ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 39, 2014-02-17 13:00

משה גפני: צהריים טובים.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: הנושא הוא הצעה לסדר היום בנושא השקעות בשוק ההייטק הערבי של חבר הכנסת באסל גטאס.

משה גפני: אני מקדם בברכה את שר הכלכלה, את חבר הכנסת נפתלי בנט.

משה גפני: כאן זו ועדה שאין בה כמעט מחלוקות פוליטיות, ופה דנים לגופו של עניין, ואני מזמין אותך תמיד להשתתף בדיונים, בוועדה, כשתמצא לנכון.

משה גפני: בכל מקרה, אני מודה לך שתיאמנו את המועד.

משה גפני: פעם אחת זה נדחה בגלל סיבות אובייקטיביות, ואני שמח שאתה כאן.

משה גפני: ואני אבקש מחבר הכנסת באסל גטאס להעלות את הנושא.

באסל גטאס: כבוד היושב ראש, כבוד השר, אני מודה לך על זה שבאת להשתתף בדיון.

באסל גטאס: אנחנו גם ישבנו ודיברנו ספציפית על ההצעה הזו בישיבה שהייתה בינינו לפני שבועיים.

באסל גטאס: העניין של הפיתוח הכלכלי וחיזוק הכלכלה הערבית הוא נושא שלא יורד מהפרק כבר חמש-שש שנים.

באסל גטאס: בעצם, מאמצע ממשלתו של מר אהוד אולמרט, זה בא לחזית או לקדמת הדיון הציבורי, וכולם פתאום גילו, בצדק מבחינתי, שאחד ממנופי הצמיחה העיקריים, אם לא העיקרי ביותר, לקידום הכלכלה ורמת החיים בישראל זה ההתפתחות של הכלכלה הערבית.

באסל גטאס: זה מה שנשאר.

באסל גטאס: מדברים גם על החרדים.

באסל גטאס: ואז, באותן שנים, כשישראל ניסתה להצטרף למדינות ה-.D.C.E.O אני בכמה פעמים כתבתי ואמרתי שאני לוקח ברצינות את העניין הזה שמתחיל להשתנות הכיוון לגבי ההתפתחות של הכלכלה הערבית בגלל שיש – אמרתי את זה פעם - - - אבל אני מתכוון לזה: בגלל שזה טוב ליהודים גם.

באסל גטאס: יעני, ההתפתחות של הכלכלה הערבית זה טוב גם ליהודים, לא רק לערבים, במובן הזה שזה מביא את כל הכלכלה של המדינה קדימה.

באסל גטאס: כמובן, רוב השיח על נושא ההתפתחות הכלכלית של הכלכלה הערבית הולך לרוב לכיוון או של העסקת נשים, ובצדק; כי הנשים הערביות, אחוז השתלבותן בשוק העבודה הוא נמוך ביותר, גם בהשוואה לנשים יהודיות וגם בהשוואה לגברים ערבים.

באסל גטאס: היום מדברים על 25%.

באסל גטאס: אני ראיתי לאחרונה, מר איימן סייף דיבר על 27%.

חנין זועבי: 22%.

באסל גטאס: אצלנו, בנתונים שיש לנו אולי יש גידול מבורך בשנה-שנתיים האחרונות, אבל הוא תמיד היה בין 23% ל-25%, וזה עניין - - -

משה גפני: מה זה "לנו"?

משה גפני: למי זה "לנו"?

נפתלי בנט: לנשים ערביות.

משה גפני: לא, את זה הבנתי, אבל אמרת שלפי הנתונים שלנו.

באסל גטאס: שיש לי.

באסל גטאס: יעני, שיש במאגרים של כל מיני עמותות וכל מיני חישובים.

באסל גטאס: אני סומך על הנתונים של מר איימן סייף.

באסל גטאס: אם מר איימן סייף מביא נתונים של הממשלה שאחוז הנשים גדל בשוק העבודה זה אך טוב.

משה גפני: הוא גדל?

<איימן סייף: כן.

