעסקות שלנו, של ארגון מדור לדור, כך ההחלטה של החבר'ה הצעירים, להתעסק ולהוביל את הילדים והנוער להשתלב בחברה הישראלית, אבל מתוך זה שאנחנו מזהים את הצורך, מגבשים את הזהות התקינה של יוצאי קווקז, כי בזהות של יוצאי קווקז יש אלמנטים של ציונות וחיבור למדינת ישראל.

<מרדכי סטס: אם אני עליתי בגיל 15, אף פעם לא העזתי לחשוב אם אני מתגייס לצבא או לא.

<מרדכי סטס: חינכו אותי בבית שגבר חייב להתגייס, במיוחד במדינה שחלמו להגיע אליה ולעלות לפה.

<מרדכי סטס: אבל אם אנחנו מסתכלים על ההורים שלנו, ההורים שלנו חלמו לעלות לירושלים אבל חלקם הגדול בכלל לא ראו את ירושלים.

<מרדכי סטס: הם לא היו אפילו בכותל.

<מרדכי סטס: זאת אומרת גם הם חווים איזה שהיא דילמה עם עצמם - - -

יואל רזבוזוב: אתה מתכוון עד היום?

<מרדכי סטס: כן, עד היום.

<מרדכי סטס: גם הם חווים איזה שהיא דילמה עם עצמם, כאילו עלינו למדינה שלנו, מדינת היהודים, אבל איפה אנחנו?

<מרדכי סטס: אנחנו עוברים השפלה במפעלים שאנחנו עובדים פה ומקבלים שכר מינימום.

<מרדכי סטס: זה מתבטא מאוד חזק, אי הרצון להשתלב בחברה הישראלית בשפה העברית.

<מרדכי סטס: ליהודי קווקז יש שפה מיוחדת, היא נקראת ג'והורי, שהיא מורכבת גם מדיאלקטים פרסיים אבל רובה ארמית עברית.

<מרדכי סטס: זאת אומרת לנו הכי קל ללמוד עברית, שדיברו אותה רק יהודי קווקז.

<מרדכי סטס: יש פה שולחן, בשפה שלנו זה שולחון, ארוס זה ארוסה, חתן זה חתון, אבל ההורים שלנו כל כך לא רוצים להשתלב בחברה הישראלית, זה כבר רצון לא להיות פה, שהם גם איפה שהוא שמו מחסום, לא רוצים גם ללמוד את השפה העברית.

<מרדכי סטס: זה מתבטא בכל מיני דברים, זה מתבטא גם בקבלת שירותים שהמדינה נותנת, זה מתבטא גם בבית הספר, שהם מגיעים לאסיפת הורים, שהורים, במקום לקבל פידבק חיובי על הילדים שלהם, הם אומרים 'עזבו אותנו, אנחנו לא רוצים להתעסק בזה, לא רוצים לראות ולשמוע שהילדים שלנו רק רעים', ואז נוצר איזה שהוא פער בין הממסד לקהילה שהוא פער ענק.

<מרדכי סטס: אנחנו כרגע החלטנו שאנחנו מתארגנים כקבוצה, נהיה איזה שהוא קשר בין הממסד והשירותים שקיימים לקהילה.

<מרדכי סטס: אנחנו מתוך הקהילה ואנחנו גם מכירים את השירותים הקיימים ובוא נגשר.

<מרדכי סטס: התכניות שאנחנו מפעילים ברמה הארצית, כאשר זיהינו את הצרכים, זו תכנית הכנה לכיתה א'.

<מרדכי סטס: בואו ניקח את הילדים בגן חובה, בקבוצות קטנות, ונכין אותן לכיתה א'.

<מרדכי סטס: בנוסף לזה בואו ניקח גם ילדים שנמצאים בכיתה ו' ונעביר אותם לחטיבה, לכיתה ז', ששם אנחנו זיהינו גם צורך, גם ברמה הלימודים וגם ברמה חברתית.

<מרדכי סטס: החלום שלנו גם להקים בכל עיר מרכזים הוליסטיים לנוער.

יואל רזבוזוב: סליחה, גם ילדים בכיתות א', שהם כבר נולדו והם דור שני ודור שלישי, עדיין הם מרגישים - - -

<מרדכי סטס: נכון, עם פערים.

<אילנה דוידוב: אם בבית קיים הפער, אז גם אצל הילד זה קיים.

<אילנה דוידוב: הילד לא מנותק מהבית.

<פליקס: זה משהו שהוא בהשתלשלות של מקרים, זה שרשרת של נכשלוּת.

<פליקס: ההורים עלו, לאחר מכן בגילאים שלנו, אפילו טיפה יותר בוגרים, הם לא מצליחים, אז הוא אומר מה הוא יכול כבר לתת לילד שלו שהיום עולה לכיתה א'?

<פליקס: לא הרבה, אם הוא בעצמו לא יודע את השפה כמו שצריך.

<פליקס: בגילאים שלנו, סביב ה-30-35, גם הם לא יודעים את השפה כמו שצריך.

יואל רזבוזוב: אתם נמצאים במערכת החינוך?

יואל רזבוזוב: התכניות האלה, תכנית המגשרים, יש יוצאי קווקז שם?

<מרדכי סטס: אני אגיד לך, יואל, מה שיעזור לנו זה מה שאמרתי לך, אם אנחנו נעשה מיפוי ואנחנו מוכנים לשים את כל הכוחות שלנו לעזור לכם למפות את הצורך של יוצאי קווקז.

<מרדכי סטס: אנחנו נשב מול רשימות, מול מחשב, ונעזור אחד לשני למפות וכשיהיו לנו נתונים אתם תדעו גם מה התמונה הברורה.

