ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 249, 2014-04-09 10:00

אבישי ברוורמן: רבותי, חג שמח, אנחנו נכנסים לשידור.

אבישי ברוורמן: עוד פעם חג שמח לאלה שהצטרפו.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעביר עכשיו תקנה נוספת, אני מקווה שפה הכול יהיה מסודר – לא כמו התקנה הקודמת שאני אמרתי, גם באמצע הלילה אם תעירו אותי ותתקדמו, אני אעביר אותה מייד.

אבישי ברוורמן: אנחנו מדברים כרגע לגבי תקנות הגנת הצרכן (חובת גילוי משקל של מוצר), התשע"ד–2014.

אבישי ברוורמן: בלשון בני אדם פשוטים, כשאתה בא לחנות ושוקלים, שגם אתה תוכל להסתכל ולראות מה המשקל, פשוט מאוד.

אבישי ברוורמן: מה שנקרא שקיפות אמיתית, שמה שהשוקל רואה, גם זה שרוכש את המצרך יוכל לראות מה היה המשקל.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מעורך-דין אפרת רחלי מאירי, ראש תחום ייעוץ וחקיקה ברשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן, וכמו שאמרתי, כשאני אגיד עורך-דין מאירי – אני אקרא עכשיו רק עורך-דין רחלי מאירי – מכיוון שיושב כאן עורך-דין מאירי, שהוא מייצג גוף הרבה יותר עוצמתי מכל המשרדים במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: עורך-דין מאירי, את מי אתה מייצג?

<ערן מאירי: לא הייתי מגזים.

<ערן מאירי: רשת שופרסל, כבודה במקומה מונח.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, בלי חוש הומור אי-אפשר לשבת לסדר פסח.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אפרת רחלי מאירי: במסגרת מדיניות הממשלה לפעול לניתוק זיקה של חקיקה מהכרזה על מצב חירום, אנחנו מציעים להחליף את סעיף 5(ב) לצו הפיקוח על מצרכים ושירותים (הסחר במזון, ייצורו והחסנתו), משנת 1960, בכל הנוגע לאופן מכירת מצרכים, עת אותו מצרך נמכר לפי משקל בתקנות הגנת הצרכן (חובת גילוי משקל של מוצר), 2014.

<אפרת רחלי מאירי: למעשה, הסעיף הועתק as is, ואנחנו – כמו שאמרתי, במסגרת הניתוק ממצב החירום – מבקשים לעגן את זה בתקנות.

<אפרת רחלי מאירי: אני רוצה רק לציין שכל צו הפיקוח הוא למעשה תחת האחריות של משרד הבריאות.

<אפרת רחלי מאירי: אנחנו עדכנו אותו בדבר, ולגבי הסעיף הזה, זה סעיף שיהיה בר אכיפה אצלנו ולכן אנחנו מעגנים רק אותו בתקנות הגנת הצרכן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: זה נראה ברור לחלוטין.

אבישי ברוורמן: הערות בבקשה.

אבישי ברוורמן: עורך-דין סומפולינסקי.

<אביטל סומפולינסקי: הצו עצמו מדבר על "קמעונאי חייב להחזיק בחנותו את מכונת השקילה", ועכשיו אנחנו עוברים ל"עוסק חייב לגלות לצרכן את משקלו של מוצר".

<אביטל סומפולינסקי: זאת אומרת, גם אם אתה מוכר לא בחנות אלא מוכר לא משנה איפה, מוצר בשקילה, אתה חייב.

<אפרת רחלי מאירי: כן.

<אפרת רחלי מאירי: כל עוד אתה עוסק.

<אפרת רחלי מאירי: אנחנו פשוט התאמנו את זה להגדרות שבחוק הגנת הצרכן.

אבישי ברוורמן: הגיוני.

אבישי ברוורמן: אפילו אם אתה בבית, יש לך - - -

<אביטל סומפולינסקי: נגיד בשווקים, שזה לא נחשב חנות.

<לאה ורון: אנחנו הזמנו לישיבת הוועדה את יושב-ראש ועד הסוחרים משוק מחנה יהודה, וניסינו גם לאתר מהשוק בתל-אביב.

<לאה ורון: אני מבינה שהם לא הגיעו.

אבישי ברוורמן: אני מבין אותם.

אבישי ברוורמן: היום, כשצריך למכור את כל הדברים לחג, לבוא לכאן, להפסיד את העסק – ממילא גם ככה העסקים הקטנים לא כל כך פשוטים.

אבישי ברוורמן: רבותי, אם אין הערות.

אבישי ברוורמן: ..

<וגיף אליאב: עורך-דין אליאב, שאלה קצרה.

<וגיף אליאב: מה הסנקציות?

<אפרת רחלי מאירי: הסנקציות זה יהיה לפי חוק הגנת הצרכן.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: לא נקבעה סנקציה מפורשת לעניין הזה.

<וגיף אליאב: אבל בעצם זאת השאלה.

<וגיף אליאב: אם לא?

<הילה דוידוביץ בלומנטל: בסדר, אבל ישנם עוד סעיפים.