<איימן סייף: הוא יגדל והוא עומד על 27%.

באסל גטאס: אנחנו פועלים בשביל שזה יגדל, לא בשביל.

באסל גטאס: זה אינטרס שלנו שזה יגדל, לא שנמשיך לקטר שזה 25%.

<איימן סייף: הוא גדל והוא עומד על 27%.

באסל גטאס: אני יודע דבר אחד מסקר שאני בעצמי הייתי יוזם לפני כמה שנים, שככל שהאישה הערבייה לומדת יותר, יעני הנשים הערביות הן מעל 14 שנות לימוד, אחוז התעסוקה ביניהן דומה כמעט ליהודיות.

באסל גטאס: יעני, הגרף עולה.

<איימן סייף: 77%.

באסל גטאס: כן.

באסל גטאס: אם היא בוגרת תואר ראשון כמובן.

באסל גטאס: יש לנו עוד נתון, שאחרי כמה שנים זה יורד בגלל שהיא מתחילה עם חיי המשפחה, ואין לה תחבורה, ואין לה את כל התנאים.

באסל גטאס: אבל זה לא הנושא שלנו.

באסל גטאס: אני אומר שזה הכיוון העיקרי, השיח העיקרי כשמדברים על התפתחות הכלכלה הערבית, וגם שיח של אזורי תעשייה וכל נושא התשתיות.

באסל גטאס: מעט מאוד מדברים על האיכות, על איכות ההתפתחות הכלכלית שיש לנו בעצם.

באסל גטאס: הנכס המרכזי והעיקרי של האוכלוסייה הערבית, של החברה הערבית, הנכס הזה הוא כוח אדם, ואנחנו רוצים כלכלה שמבוססת כוח אדם מקצועי.

באסל גטאס: לא רוצים כלכלה של חברות כוח אדם ולהיות ב-low-edge של סולם התעסוקה.

באסל גטאס: אנחנו רוצים גם חברות הייטק ובגדול, כי יש לנו ואנחנו יכולים להתחרות מבחינת טיב כוח האדם.

באסל גטאס: היום אני מעריך שכל שנה מאות מהנדסים ערבים גומרים אוניברסיטה ומצטרפים לשוק העבודה.

באסל גטאס: אין לי נתונים מהימנים אבל אני חושב שרק מעט מהם משתלבים בחברות ההייטק ובשוק העבודה, שיעני מציע להם הזדמנות עבודה.

באסל גטאס: והראיה שפחות מ-2% מעובדי ההייטק בישראל הם ערבים.

באסל גטאס: עכשיו, יש הרבה סיבות, יש הרבה סיבות: גם מבחני הקבלה, גם הריחוק ממקום המגורים שלהם.

באסל גטאס: לא כל אחד רוצה לעבוד בתל אביב ולגור בתל אביב או באזור רמת החייל, והוא יודע שהרבה דרכים סגורות בפניו אחר כך.

באסל גטאס: הוא לא יכול.

באסל גטאס: יעני הסביבה הטבעית שלו רחוקה מרמת החייל, ואלה שעושים את זה, ויש לנו בכירים באינטל ובכירים בכל תעשיית, בכירים, אבל הם מעטים.

באסל גטאס: הם היוצא מהכלל שמצביע על הכלל.

באסל גטאס: ומהניסיון שהצטבר אצלנו בשנתיים האחרונות יש עשרות אם לא מאות מהנדסים שיש להם רעיון, שהם חולמים, הולכים לישון בלילה וקמים בבוקר עם אותו רעיון למיזם בתחום הסלולר, בתחום האינטרנט, בתחום מדעי המחשב, בכל מיני, שחסר להם את - -

אראל מרגלית: דחיפה.

באסל גטאס: - - הדחיפה הראשונה, שחברי, חבר הכנסת אראל מרגלית בטח יודע איפה זה מתחיל.