<מרדכי סטס: אנחנו יודעים להגיד את זה.

<מרדכי סטס: אבל כשאנחנו מגיעים לכל מיני ועדות עירוניות, אומרים לנו 'אנחנו לא מבדילים בין חבר'ה יוצאי קווקז, אנחנו לא מבדילים תלמידים יוצאי קווקז, כולם שווים, כולם אותו דבר'.

<מרדכי סטס: דרך אגב, עשינו את זה בבאר שבע - - -

<פליקס: גם פה זה אותו דבר.

<פליקס: מנהל התיכון אומר 'אני לא מבדיל ביניהם בכלל, אני לא יודע מי פחות, מי יותר, מבחינתי כל התלמידים אותו דבר.

<פליקס: אני לא יודע להגיד - - -

יואל רזבוזוב: השאלה, יהיה לנו דיון בוועדה בנושא החינוך, ביקשתי מהמנכ"לית של משרד החינוך, להגיד - - - אני זוכר את זה עוד משנות ה-90, שהקבצה ג', יש במתמטיקה א', ב', ג', ב-ג' מי יושב?

יואל רזבוזוב: עדיין, אפשר לנתח את זה, אם אנחנו מוצאים את החבר'ה בהקבצות.

<מרדכי סטס: כן, זה מה שעשינו אנחנו בפינצטה, לדוגמה בבאר שבע.

<מרדכי סטס: הלכנו לכל מקיף, אבל קודם כל הייתה תמיכה של ראש העיר, ראש העיר תמך במהלך הזה, הוא אמר, 'בואו תעשו את המיפוי, תחתכו את יוצאי קווקז', ביחד עם בני הקהילה, ביחד עם חברי הגרעין, ו'בואו תשבו בכל בית ספר, עם כל מנהל ותמפו את זה', ופתאום הם זיהו שבאמת הנערים, נטלי עדה לכל התהליך הזה מהתחלה, באמת יש פה מצוקה בקרב תלמידים יוצאי קווקז.

<מרדכי סטס: הם נכנסו למשטר, האוכלוסייה של יוצאי קווקז בבאר שבע היא 8% מכלל האוכלוסייה, 40% מהמחזיקים בתיקים פליליים בקרב בני נוער היו יוצאי קווקז.

<מרדכי סטס: פתאום המשטרה אמרה, 'וואו, יש פה משהו לא נורמלי'.

<מרדכי סטס: בלשכת הגיוס אותו דבר.

<מרדכי סטס: דרך אגב, על פי קובץ של שמות משפחה שאני יצרתי בזמנו, הצבא עשה מיפוי עבור חיילים יוצאי קווקז.

<מרדכי סטס: הם פשוט לא מפיצים את זה, זה אתם יכולים לבקש ולדרוש על מנת - - -

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים שאיתי יישב איתו ועם סטס ונחשוב איך אנחנו - - - אני מבין את הקושי, נדרוש.

<נטלי גרנד: בנוסף אנחנו, כמשרד העלייה והקליטה, מפעילים תכנית פל"א בתיכונים, ששם יוצאי קווקז יכולים להשתתף ובאמת בעזרת המיפוי הזה אנחנו יודעים לזהות אותם והם נכנסים.

<נטלי גרנד: בבאר שבע זה פועל נהדר, בשדרות זה פחות הצליח, בשנה שעברה זה פעל, השנה פחות, אבל אנחנו מפעילים - - - גם באשקלון יש את התכנית הזאת.

יואל רזבוזוב: אני הייתי רוצה לראות בבתי ספר.

יואל רזבוזוב: השאלה אם זה קיים.

יואל רזבוזוב: כמו שבאו אלינו לוועדה אותם עולים שעובדים במערכת החינוך, ילדים מברית המועצות, מכל מיני מקומות, ואותו דבר מהעדה האתיופית.

יואל רזבוזוב: השאלה אם אותם המגשרים, כמו שקוראים להם, האם יש שם יוצאי קווקז שיוכלו לדבר באותה שפה, באותו - - -

<מרדכי סטס: יואל, אני ממליץ לעשות מיפוי ואז - - -

יואל רזבוזוב: הבנו את העניין של המיפוי.

<מרדכי סטס: ואז זה לאסוף את כולם לחשיבה משותפת סביב אותם נתונים כשאנחנו נדע אותם.

<מרדכי סטס: כי בנוסף לזה שאנחנו רוצים גם להקים מרכזים הוליסטיים לנוער אנחנו גם אומרים שתכנית הכנה לצבא, צריך להחזיר אותה לקהילה הקווקזית, כמו שהייתה פה פעם תכנית זינוק בעלייה, ברמה הארצית, שג'וינט הפעילו אותה, לחבר'ה אתיופים וקווקזים.

<מרדכי סטס: הם הורידו את הנושא, מחוסר תקציב.

<מרדכי סטס: אנחנו רואים עדיין ילדים שנולדו פה כבר, כולם, אין מי שעלה כבר, העלייה נגמרה ב-1995-1996 כולם נולדו פה ואנחנו רואים שאין להם רצון גבוה, בכלל אין להם מוטיבציה להתגייס לצבא.

<מרדכי סטס: זה כואב לנו, כי זה לא הערכים שחינכו אותנו בבית.

<מרדכי סטס: אלה חבר'ה שגדלים בחברה הישראלית, חבר'ה שגדלים על סטריאוטיפים שהטילו עליהם בחברה הישראלית ואנחנו רואים שהטנדנציה הזאת הולכת ומתגברת.

<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו נראה בעוד חמש, עשר שנים - - -

יואל רזבוזוב: השאלה למה אתה אומר?

