ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 311, 2014-03-18 11:30

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: על סדר היום תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ד-2014.

<ליאת גרבר: למעשה העיקרון דומה לעיקרון שהסברנו כאן בנושא של הגז והנפט.

<ליאת גרבר: אלה למעשה שני הענפים בהם בלבד קיים נושא של שותפות נסחרת והטבות למשקיעים מהציבור כפי שדיברנו.

<ליאת גרבר: גם התקנות הללו מאפשרות ניכוי הוצאה שוטפת כנגד כל מקור הכנסה שהוא לרבות הוצאות שנעשו בחוץ לארץ.

ניסן סלומינסקי: במה זכו הסרטים יותר מכל תחום אחר?

ניסן סלומינסקי: מאחר ואף אחד לא רוצה להשקיע בסרטים?

<ליאת גרבר: זה מאוד דומה מהבחינה שגם כאן

<ליאת גרבר: זה תחום שהוא עתיר סיכון ונדרשת בו השקעה מאוד גדולה.

ניסן סלומינסקי: סיכון?

ניסן סלומינסקי: כמה יכול להיות כאן הסיכון?

ניסן סלומינסקי: באיזה תחום אין סיכון?

ניסן סלומינסקי: תראי לי תחום שאין בו סיכון ואני מיד נכנס אליו.

<קריאה: התקנות האלה לא חלות על מחקר ופיתוח.

ניסן סלומינסקי: לגבי נפט, אני מבין שכל קידוח הוא חמישים-מאה מיליון דולר וזה סיפור.

ניסן סלומינסקי: חוץ ממה שגילו היום בגז, קודם לכן לא גילו כלום, אבל מה הסיכון בסרטים?

ניסן סלומינסקי: מה יש בסרטים ששונה מכל תחום אחר?

<ליאת גרבר: יש כאן שילוב של השקעה, של סיכון, ובעיה להשיג מימון.

<ליאת גרבר: תחומים שבאמת קשה ללכת לבנק ולבקש מימון להפיק סרט.

<ליאת גרבר: שוב, זאת מטרה שהמדינה כן ראתה לנגד עיניה כמשהו שהיא רוצה לעודד, את הפקת סרטים ישראלים.

עפר שלח: שיעור ההצלחה הוא יותר קטן מאשר בחיפושי נפט.

<ליאת גרבר: כן.

<ליאת גרבר: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: להפך.

ניסן סלומינסקי: לכן אני חושב שיכול להיות שחבל להשקיע.

עפר שלח: השאלה כמה משקיעים היום.

עפר שלח: פעם היה מודל של השקעה פרטית.

ניסן סלומינסקי: חני, כמה משקיעים בסרטים ישראלים?

<חני שטרית בק: יש היום רק את סינמה, שותפות מוגבלת אחת בישראל ששווי השוק שלה הוא נמוך, הוא ארבעה מיליון שקלים, אבל מתוכו 76 אחוזים בציבור.

<חני שטרית בק: תכנית זוגות שמשודרת עכשיו בטלוויזיה מומנה על ידי סינמה, למי שצפה בה, אני לא צפיתי אבל לפי מה שנאמר לי.

<חני שטרית בק: כמו שליאת אמרה, הרעיון היה שהמדינה הציבה לעצמה להביא את הסרטים הישראלים ולעודד אותם והתקנות מגדירות מה זה סרט ישראלי.

<חני שטרית בק: זה לא יכול ללכת לכל סרט אלא רק לסרט ישראלי.

<חני שטרית בק: יש ועדה שעוברת עליו ורואה שאכן הוא סרט ישראלי.

<ליאת גרבר: הייתה ועדה במשרד האוצר שבחנה את כל הנושא הזה באופן מאוד מקיף.

<ליאת גרבר: בשנת 2009 התקנות הללו שונו ובמתכונת הנוכחית הן בסך הכול קיימות בסביבות ארבע שנים ולכן חשבנו שנכון להאריך אותן בשנתיים נוספות ולבחון אם באמת יהיה איזשהו שינוי בתקופה הזאת.

זהבה גלאון: יהיה.

זהבה גלאון: יהיו יותר סרטים ישראלים.

עפר שלח: אני לגמרי בעד זה.

עפר שלח: אני רק אומר לך שבפועל המודל של השקעות פרטיות בסרטי קולנוע ישראלים די עברו מן העולם.