באסל גטאס: הוא אמנם מצטרף אחר כך, אבל הוא יודע שאם לא תהיה הדחיפה הראשונה של כמה עשרות או מאות אלפי השקלים הראשונים, בשביל שאותו מהנדס יקום ויעסיק את עצמו, ויעסיק, ויקנה שירותים בסיסיים בשביל שהמיזם שלו יתחיל להתגלגל, ובעוד שנה או שנה וחצי יוכל לבוא ולהציג לקרנות הון סיכון, אם זה חבר הכנסת אראל מרגלית או אחרים, ולהגיד להם: הנה, יש לי מיזם, ויש - - - of concept או יש - - - או יש משהו שמתחיל לעבוד, ואם אין את הדחיפה הזו אני מעריך שאותם אנשים ימצאו את עצמם שוב או מובטלים או הולכים להיות מורים או עושים הסבה מקצועית למשהו אחר.

באסל גטאס: זו האחריות של המדינה לקחת את אותם אנשים קדימה.

באסל גטאס: המדינה עשתה את זה בגדול באמצע שנות ה-90 כשהיא הקימה את קרן "יוזמה".

באסל גטאס: קרן ההון סיכון הראשונה בישראל הייתה קרן ממשלתית.

באסל גטאס: אמנם, בהיקף הרבה יותר גדול.

באסל גטאס: כל הדרישה שלי, הבקשה, ההצעה שלי היא להקים קרן יותר קטנה, שעלות הניהול שלה כמעט אפסית, בתוך משרד המדען הראשי.

באסל גטאס: ישימו לעצמם מטרה של 20 פרויקטים בשנה, לממן 20 חברות כאלה בשנה.

באסל גטאס: זה תעסוקה.

באסל גטאס: זה גם מינוף של ידע שכבר המדינה השקיע אותו.

באסל גטאס: כל מהנדס כזה שבוגר היום מדעי המחשב או .T.I ויושב ללא עבודה זה הפסד.

באסל גטאס: אתה מנצל אותו, ידע שכבר הושקע בו.

באסל גטאס: וגם, לדעתי, התשואה למדינה בסוף על אותה השקעה, לאותה קרן, תהיה מונים יותר גדולה בעצם יצירת השוק והתעסוקה.

באסל גטאס: ואני מעריך שמכל 10 חברות כאלה אחת אולי תהיה VIBER או שאחת תהיה WAZE.

באסל גטאס: מכל 20 אם תהיה VIBER אחת זה גם טוב.

משה גפני: אוקיי.

באסל גטאס: תודה רבה.

משה גפני: אדוני השר, בבקשה.

נפתלי בנט: קודם כל, תודה, אדוני היושב ראש וחבריי חברי הכנסת ומר איימן סייף.

נפתלי בנט: אנחנו כולנו פה מיושרים על אותה משימה וזה להכניס את המגזר הערבי להייטק.

נפתלי בנט: נרצה או לא נרצה ההייטק זו כלכלה אחרת מהכלכלה הרגילה בכמה מובנים: קודם כל, פניה של ההייטק תמיד החוצה, השווקים.

נפתלי בנט: אני כשהקמתי את החברה שלי לא פעלתי כמעט בשוק הישראלי, אלא מיד אתה מוכר לארצות הברית, לקנדה, לאנגליה.

נפתלי בנט: אז במובן הזה, מ-,day one מההתחלה אתה חי גלובלית.

נפתלי בנט: וזה מדהים, זה חושף אותך לכל העולם, עם כל הקשיים ועם כל התחרות מצד אחד, אבל עם כל ההזדמנויות, וזה מרתק.

נפתלי בנט: במובן הזה זה לצאת מהשוק המקומי.

נפתלי בנט: והמשמעות של זה זה גם שהצמיחה של כל בודד, כל פרט בהייטק, היא בעצם בלתי מוגבלת, כי יש לך את כל העולם.

נפתלי בנט: וגם המשכורות וגם הצד הכלכלי הוא פשוט בליגה אחרת באופן מובנה, מההתחלה.

נפתלי בנט: עכשיו, מצד שני יש כלכלה שלמה שהיא לא הייטק.