יואל רזבוזוב: אני דווקא מכיר הרבה אנשים, אני כן רואה אותם שהפכו להיות ישראלים.

יואל רזבוזוב: כמובן תמיד יש, בכל - - -

<מרדכי סטס: בגלל שאתה רואה אותם, אתה תראה אותם.

<מרדכי סטס: אבל אלה שאתה לא רואה?

<מרדכי סטס: אתה לא רואה אותם.

<קריאה: החלק הגדול זה אלה שאתה לא רואה אותם.

<אלון זיו: יואל, נוצר סיפור, נרטיב, שהוא נרטיב שלילי, ישראלי, על יוצאי קווקז.

<אלון זיו: ילד שנולד מספר לעצמו את הנרטיב הזה שהוא בכלל לא נרטיב נכון, ולכן כשסטס הגיע בהתחלה לבית הספר הוא ראה קווקזים שאמרו 'אני לא קם למורה' ואחרי זה קווקזי לא הולך לצבא ואם הוא הולך לצבא הוא לא שוטף כלים, וזה שטויות.

<אלון זיו: אלה דברים שלא היו.

<אלון זיו: הם יצאו לסיור שורשים בקווקז והם חזרו עם תמונות, אתה זוכר שהראיתם לי תמונות?

<אלון זיו: נורא התפעלו מזה שיש קברים של תת אלוף ברוסיה, יהודי קווקזי, ודרגות בכירות, כמשהו שהוא - - - אפילו אנשים שהם מהמובילים, עדיין קיים איזה שהוא סטריאוטיפ שחייבים לנפץ אותו.

<אלון זיו: אני חושב שעל ידי מיפוי ועל ידי העשייה - - -

יואל רזבוזוב: יש תקנה בצה"ל שאסור לשטוף כלים?

<מרדכי סטס: הכול בעל פה.

יואל רזבוזוב: אני האמנתי בזה תמיד.

יואל רזבוזוב: אמרו לי כן, אמרתי טוב.

<מרדכי סטס: אני רוצה להגיד מה היתרון של גרעין קהילתי, מה היתרון של התארגנות כזאת.

<מרדכי סטס: כשאנחנו מדברים על גרעין קהילתי אנחנו מדברים על חבר'ה צעירים שבאו מיוזמתם.

<מרדכי סטס: אף אחד לא מכריח אף אחד, מגיעים באופן עצמאי, כי רוצים להתארגן, כי רוצים להיות קודם כל ביחד, כי חשוב לנו קודם כל להיות באווירה משפחתית ביחד.

<מרדכי סטס: כשנוצרת המשפחתיות הזאת הפלטפורמה הקהילתית הזאת, אפשר להלביש עליה כל דבר.

<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו רואים בבאר שבע בצורה מובהקת, וגם פה בשדרות, למרות שהיה פה בתקופה מסוימת קושי ליצור קשר עם ראשות העיר, אבל בגלל שהייתה פה פלטפורמה קהילתית - - - תראו, מרכז כזה להקים, שהוא מפעיל כ-15 תכניות ומפעיל אותן, היום זה לא רק ליוצאי קווקז, אלא לכלל העולים בעיר, זה לא מובן מאליו.

<מרדכי סטס: יש פה התארגנות - - -

יואל רזבוזוב: יש תוצאות?

<מרדכי סטס: בוודאי.

<מרדכי סטס: אנחנו רואים תוצאות אדירות משנת 2007, מאז שהמרכז הוקם.

<מרדכי סטס: אחת התוצאות, יושב פה בחור שיכול - - -

<פליקס: בעצם התוצאות, אם אפשר לבחון אותן, כי התכניות שמרכז דורות מפעיל היום הן תכניות שחלקן מפעילים אותן כבר עשור, למשל תכנית מעבר בטוח, תכנית שפועלת כבר שנה אחת עשרה.

יואל רזבוזוב: הגיוס לצבא, כולל השחרור מהצבא.

<פליקס: אנחנו יכולים לבחון את כל הדברים האלה, ברור לנו שאנחנו לא מצליחים ושוב פעם, לעניין הבעיה העירונית, זו גם בעיה שהייתה פה.

<פליקס: היום, ברוך ה' זה לא קיים, ההנהגה התחלפה ויש שיתוף פעולה בינינו לבין העיר.

<פליקס: לפני כן זה לא היה ,זה היה קשה, אבל עדיין, בגלל ההתארגנות החבר'ה הצעירים, ושוב פעם, סטס אומר שאני דוגמה, אני יכול להגיד באמת שהדוגמה הטובה ביותר זה אני, שבעצם רק בזכות ההתארגנות, רק בזכות החיבור לקהילה, רק בזכות החיבור לחבר'ה האלה, הצלחתי לגבש קודם כל את הזהות שלי, את הזהות העצמית, ולאחר מכן להתחיל להעצים את עצמי.

<פליקס: בסופו של דבר ההשתלבות בעבודה ובמערכות החינוך הבלתי פורמליות והתוצאות באקדמיה והתואר הראשון והשני, והעבודה והכול, ושוב פעם, כל זה התחיל אך ורק בזכות הקרבה שלי ובזכות ההבנה מי אני.

<פליקס: זה לא רק איזה שהן סיסמאות, כמו שאנחנו הרבה פעמים אומרים שיש מצגת וזו סיסמה וזה משפט.

<פליקס: זה אמיתי וזה עובד בשטח.

<פליקס: אם אתה מתחבר לעצמך ואתה מבין מי אתה ואתה מחובר לעצמך ואתה לא חושב שקווקזי זה לא טוב, ועד גיל מסוים אני תמיד כילד חשבתי שאני צריך להתבייש במה שאני, זו האמת.