<וגיף אליאב: אזרחית, פלילית, כללית, לא יודע.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: קודם כול, ישנם עוד סעיפים היום בחוק שאין לצדם סנקציה.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: אני מזכירה שאנחנו במקביל על סף אישור הנושא של העיצומים הכספיים.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: יכול להיות – אני לא יודעת מה יהיה בדיון הבא, אבל יכול להיות שנצליח להכניס עוד תיקונים שיתקבלו עד שתאושר הצעת החוק בעניין העיצומים הכספיים, ונשקול האם הסעיף הזה מתאים או לא.

אבישי ברוורמן: בהחלט.

אבישי ברוורמן: גם כאן מקובלת עלי ההערה.

אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מאשר אותה פה אחד.

<לאה ורון: לא, אדוני צריך לקרוא.

<לאה ורון: שעורכת-הדין מאירי תקרא.

אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך-דין רחלי מאירי.

<אביטל סומפולינסקי: למה התחילה בעוד חודשיים אם זה בעצם פחות או יותר מעגן את המצב הקיים?

<אפרת רחלי מאירי: זה נוהג שמקובל, אבל אין לנו בעיה לשנות.

אבישי ברוורמן: את רוצה שנתחיל מעכשיו, בפסח, שנה חדשה?

<אפרת רחלי מאירי: אין לנו בעיה.

<הילה דוידוביץ בלומנטל: בגלל שזה מרחיב אולי.

<אפרת רחלי מאירי: אבל אצלנו זה מקובל לתת תקופה, זמן היערכות של חודשיים.

אבישי ברוורמן: מה שאתם רוצים.

אבישי ברוורמן: אם כך, מי קורא?

אבישי ברוורמן: עורך-דין רחלי מאירי.

<אפרת רחלי מאירי: "עוסק חייב לגלות לצרכן את משקלו של מוצר הנמכר על פי משקל, על ידי העמדת מכשיר השקילה באופן המאפשר לצרכן לראות על נקלה וללא הפרעה את פעולת השקילה ותוצאותיה.

<אפרת רחלי מאירי: תחילה תחילתן של תקנות אלה חודשיים מיום פרסומן.

<אפרת רחלי מאירי: " – וזה נתון לשיקול דעתכם.

<ערן מאירי: אם יורשה לי.

אבישי ברוורמן: עורך-דין מאירי, אתה מתנגד למה שאמרה עורך-דין מאירי?

<ערן מאירי: לא.

<ערן מאירי: אני רק דואג – האמת, אני לא דואג לשופרסל, אבל אם יש עוסקים שהיום המשקלים שלהם לא תואמים את התקנות, מן הסתם אני חושב שצריך לתת להם זמן להיערך לזה.

אבישי ברוורמן: חודשיים.

<אפרת רחלי מאירי: לכן נתנו חודשיים.

<אביטל סומפולינסקי: הצו היום כבר מחייב.

<ערן מאירי: אני לא מדבר על רשתות, ובעיקר הגדולות, שם זה כבר קיים ואין שום משמעות.

<ערן מאירי: אני מדבר דווקא על אותם סוחרים שלא נמצאים כאן – אני מניח שהם גם בטח לא יידעו מה קרה פה היום – שלמעשה, אני לא בטוח שהמשקלים אצלם תואמים את מה שיש כאן.

אבישי ברוורמן: תגובה של משרד הכלכלה.

<אפרת רחלי מאירי: אנחנו נדאג אם צריך, ניתן להם את הזמן כמובן של היערכות, כמו שאמרנו – חודשיים – אבל אם אתה מדבר על עניין שהם לא יודעים מה קורה פה, כמובן שאנחנו גם נפעל אפילו באופן עצמאי ליידע את מרחב העוסקים.

אבישי ברוורמן: זה נרשם בפרוטוקול, שעכשיו לקראת החג תפרסמו לכולם.

<אביטל סומפולינסקי: הם גם הוזמנו לדיון.

אבישי ברוורמן: אבל לא חשוב - - -

<לאה ורון: וזאת הנקודה המשמעותית.

אבישי ברוורמן: אני מקבל את הערתך.

אבישי ברוורמן: המשרד יעשה את הכול כדי לא לפגוע בעסקים קטנים שצריכים לתקן את הדברים.

<אפרת רחלי מאירי: אני לא יכולה רק להתחייב שזה יהיה מפורסם לפני החג.

<אפרת רחלי מאירי: בכל מקרה, נותנים להם זמן היערכות של חודשיים.

אבישי ברוורמן: כל מי שמגעיל את הכלים, אני לא רוצה להפריע לו.

אבישי ברוורמן: כל אחד בדרכו, לפי אמונתו.

אבישי ברוורמן: אם כך, רבותי, אנחנו סוף כל סוף נותנים למי שרוצה לעלות על המשקל, משני הצדדים שיראו את המשקל המתאים.

אבישי ברוורמן: זה לא שייך אבל לענייני דיאטה, נכון?

אבישי ברוורמן: את זה אפשר להסתיר.

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: אם כך, רבותי, אני מאשר את זה פה אחד.

אבישי ברוורמן: התקנות מאושרות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.