נפתלי בנט: ברמת מאקרו יש לנו מטרה: גם להרים את התעשיות המסורתיות ולעשות להן מעין הייטקיזציה, עם .D.N.R, עם חדשנות, וגם להכניס כמה שיותר אנשים בכל זאת למעגל ההייטק.

נפתלי בנט: מי שיכול יכול, והיום יש הרבה שיכולים והם לא, וחבל.

נפתלי בנט: פשוט חבל.

נפתלי בנט: המגזר הערבי הוא מקור בלתי נדלה לכישרון שעוד לא גירדנו את קצהו.

נפתלי בנט: אני מדבר עכשיו מבחינת האינטרס הלאומי של מדינת ישראל וההייטק הישראלי, בלי לעשות טובות לאף אחד.

נפתלי בנט: בלי טובות.

נפתלי בנט: מי שלא מנצל את המאגר של הערבים במדינת ישראל ואת כל הכישרון שקיים שם, אנחנו כמדינה יוצאים פראיירים.

נפתלי בנט: ולכן אנחנו, ונתתי הוראה בכלל במשרד הכלכלה, מעבר לתחום ההייטק: זה נושא מרכזי.

נפתלי בנט: אין יותר מקומות שאני עושה ביקורי פתע ממרכזי ההכוון בתעסוקה הערבית ברחבי הארץ.

נפתלי בנט: אני אוהב לעשות את זה, אוהב לגעת באנשים, לראות מה קורה, וקורה הרבה.

נפתלי בנט: אז קודם כל ברמת מאקרו, המגזר הערבי מבחינתי הוא בעדיפות גבוהה מאוד, וזה ימשיך להיות ככה.

נפתלי בנט: כבר לבכירי המשרד נמאס לשמוע את ההטפות שלי בעניין הזה אבל אני אמשיך.

נפתלי בנט: לגבי ההייטק עצמו: קודם כל, רשמתי בפניי את הרעיון שאתה אומר.

נפתלי בנט: מה שנאמר פה זה בעצם להקים קרן ייעודית ערבית.

נפתלי בנט: אני לא מת על זה באופן כללי.

נפתלי בנט: אני אוהב יותר שמה שאנחנו כבר עושים, במסגרת המדען הראשי יש לנו בודקים את דוברי השפה הערבית.

נפתלי בנט: יש לנו את דוקטור שאריף גאנם, יש לנו את דוקטור קאטוף ממתימו"פ.

נפתלי בנט: אז במסלול הסטנדרטי של המדען הראשי, בלי שום פרוטקציה, אתה בא, אם אתה ערבי אתה תקבל שירות בערבית.

נפתלי בנט: בסדר?

נפתלי בנט: אבל אני אבדוק את זה כי אני מסכים שיכול להיות שצריך לתקופת הביניים איזושהי עזרה מיוחדת בתפיסת ההעדפה המתקנת.

באסל גטאס: אתה מדבר על הלוואות.

נפתלי בנט: אתה דיברת על הלוואות או על?

באסל גטאס: לא, המסלולים שאתה מדבר עליהם.

נפתלי בנט: לא, לא, לא, לא, אני דיברתי על השקעות, סליחה.

נפתלי בנט: המדען הראשי זו השקעה, שאם אתה מצליח ואתה עושה אקזיט אז אתה מחזיר.

אראל מרגלית: זו הלוואה חסרת סיכון.

נפתלי בנט: אתה לא צריך להחזיר את ההלוואה אם אתה נכשל, בסדר?

נפתלי בנט: אם אתה מצליח מאוד זה כבר לא כל כך משנה.

נפתלי בנט: דבר שני, אנחנו עושים outreach.

נפתלי בנט: אנחנו בעוד חודש מקיימים כנס חדשנות ומו"פ למגזר הערבי.

נפתלי בנט: אגב, בשונה מהמגזר היהודי אנחנו גם לא נגבה כסף כי אנחנו רוצים פשוט, קוראים לצעירים ולא רק לצעירים, ערבים, ערביות, לבוא כדי להיחשף להזדמנויות בשוק ההייטק, ואנחנו נממן את זה בצורה מלאה בלשכת המדען הראשי.