<פליקס: אחרי זמן מה, אנחנו עברנו תהליכים מאוד מאוד עמוקים, למדנו על הקהילה ולמדנו על הקהילה בעליות המוקדמות ועל כל האנשים ש - - - כששמעתי שאנשים מהקהילה שלי היו חלק מההקמה של המדינה, זה שינה לי הרבה סטריאוטיפים.

<פליקס: כשנסעתי לפולין, כשנסעתי לקווקז, כל הדברים האלה, זה שינה לי המון.

<פליקס: משם ההעצמה העצמית שלי התחילה.

<פליקס: כמובן צריך לא מעט רצון, אבל הפלטפורמה היא שם.

יואל רזבוזוב: זה מה שאמרתי בסיור ברופין.

יואל רזבוזוב: ישבה איתי בחורה אתיופית שאמרה שפשוט לימדו אותה על השורשים.

יואל רזבוזוב: הייתי מתביישת, חיפשתי עבודה בניקיון והייתי מפחדת, חשבתי שאנחנו זרע נחות ואנחנו לא - - - אני מסכים עם ההעצמה, זאת שיטת עבודה טובה.

יואל רזבוזוב: ברגע שאתה מראה שבתרבות בקווקז, באתיופיה, היו אנשי תרבות, היו מנהיגים - - -

<פליקס: באותן שנים, סטס אמר שתי נשים, הבעיה שהם ראו זה בעצם השתלבות של חבר'ה בקהילה בהשכלה גבוהה.

<פליקס: היו בודדים מאוד, מכללת ספיר גם הייתה יחסית לא מה שהיא היום, לאחר כמה שנים זה פשוט הכפיל את עצמו, כבר היו עשרות.

<פליקס: היום יש כבר מאות ובאמת רואים את התוצאות האלה, לא רק אחרי צבא, אלא חבר'ה שבאמת תפסו את עצמם, עשו איזה שהוא מהלך והמשפחות שלהם, שרשרת הנכשלות הזאת בסופו של דבר איפה שהוא עוצרת והחברים ממשיכים להתקיים ולהתחבר לחברה הישראלית מהמקום שלהם.

<פליקס: לא בגלל שמישהו אמר להם שהם לא בסדר, כי הם מבינים שהם כן בסדר.

<אלון זיו: החוזק של הקהילות המשימתיות, בעיקר של קהילות העולים, הוא שזה לא מגיע ממישהו מבחוץ, זה מגיע ממישהו שהוא כמוני כמוך, שלוקח אחריות.

<אלון זיו: בדרך כלל הנרטיב שמי שמצליח עוזב, כאן יש משהו ששובר את הנרטיב.

<אלון זיו: מי שמצליח נשאר, לא רק שהוא נשאר הוא נשאר בשכונה, הוא נשאר כאיש מצליח, הוא לוקח אחריות, עם עוד קבוצה של אנשים.

<אלון זיו: זה נותן פתרון למבוגרים, זה נותן פתרון לילדים, לילדים יש מודל לחיקוי, יש דמות שהם יכולים לשאוף אליה.

<אלון זיו: בגדרה יש קהילה של אתיופים ופרנג'ים, אתיופים ולא אתיופים שהתארגנו בשכונת שפירא.

<אלון זיו: אתה יכול לראות, הוא אומר, תשמע, האלכוהול נמצא ברחוב, אבל קודם כל הוא לא נמצא בקדמת הרחוב, הוא נמצא מאחורה בבלוק והילד יכול לבחור אם הוא הולך לשתות אלכוהול או שהוא הולך למועדון הנוער.

<מרדכי סטס: זה 24/7.

<מרדכי סטס: יש פה כמה אלמנטים.

<מרדכי סטס: אנחנו בתוך השכונות, אנחנו בתוך הקהילה, מצד שני אנחנו משאירים - - - כשאנחנו מדברים על התיישבות בנגב וגליל אנחנו אומרים שאנחנו עושים תהליך הפוך, אנחנו משאירים את החבר'ה החזקים.

<מרדכי סטס: וגם ההתארגנות הזאת, כולם החליטו להישאר בעיר שדרות, אותו דבר בבאר שבע, אותו דבר באופקים, כי הם החליטו שהם עכשיו מייצרים אחרת, הם רוצים לשים את אורח החיים שלהם פה בערים האלה.

<מרדכי סטס: זה תהליך הפוך, משאירים את החבר'ה החזקים, כי אכפת להם, הם מתעצמים פנימה ומובילים את הקהילה שלהם.

יואל רזבוזוב: השאלה אם אנחנו נגיד לוחצים עכשיו ועושים את הסקר הזה, המחקר הזה, ואנחנו מביאים את הנתונים ומציפים אותם, כמו שאתה אומר, בסוף יש לזה עלויות ובשביל האינטגרציה צריך תקנים וצריך כספים, השאלה אם אנחנו לא נעשה תוצאה הפוכה.

יואל רזבוזוב: ברגע שאנחנו נעלה אנחנו עוד פעם נקפיץ את הסטריאוטיפ הזה שכבר פחות שומעים עליו, הוא אולי קיים, אבל הוא כבר לא עובד, האם לא נגיע לתוצאה הפוכה.

<פליקס: לא שומעים, אבל הוא קיים.

יואל רזבוזוב: הוא קיים, השאלה אם לא נשיג תוצאה הפוכה.

<פליקס: אבל הוא קיים, יותר גרוע מזה לא יקרה כבר.

<פליקס: הסטריאוטיפ קיים, הכישלון קיים.

<פליקס: אני חושב שלהיפך, צריך להציף בשביל להתחיל לעשות משהו.