עפר שלח: היום זה או דרך חוק הקולנוע או חברות כמו יס ו-הוט שיש להן גם רמה של מחויבות וכן הלאה.

עפר שלח: שמענו שההשקעה הפרטית בסרטים ישראלים היא ארבעה מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: שמונים אחוזים מארבעה מיליון שקלים.

<ליאת גרבר: כן.

עפר שלח: לא על זה אנחנו מתווכחים.

רוברט אילטוב: יש מחויבות של ערוצי הטלוויזיה.

עפר שלח: אני אומר זאת.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: חני, אנשים באמת מחליפים או שמי שמחזיק, מחזיק?

<חני שטרית בק: לא.

<חני שטרית בק: יש מחזור ממוצע של 26 אלף שקלים.

<חני שטרית בק: אלה לא שותפויות הנפט.

ניסן סלומינסקי: מי שמוציא את זה, יש כאלה שלוקחים את זה או שאת רוצה למכור ואת לא מצליחה?

<חני שטרית בק: עד עכשיו הייתה להם בעיה כי התקנות לא היו.

<חני שטרית בק: זה לא נפט.

<חני שטרית בק: זאת תהיה שותפות אחת שהיא פחות סחירה אבל אם לא יהיה אותה, לא יהיה כלום.

<שאול שרצר: אני נמצא כאן כשירות לענף.

<שאול שרצר: אני מייצג את התאחדות ענף הקולנוע בישראל ואת הקרן לעידוד הסרט הישראלי.

<שאול שרצר: אנחנו שמענו על הדיון הזה.

<שאול שרצר: אני רוצה לתת תמונה כללית אולי קצת יותר אופטימית.

<שאול שרצר: מה שנשמע כאן זה על כל השותפויות הנסחרות בבורסה.

<שאול שרצר: אנחנו לא צריכים לשכוח שנעשים סרטים בארץ, ואני מדבר כרגע על סרטים ישראליים, ורבים וכל אחד מהם שיש לו משקיע פרטי אחד שמאוד קשה לגייס אותו בדרך כלל מכיוון שההשקעה בסרטים היא היי ריסק ולאו פרופיט.

<שאול שרצר: הכוונה שלי ב-לאו פרופיט היא לא שאתה מפסיד קצת או מרוויח קצת אלא בדרך כלל אתה מפסיד הכול.

<שאול שרצר: אלה אנשים שבאמת משקיעים בסרטים ויש לה אינסנטיב אחד ויחיד והוא התקנות האלה.

<שאול שרצר: הן לא נסחרות בבורסה מכיוון שלהפיק סרט זה סכום אמנם של כמה מיליוני שקלים אבל הוא לא כל כך גדול כדי להצדיק הנפקה או גיוס מהציבור.

<שאול שרצר: הדבר היחיד שיש לאותו משקיע שבאמת הוא ציוני בנפשו – וזה בלי מירכאות – ורוצה להשקיע בסרט ישראלי, נותנים לו איזושהי הטבה שאולי מקור התקנות האלה, אם אדוני יודע או זוכר, הן בתקנות מס הכנסה התשמ"ד-1984.

<שאול שרצר: זה היה בימי האינפלציה הדוהרת ושם באמת היה לזה איזשהו ערך של מה שנקרא מקלט מס.

<שאול שרצר: היום ההטבה הזאת היא ממש זניחה.

<שאול שרצר: אם אנחנו נסתכל על העולם במובן הזה של תעשיית הקולנוע, נראה שבישראל באמת ההטבה הזאת היא מאוד מאוד שולית לעומת השוק האירופי המשותף שתומך בסרטים של מדינות כמו צרפת, גרמניה, שם יש תמיכה אדירה, ארצות הברית בה נותנים היום אינסנטיב בצורת פטור ממס שנסחר בין הבנקים וזה מהווה מטבע עובר לסוחר.

<שאול שרצר: אנחנו בציון באמת נותנים את ההטבה הזאת ואנחנו רוצים לבדוק אותה.

<שאול שרצר: נדמה לי שלבדוק אותה לאורך כמה שנים, היא קיימת מעט מאוד שנים.

<שאול שרצר: נדמה לי שלמען עיקרון הוודאות ולמען תעשיית הסרט הישראלי יהיה זה נכון מאוד מצד הוועדה הזאת לפחות לאשר את הפרוטה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ליאת, חלים על זה אותם כללים?