נפתלי בנט: דבר שלישי, אנחנו עושים משהו שהוא גם יחסית חריג: הוריתי למדען הראשי למפות חברות רלוונטיות מהמגזר ולצאת אליהן ולא רק לחכות שהן יפנו.

נפתלי בנט: בדרך כלל, המסלול הסטנדרטי במדען הראשי – אתה מחכה שייפנו אליך, ובלי עין הרע יש מספיק פונים.

נפתלי בנט: פה ביקשתי שאנחנו נפעל בצורה יזומה.

נפתלי בנט: גם לכל הביקורים שלי בחוץ לארץ אני בדרך כלל מביא איתי אנשי עסקים בשביל לנסות ולסגור דילים.

נפתלי בנט: אני תמיד מקפיד על לפחות נציגות אחת מהמגזר.

נפתלי בנט: - - - הבאנו את אלפא אומגה.

נפתלי בנט: ב-road show לתחליפי דלק בארצות הברית היה מר סובחי באשיר.

נפתלי בנט: ועכשיו אנחנו יוצאים למהלך הבא וזה מכינה למחקר ופיתוח בתעשייה המסורתית.

נפתלי בנט: הרעיון הוא שאנחנו נעמיד 200 שעות ייעוץ להייטקיזציה של תעשייה מסורתית.

נפתלי בנט: זה קורה בצורה די יפה במגזר היהודי, אבל במגזר הערבי אנחנו נממן 75% מעלות הייעוץ.

נפתלי בנט: והתחלנו כבר לסרוק ופנינו ביוזמתנו לחברות שאנחנו יכולים להכניס חדשנות, אלמנטים של חדשנות, תיעוש וכולי, וכבר אישרנו את הבקשות, ואני קורא לכולם לגשת.

נפתלי בנט: אבל יש לי בקשה אחת מכם כנציגי המגזר ומנהיגי המגזר הערבי: תראו, הסתובבתי הרבה ויש נקודה אחת כואבת וזה נושא האנגלית.

נפתלי בנט: יותר מדי מקומות שהגעתי אליהם הם לא יודעים אנגלית, הצעירים.

נפתלי בנט: עכשיו, אנחנו, כולנו, אגב גם במגזר היהודי, אבל למשל אצלנו, בציונות הדתית, יש לנו בעיה מאוד דומה: אנחנו לא הקפדנו ללמד אנגלית ברמה גבוהה.

נפתלי בנט: היום אי אפשר להיכנס להייטק כמעט בלי אנגלית.

נפתלי בנט: מאוד-מאוד קשה.

נפתלי בנט: אז אני מפה, אם יש פה כלי תקשורת ערביים אני ממש מפציר, שהורים יישבו על הילדים ללמוד אנגלית, ללמוד מתמטיקה, כי אלה שני הכלים: מתימטיקה ואנגלית.

נפתלי בנט: עם כל הכבוד לשאר המקצועות, הכול חשוב, ואני באמת לא מזלזל, אנחנו חייבים את הידע הבסיסי באנגלית ובמתימטיקה ברמה טובה כדי שנכניס.

נפתלי בנט: אני חייב להגיב: כשהייתי מנכ"ל הייטק, אני לא זוכר כמעט שהגיעו פניות של ערבים לעבודה.

נפתלי בנט: הייתי שמח.

נפתלי בנט: לא הגיעו כמעט.

נפתלי בנט: אני אומר לכם את האמת.

עיסאווי פריג': - - -

באסל גטאס: - - -

חנין זועבי: זו הבעיה.

נפתלי בנט: יכול להיות.

נפתלי בנט: יכול להיות.

נפתלי בנט: זה היה לפני 12 שנה, 13 שנה כבר, אני מקווה.

נפתלי בנט: ולצעירים אני אומר, אני ממש קורא לצעירים: אם אתם יכולים, ואל תפחדו, תפנו, ואתם תתאכזבו, כי יש דעות קדומות.