<פליקס: אם אנחנו לא נציף את זה ונגיד טוב, שקט תעשייתי, זה בסדר, מה זה עוזר לנו?

<פליקס: עדיין הכישלון קיים בשטח.

<אילנה דוידוב: קיים גם משהו אחר.

<אילנה דוידוב: אם פעם זה היה רק כישלון מבחינת השכלה ותעסוקה, היום הממדים הם אחרים, וחלק גם יגידו, וואלה, אני רואה כאלה שמשתלבים והם ישראלים לגמרי, אין שום קשר למשברים שאני חווה, והמשבר הוא כבר ברמות אחרות.

<אילנה דוידוב: ברגע שמתחזקים חלק, ההתמודדויות הן שונות.

<אילנה דוידוב: פתאום אם יש חלק שמתמודדים עם תמונה מאוד קודרת של נחשלות והכול, יש כאלה שמסתדרים כביכול עם הישראליות ומשתלבים בכל תחומי החיים ומנגד הם מנוכרים.

<אילנה דוידוב: יש את הפן הנפשי ואת ההתמודדות האישית ומה אני מביא לילדים שלי, שרק אחרי שהתחברתי לקהילה והבנתי שחוץ מזה שאני מסתדרת וטוב לי כישראלית ואני לא צריכה שום חיבורים מיותרים, הבנתי את התעצומות ואת הקשר שלי למשפחה ואת הקשר שלנו כתא משפחתי וכבן אדם פרטי, מי אני בכלל.

<אילנה דוידוב: חוץ מזה שאני ישראלי ואני לומד תואר ראשון ועשיתי צבא ו-וואלה יופי, אני עומד בכל הווי'ים שהחיים דורשים, מי אני בכלל, מה אני נותן פה, מה אני יכול לתת הלאה לילדים שלי.

<אילנה דוידוב: תלמד ותהיה בצבא?

<אילנה דוידוב: זה לא הכול.

<אילנה דוידוב: יש עוד הרבה מעבר.

<אילנה דוידוב: הזהות שלי, מה אני מביא, מה המטרות שלי בחיים, מה זה תרבות בכלל, תרבות זה משהו שמנחילים לך, או משהו שאתה יכול לקחת גם מהשורשים שלך?

<נטלי גרנד: בנוסף אני רוצה להגיד שמשרד העלייה והקליטה כבר שנה שלישית מפעיל מוקדים ליוצאי קווקז בחלק מהערים בארץ.

יואל רזבוזוב: וזה עובד?

<נטלי גרנד: זה עובד ואני גם מזמינה את מדור לדור ליותר חיבור.

יואל רזבוזוב: צריך לבחון את זה.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי דווקא שזה לא - - -

אברהם מיכאלי: ברשותכם, תקשיבו, רבותיי, אני לא ציפיתי לדיון הזה פה היום, לא ידעתי לאיפה אני מגיע.

אברהם מיכאלי: פה חותכים פצע ישן מאוד.

אברהם מיכאלי: חברים, זה לא משהו שהם בעצמם חווים אותו, הרי הפצע הזה התחיל ב-71', 72', ולכן מה שאמרתם קודם, שהדור הקודם, שהוא עוד חי בבעיה, זה נכון.

אברהם מיכאלי: אנחנו באנו מאותם אזורים, אנחנו יודעים איך המדינה קלטה בזמנו.

אברהם מיכאלי: היום מנהלת באשקלון אמרה לנו שם, שהעלייה משנת 71' מוצלחת.

אברהם מיכאלי: בסדר, היא לא מבינה מה זה מוצלח.

אברהם מיכאלי: באמת, הווי'ים זה המוצלח, כי ההוא פתח עסק טוב או שהוא עשה תואר ראשון באוניברסיטה, אז זה מוצלח, השאלה היא איך הקהילה מרגישה מבחינה פנימית שלה.

אברהם מיכאלי: הקהילה הזאת היא קהילה מאוד חזקה, שתבינו.

אברהם מיכאלי: אני חושב שהניתוח הזה צריך להיעשות קודם כל בתוך הקהילה פנימה, אני לא יודע אם תמיד זה חיובי שהגורמים מבחוץ מתערבים, כי הגורמים מבחוץ באים עם סטריאוטיפים שלא תוכל למחוק להם בחיים.

אברהם מיכאלי: משרד הקליטה, זה אחד הגורמים שבזמנו נכשל בקליטה של הקהילות האלה.

אברהם מיכאלי: אז מה עשה כל קהילה בפני עצמה?

אברהם מיכאלי: היו לה כוחות חזקים משלה שהתמודדו עם זה.

אברהם מיכאלי: אחד המקומות זה קונגרס יהודי בוכרה.

אברהם מיכאלי: קונגרס יהודי בוכרה קם על רקע זה, לפני 14 שנה, אתמול בלילה הייתה החגיגה השנתית שלהם, ואני הייתי שותף בזמנו בהקמה, אפילו שאני לא שייך לקהילה שם, כי לב לבייב ביקש ממני להיות בצוות החשיבה של הקמת הקונגרס.

אברהם מיכאלי: בדיוק על הרקע הזה זה קם.

אברהם מיכאלי: כי אחרת יש שם מוצלחים, כל אחד בהצלחות שלו, אבל הם אמרו איפה השורשים?

אברהם מיכאלי: אז חששו שהם ייצרו סטריאוטיפ חזרה, להחזיר את כולם לבוכרה, וזה לא כך.

אברהם מיכאלי: להיפך, הם מתעסקים כמעט בכל תחום שהמדינה אמורה להתעסק בו והם מתעסקים עם זה לבד.

אברהם מיכאלי: צעירים, מבוגרים, רווחה, תרבות, הכול, ואז הם מקבלים גאוות יחידה.