ניסן סלומינסקי: זה עד סוף 2014?

<ליאת גרבר: לא.

<ליאת גרבר: עד סוף 2015.

<ליאת גרבר: בנושא של הנפט יש עכשיו דיון.

ניסן סלומינסקי: על זה אין דיון?

<ליאת גרבר: זה לא קיים הרבה זמן במתכונת הנוכחית.

<ליאת גרבר: התקנות האלה קיימות מ-1988.

<ליאת גרבר: זה לא אותו מצב.

<ליאת גרבר: שם הייתה ועדה שדנה בזה ב-2009 והמליצה להאריך לתקופה מסוימת שנגמרה בסוף 2013 ואנחנו רוצים לתת לזה הזדמנות נוספת לבחינה.

<חיים אינדיג: הפעם אני מדבר בשם עצמי ולא בשם אף אחד אחר.

<חיים אינדיג: אני גם לא מדבר בגלל העניין המיוחד שלי בענף הסרטים אלא בגלל העניין הגדול שלי בשותפויות הנפט, בשותפויות הנסחרות.

<חיים אינדיג: אני חושב שכדאי להשאיר את התקנות האלה ואת ההטבה הזאת.

<חיים אינדיג: זה שיש כרגע חוסר עניין של ציבור המשקיעים, זה לא אומר כלום כי ברגע שיהיה סרט ישראלי אחד שיצליח ברמה בינלאומית, עלול לקרות מה שקרה עם מירבליס.

<חיים אינדיג: אחרי שמירבליס הצליחה, כולם רצו להשקיע במחקר ופיתוח.

<חיים אינדיג: אני חושב שצריך לתת את ההזדמנות שאחרי הצלחה, אם תהיה, בסרט ישראלי אחד, יהיו הרבה מאוד משקיעים שירצו לבוא ולהשקיע בסרטים באמצעות שותפויות.

ניסן סלומינסקי: אתה לא חושש שזה יסכן את ההשקעות בנפט וגז.

<חיים אינדיג: לא.

<חיים אינדיג: אני בעד זה שיכירו בשותפויות הנפט באופן פתוח לכל הרוחב, בשותפויות בכלל הנסחרות לכל הרוחב.

ניסן סלומינסקי: לו היו מצליחים לעשות סרטים קצת יותר רציניים וטובים, היו מצליחים.

זהבה גלאון: מה זאת האמירה הזאת?

<שאול שרצר: אני רוצה לתקן את אדוני.

<שאול שרצר: הקולנוע הישראלי נחשב היום בין הראשונים בעולם.

זהבה גלאון: נכון.

<שאול שרצר: הקולנוע הישראלי נחשב היום בין הטובים בעולם.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: לא ראיתי שאתה מדקדק בנפט.

ניסן סלומינסקי: ועוד איך דקדקתי.

זהבה גלאון: כן.

זהבה גלאון: ראיתי איך דקדקת.

ניסן סלומינסקי: 18 מיליארד.

זהבה גלאון: נכון, אבל כאן עבור תעשיית הקולנוע זה עולם ומלואו.

זהבה גלאון: לא שאני משתגעת בדרך כלל על הטבות מס אבל בהקשר הזה זה עולם ומלואו.

זהבה גלאון: תעשיית הקולנוע הישראלית היא לתפארת מדינת ישראל.

זהבה גלאון: אתה רוצה שגם הקולנוע יהיה מטעמכם?

זהבה גלאון: הכול מטעמכם.

ניסן סלומינסקי: איך זה קשור?

ניסן סלומינסקי: איך זה מטעמנו?

רוברט אילטוב: מותר לו להגיד את דעתו.

ניסן סלומינסקי: איך זה מטעמנו?

ניסן סלומינסקי: את רואה כמה הציבור מעריך את זה וכמה הוא משקיע.

רוברט אילטוב: את לא חייבת להסכים עם דבריו.

רוברט אילטוב: מותר לו להגיב על מה שאת אומרת.

רוברט אילטוב: אני גם לא מסכים, אבל מותר לו להגיד מה שהוא רוצה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה להצבעה תקנות מס הכנסה (ניכויים מהכנסות משקיעים בסרט ישראלי) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ד-2014.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: התקנות אושרו פה אחד.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: בהצלחה.