נפתלי בנט: כמה שנגיד: הכול בסדר – לא הכול בסדר.

נפתלי בנט: כולנו יודעים את האמת.

נפתלי בנט: אז בפעם הראשונה – לא, בפעם השנייה – לא, בפעם השלישית – לא, בפעם הרביעית – כן.

נפתלי בנט: ואנחנו צריכים את הנחשונים האלה שייפרצו את תקרת הזכוכית, יהוו דוגמה, יצליחו בענק, יקראו אחריהם לדורות הבאים – זה ממש, ממש בנפשי הדבר הזה, של להכניס את המגזר הערבי להייטק.

נפתלי בנט: אז לסיכום, כל אחד יש לו תפקיד: ההורים, לדאוג לאנגלית ולמתימטיקה; הצעירים, לא להירתע גם אם נכשלים פעם אחת ופעם שנייה ופעם שלישית; יש לנו גם תכניות ליזמות, והלוואות והשקעות בהיקפים מאוד, למעשה בהיקפים אדירים; ואנחנו ברמה הממשלתית נעשה את שלנו.

נפתלי בנט: אני מתנצל, היום זה יום השוויון בנטל - - -

משה גפני: לא, רגע - - -

עיסאווי פריג': - - - לשמוע אותנו, אחרת מה הדיון?

משה גפני: כמה דקות.

חנין זועבי: הם חיכו כל הזמן.

חנין זועבי: אדוני השר, המומחים חיכו כל הזמן כשדיברת, אז אולי תבין למה הם מחייכים.

עיסאווי פריג': אדוני השר, עד שהם זוכים שתשב איתם.

נפתלי בנט: אוקיי.

נפתלי בנט: בסדר גמור.

נפתלי בנט: אני אוכל ממש - - -

משה גפני: השר אמר שהוא חייב ללכת.

משה גפני: אני חושב שצריך משפט אחד או שניים שהשר ישמע.

משה גפני: אם אתם רוצים שמישהו אחר ידבר; אם לא, אז חברי הכנסת, משפט או שניים.

חנין זועבי: אני מעדיפה שהם ידברו.

משה גפני: מי זה "הם"?

<נמי אשקר: נמי אשקר מ-.M.B.I.

<נמי אשקר: אני היום עובד ב-.M.B.I, אבל גם הקמתי חברה בתחום ה-software service שנמכרה, ועשיתי אקזיטון, לא אקזיט.

נפתלי בנט: מאיפה אתה בארץ?

<נמי אשקר: מכפר יאסיף.

<נמי אשקר: במקור מאיקרית, אבל גר בכפר יאסיף.

<נמי אשקר: הנושא של השילוב של הצעירים ושל הבוגרים - - - להייטק הישראלי מתחיל ב-networking, כי זאת הבעיה היחידה.

<נמי אשקר: אני חושב שבשנים האחרונות הנושא הזה נהיה הרבה יותר טוב.

<נמי אשקר: החברה או החברות, חברות ההייטק בעיקר, כבר הכירו בפוטנציאל הזה, אבל עדיין יש בעיה ביוזמות, וזה מה שחבר הכנסת באסל גטאס ציין.

<נמי אשקר: כדי לעשות את הסטרטאפ הראשוני צריך את ה-seed money הזה, להקים את הפעילות.

<נמי אשקר: זה רעיונות שמתגלגלים אצל צעירים.

<נמי אשקר: הבן שלי אחד מהם, שהוא עזב כרגע את מיקרוסופט לטובת סטרטאפ שהוא הקים, ואגב הוא מוכר באוסטרליה את המוצר שלו.

נפתלי בנט: אבל הוא בארץ.

<נמי אשקר: הוא סיים טכניון.

נפתלי בנט: איפה החברה יושבת?

באסל גטאס: במרתף - - -

<נמי אשקר: באוסטרליה.

נפתלי בנט: הוא בארץ או באוסטרליה?

<נמי אשקר: הפיתוח פה ובהודו והחברה באוסטרליה.