אברהם מיכאלי: לכן אני חושב שאתם מעלים פה סוגיה מאוד חשובה, השאלה באיזה כלים להתמודד עם זה.

אברהם מיכאלי: מה שאתה אומר, סקר, ומה שיואל מדבר, על הממ"מ, אני לא חושב שהממ"מ זה הגוף הנכון שיתעסק עם זה.

אברהם מיכאלי: מהניסיון שלי איתם הוא, הם חבר'ה מצוינים, אבל הם לא עובדים בדרך שאני הייתי רוצה שהם יעבדו.

אברהם מיכאלי: בסקר כזה צריך לעשות מחקר, לא להתקשר לנציג במשרד הרווחה או במשרד הקליטה או ב - - -

<מרדכי סטס: אני מדבר על מחקר מעמיק.

אברהם מיכאלי: הם לא עושים את זה.

אברהם מיכאלי: השאלה איך הם יעשו את המחקר הזה.

אברהם מיכאלי: לכן אם אתם שואפים להגיע למצב של משהו בסיסי שייעשה באמת מכל העלייה, יש גם עלייה ותיקה של קווקזים.

<אילנה דוידוב: בעלייה הראשונה והשנייה.

אברהם מיכאלי: גיבורי ישראל, בתקופה שבאו מהאזורים שלנו בעלייה ראשונה ושנייה.

<מרדכי סטס: צאצאים של משפחת אדם.

אברהם מיכאלי: הרבה, אדם והרבה אחרים.

אברהם מיכאלי: בקטע הזה שאתם דנים פה, איפה ראשי הקהילה?

אברהם מיכאלי: אני אגיד לך מה, אני מכיר את ראשי הקהילה, הם אנשים גם כלכלית הם חזקים מאוד, מה שעשינו בקונגרס הבוכרי, מה שעשינו בקונגרס הגרוזיני, אותו דבר.

אברהם מיכאלי: בזמנו עבדנו ביחד על הקמת הקונגרס הקווקזי, השאלה לאיפה זה הוביל.

אברהם מיכאלי: למה?

אברהם מיכאלי: אני דווקא לא רוצה שהכול ייפול על הקהילה.

אברהם מיכאלי: אז אני, כקהילה, או כקונגרס, בא לגופים ממלכתיים, אני אומר 'רבותיי, אנחנו לא צריכים לעבוד לבד, בואו נעשה בפעילויות' - - -

יואל רזבוזוב: הקהילה מפוצלת.

<מרדכי סטס: אתה גם מכיר מקרוב, וגם יואל מכיר מקרוב.

אברהם מיכאלי: אני לא פוחד מהפיצולים האלה.

אברהם מיכאלי: אני אגיד לך למה, כי אני יודע - - -

יואל רזבוזוב: מה אתה מציע?

אברהם מיכאלי: אני כן מציע ליצור שולחן עגול שלנו, יחד איתם, ואז להחליט באיזה כלים להשתמש.

אברהם מיכאלי: כי אם אני מעריך את משרד הקליטה ומשרד הקליטה לא יודע להתמודד עם הדברים האלה - - -

<מרדכי סטס: לא רק משרד הקליטה.

<מרדכי סטס: פה צריך להיות משרד החינוך, משרד הקליטה, משרד הרווחה, משרד הביטחון.

אברהם מיכאלי: אתה רוצה שאני אגיד לך מה זה משרד החינוך?

אברהם מיכאלי: אני נלחם איתם מאז שאני בכנסת ולפני שהייתי בכנסת, שבע-שמונה שנים כבר.

אברהם מיכאלי: אני אומר לך, ביקשתי מהם להכניס לתכנית הלימודים קטע היסטורי שכל עם ישראל כבר יודע.

אברהם מיכאלי: מה זה הקטע ההיסטורי?

אברהם מיכאלי: 18 משפחות.

אברהם מיכאלי: 18 משפחות זה מפורסם, כולכם מכירים.

אברהם מיכאלי: יש להם מכתב ביד, כל הרקע לזה, לא, ועדות מקצועיות.

אברהם מיכאלי: הוועדות המקצועיות האלה לא רוצות להכניס את זה, לא אותי ולא אותו ולא - - - יש מין סטריאוטיפ ישראלי, יש לנו פה בעיה מנטלית עם החשיבה של הפקידות המקצועית.

אברהם מיכאלי: הם לא רוצים פה את הקבוצות הייחודיות האלה שהגדרתם כאן, איך נוכל לכפות עליהם?

אברהם מיכאלי: כן, בכוח הפוליטי שלנו.

אברהם מיכאלי: זה לא משרד הקליטה, אלא אנחנו, כשנוכל למצוא שפה משותפת בינינו לקרוא לשר החינוך ולהגיד לו, 'אדוני, לא מעניין אותי ממך, מהנימוקים שלך או מהפקידים שלך, את זה אתה תעשה'.

יואל רזבוזוב: אבל צריך לבוא לשר החינוך עם משהו.

אברהם מיכאלי: אני מדבר על עם משהו.

יואל רזבוזוב: מה שאתה אומר, השולחנות העגולים והכול, האם אנחנו צריכים לזמן דיון בוועדת הקליטה, להביא את כל הגורמים - - - ?

אברהם מיכאלי: אין לי בעיה, מצוין.

אברהם מיכאלי: זה כן.

יואל רזבוזוב: לשמוע אותם, לתת לזה איזה שהיא - - -

אברהם מיכאלי: להציף, אין מה לעשות.

אברהם מיכאלי: כן, להציף.

<מרדכי סטס: היו כבר כמה ועדות כאלה, באף אחת מהן לא השתתפנו כארגון מדור לדור.

<מרדכי סטס: אתה מדבר על דילמה בתוך הקהילה, היא קיימת, יש הנהגה ותיקה, יש התאחדות לעולי קווקז, יש כל מיני עמותות נוספות.

<מרדכי סטס: הן כבר פועלות המון שנים.

<מרדכי סטס: לצערי הרב, איך שאני מסתכל כצעיר, החלום שלנו זה לאחד את הקהילה.

<מרדכי סטס: החלום שלנו, חינכו אותנו ככה, יש מבוגר, אנחנו מכבדים אותו וכולנו נתאסף כצעירים ונהיה מאחוריהם.

<מרדכי סטס: לצערי הרב חלקם הלא קטן מנצלים את המצב שיש בתוך הקהילה.

<מרדכי סטס: אנחנו באנו כי אכפת לנו, כולנו מתנדבים, כי רוצים לקחת את הילדים והנוער ולהוביל אותם להשתלב בחברה הישראלית.

<מרדכי סטס: אנחנו עושים את זה בכוחות עצמנו.

<מרדכי סטס: אני לא יודע אם להושיב את כולם סביב שולחן ענק זה ייצור משהו.

<מרדכי סטס: אני חושב שצריכה להיות פה עבודה נקודתית קודם כל ולחשוב ולבדוק מה הצורך בתוך הקהילה ולהעביר את זה לרמה מקצועית, כאשר הרמה מקצועית צריכה להיות - - -

יואל רזבוזוב: הפתרון היחיד שעולה לי, מה שקהילת הבוכרים עשו, להביא כמה חבר'ה חזקים מהקהילה, כמו גרמן וכאלה, לא יודע, כמה, רק הם יכולים להשמיע לקהילה, כי הם אלה שנותנים - - -

אברהם מיכאלי: יש כמה כאלה.

יואל רזבוזוב: אולי אני אדבר איתם, הם צריכים ליזום את הקונגרס, לאחד את כל החבר'ה.

<מרדכי סטס: יואל, הם לא מצליחים לאחד את ההתאחדות.

יואל רזבוזוב: לא מצליחים?

יואל רזבוזוב: אבל הכסף אצלם, אז שלא ייתנו כסף לאף אחד יותר ואז כולם יתאחדו.

יואל רזבוזוב: תאמין לי, יגידו הכסף עכשיו אצל - - -

אברהם מיכאלי: בקהילה הבוכרית ובקהילה הגרוזינית היו עשרות עמותות שכולן נעלמו.

אברהם מיכאלי: אחרי שיש גוף אחד מרכזי, אין להם ברירה ו - - -

יואל רזבוזוב: אני מוכן לעזור, לדבר עם החבר'ה שאני מכיר.

יואל רזבוזוב: אין לנו ברירה, אחרת - - -

<אלון זיו: אני חושב שצריך לחלק את זה לשלושה ראשי פרקים.

<אלון זיו: ראש פרק ראשון זה לנסות, אם תצליחו, מעולה, אני לא מכיר את הקהילה עד כדי כך, לנסות לייצר איזה שהוא קונגרס, או איזה שהוא גוף מאחד.

<אלון זיו: זו פעולה אחת.

<אלון זיו: הפעולה השנייה היא לנסות ולשנות, דרך מחקר ודרך משרד החינוך ודרך גופים אחרים.

<אלון זיו: במקרה אתמול לימדתי את הבן שלי מולדת, אם אתם רוצים, כנסו במולדת, פרק 2, כיתה ד', יש ספר מולדת, אני חושב שכל חבר בוועדת הקליטה חייב לקרוא את פרק 2 הזה.

<אילנה דוידוב: אתה יכול לצטט?

<אלון זיו: אם זה לא היה מצחיק, זה היה עצוב.

<אלון זיו: הפוך, אם זה לא היה עצוב זה היה מצחיק.

יואל רזבוזוב: המשרדים, עוד פעם, צריכים לבוא עם דברים מדויקים.

<אלון זיו: בסדר.

<אלון זיו: הדבר השני הוא לנסות ולראות איפה אפשר לשבור את הנרטיב שחלק מהגורמים הממסדיים מחזקים בפעולות הקיימות.

<אלון זיו: הנושא השלישי הוא לנסות ולראות איך אפשר לסייע להתארגנויות שהן התארגנויות מקומיות, של הנהגה מקומית, של חבר'ה צעירים שרוצים לקחת אחריות, איך אפשר לסייע להם, איך אפשר ל - - -

<מרדכי סטס: זה הפך להיות כבר התארגנות ארצית.

<אלון זיו: אני אומר, ברמה המקומית, כל היופי פה זה שזה לא עמותה שיושבת בתל אביב.

יואל רזבוזוב: כן, אבל עוד פעם לתמוך?

יואל רזבוזוב: אני שם את הדברים על השולחן, להכיר במדור לדור, לתת להם תקציב, יבואו לך - - -

<מרדכי סטס: לא, לא מדברים על זה, תציפו את המצוקה של ה - - -

יואל רזבוזוב: עמותות אחרות יגידו 'אה, הוא מפריע לי בעיר כי אני הייתי ראשון'.

יואל רזבוזוב: אני מכיר את זה, עד שלא נאחד אותם, זה ייקח כסף לפח.

<מרדכי סטס: אני מציע לך, אלה כוחות לשווא.

<מרדכי סטס: באמת.

אברהם מיכאלי: בסקר הזה אפשר לכולם להשתמש, זה חיובי, השאלה מי יעשה את הסקר.

<מרדכי סטס: זו השאלה.

יואל רזבוזוב: אם צריך להראות, תגיעו ותבינו כמה העלויות של סקר כזה, כמה זה יעלה, אז - - -

<מרדכי סטס: אוניברסיטת בן גוריון בזמנו עשו סקר בבאר שבע.

<מרדכי סטס: הם עשו תהליך מחקרי עבור נוער יוצאי קווקז במשך חמש שנים רצוף.

<מרדכי סטס: אפשר להשתמש בזה כפלטפורמה, כמשהו - - -

יואל רזבוזוב: חבר'ה, תביאו תכנית עסקית, כמה עולה, תביאו לי בכסף, כמה עולה סקר רוחבי שמשקף ואנחנו נתחיל לחפש את התקציבים.

יואל רזבוזוב: בוא נגיד שזה לא מה שיעצור.

<אלון זיו: פרופ' מיכל קרמר נבו מבאר שבע - - -

יואל רזבוזוב: בואו לא נפתח, אנחנו מאוד קצרים בזמן, אנחנו סיימנו, פשוט להיות פרקטים, כי אנחנו באמת רוצים לעזור, גם את סטס אני מכיר עוד לפני הרבה זמן ואני קצת מכיר את הסוגיה, אני גם רואה שחברי הוועדה מכירים ומעורים בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: בשביל לעזור אנחנו צריכים תכל'ס.

יואל רזבוזוב: תכל'ס, מה שהגענו פה בינתיים, צריכים לזהות את הבעיה ולהציף אותה ועכשיו צריך סקר.

יואל רזבוזוב: אז תלכו לגופים שיודעים לעשות את הסקרים, תביאו הצעת מחיר, אנחנו נצטרך להצדיק אותה, למה אנחנו צריכים, אנחנו נגייס גם את שרת הקליטה ועוד שרים בממשלה שיתמכו בזה, אני לא מאמין שזה מה שיהרוס את המדינה כלכלית, הסקר הזה.

יואל רזבוזוב: התוצאות של הסקר.

יואל רזבוזוב: ..

יואל רזבוזוב: אבל אני חושב שהדבר החשוב שבמקביל צריך לעשות זה באמת לאחד את הקהילה וכמו שאמרו פה, שהקהילה הבוכרית עשתה.

יואל רזבוזוב: אני מבין שזה אתגר, אבל צריך לדבר עם המנהיגים.

יואל רזבוזוב: אני מכיר את חלקם, נעשה טלפונים, ניפגש איתם.

יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך לעצור הקצבות לכולם ואז כשאנשים יצטרכו - - -

<מרדכי סטס: דוגמה, אנחנו יושבים פה בשדרות, זו דוגמה מדהימה.

<מרדכי סטס: בבחירות של אוקטובר, שהיו פה לראשות העיר, רצו פה ארבע רשימת קווקזיות.

<מרדכי סטס: לא הצלחנו לאחד, למרות שהרצון שלנו היה לאחד.

יואל רזבוזוב: כמה מנדטים הם הכניסו בסוף?

<מרדכי סטס: החבר'ה של הגליל לקחו שני מנדטים, שתי רשימות נפלו ועוד אחד שהוא ותיק בפוליטיקה לקח מנדט אחד.

<מרדכי סטס: זאת אומרת אנחנו מדברים על כוח שהוא צומח גם ברמה המקומית וגם ברמה הארצית.

יואל רזבוזוב: יכול היה להיות סגן ראש עיר - - -

<מרדכי סטס: כ-40% מתושבי שדרות הם קווקזים.

<מרדכי סטס: יש סגן ראש עיר.

יואל רזבוזוב: הוא לא תומך?

<מרדכי סטס: בוודאי, סגן ראש העיר שלנו.

<מרדכי סטס: אנחנו רואים את התופעה הזאת בכל מקום שיש התארגנות כזאת.

אברהם מיכאלי: יואל, אני מציע, הרעיון שלהם, אנחנו נמשיך ונזמין אותם אצלנו לכנסת ונקיים שם דיון עם כל גורם שאתם רואים לנכון, כמו משרד החינוך, משרד ה - - - אני כן רוצה לעבוד על הקטע שיואל הציע עם ראשי הקהילה.

אברהם מיכאלי: אני מכיר חלק, אתה מכיר חלק, אתה מכיר, בואו נקרא להם.

אברהם מיכאלי: אני אומר לך שאם מזמינים אותם לכנסת הם באים, הם שמחים.

<מרדכי סטס: אנחנו נשמח.

<מרדכי סטס: אנחנו בעד אחדות, אנחנו לא מתנגדים, להיפך.

אברהם מיכאלי: יש גם ביניהם קשרים בין קהילות שונות, אחד משפיע על השני, זה גם עובד.

אברהם מיכאלי: כבוד.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור.

יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: כל הכבוד על העשייה, זה שחבר'ה צעירים מתנדבים.

יואל רזבוזוב: כשפעם ראשונה שראיתי את סטס הייתי בשוק, פתאום הוא נכנס לאיזה כיתה בנתניה ואני בא והוא בחור צעיר שגם עשה צבא ואקדמאי ובא ומרצה לחבר'ה הצעירים ונותן להם דוגמה, אני חושב שזה קנה אותי באמת.

יואל רזבוזוב: מה שאתם עושים זה באמת יפה מאוד.

יואל רזבוזוב: יש כאן עוד הרבה אתגרים ואני מקווה מאוד שאנחנו נוכל לעזור, לסייע, ובסופו של דבר צריך למחוק סטריאוטיפים, אנחנו עם אחד, חברה אחת ואנחנו צריכים להיות אחד בשביל השני ולעזור ומה שנוכל אנחנו נסייע.

<מרדכי סטס: תודה רבה.

<מרדכי סטס: חבל שהייתם קצרים בזמן, אבל בסדר.