<נמי אשקר: הוקמה באוסטרליה.

נפתלי בנט: אז איפה הפיתוח פה?

משה גפני: איפה הוא נמצא?

<נמי אשקר: בארץ.

נפתלי בנט: איפה?

<נמי אשקר: בתל אביב.

נפתלי בנט: בתל אביב?

<נמי אשקר: כן.

נפתלי בנט: אז הוא גר בתל אביב?

<נמי אשקר: זה default.

<נמי אשקר: גם אני כשהתחלתי את הקריירה לפני 30 שנה התחלתי בתל אביב.

<נמי אשקר: אז ה-networking והבעיה הגיאוגרפית זאת הבעיה.

<נמי אשקר: צריך לעשות שני דברים, לדעתי: צריך לתת את ה-push הזה.

<נמי אשקר: צריך להקים מרכזי תעסוקה אבל לא במתכונת הקיימת.

<נמי אשקר: המענקים שמקבלים היום מהמדינה, בעיקר המסלולים של משרד הכלכלה, קצת בעייתיים.

<נמי אשקר: בעיקר הנושא הזה שמכריחים אותנו לגייס - - -.

<נמי אשקר: אני חושב שזאת בעיה.

<נמי אשקר: צריך לעשות את ה-diversity בצורה מלאה, ולא להגיד: 90% ערבים.

נפתלי בנט: אז מה היית מגדיר?

<נמי אשקר: לא להגביל.

<נמי אשקר: שהיזם הערבי לא יהיה מוגבל בזה שהוא יגייס 90% - - -

נפתלי בנט: זאת אומרת שהפקטור יהיה זהות היזם.

נפתלי בנט: היזם הוא ערבי ואז הוא חופשי.

<נמי אשקר: כן.

<נמי אשקר: כן.

<נמי אשקר: הוא יהיה חופשי.

<נמי אשקר: הוא לא יהיה מוגבל.

<נמי אשקר: אני חושב שזו בעיה.

<נמי אשקר: גם כשרצינו professional qualification בתחומים מסוימים, אין מה לעשות, לא קיימים במגזר הערבי.

<נמי אשקר: לא קיימים וגם כמה שנים ייקחו עד שיהיו קיימים.

<נמי אשקר: היום אני חושב שקצת בנינו תשתית אבל עדיין רחוקים מהיעד - - -

נפתלי בנט: יש היום, יש קאדר של יזמים ערבים פוטנציאליים, שאם יקבלו השקעות - - -

<נמי אשקר: מעט מאוד, והכול מתרכז בתחום ה-WEB.

<נמי אשקר: אין RND - - -

<קריאה: אני חולק, אני חולק - - -

<קריאה: - - -

משה גפני: רבותיי - - -

נפתלי בנט: רגע, בואו נעשה כזה דבר.

נפתלי בנט: שנייה.

נפתלי בנט: חבר'ה, תקשיבו, אני יותר צמא לשמוע אתכם משאתם.

נפתלי בנט: אני עכשיו קובע שאנחנו נעשה follow-up אצלי במשרד בלי פוליטי כזה.

נפתלי בנט: אני רוצה לפגוש את ההייטקיסטים הערבים, ללמוד מכם ולשמוע הצעות - - -

<קריאה: - - - לא קשורה להייטק?

עיסאווי פריג': ואיך תשמע?

עיסאווי פריג': אבל צריך - - - הייטקיסטים שלא נמצאים כאן, שלא - - -

נפתלי בנט: בסדר - - -

משה גפני: רבותיי, שנייה.

משה גפני: אדוני השר, אתה - - -

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': יש אנשים שלא הוזמנו.

עיסאווי פריג': תבינו, זה לא - - -

משה גפני: אדוני השר, קודם כל השתלטת לי על השוויון בנטל, עכשיו אתה משתלט לי על הוועדה.

נפתלי בנט: לא, לא, לא.

נפתלי בנט: אני מת לשמוע את החבר'ה.

חנין זועבי: אם יש לך חצי שעה זה יספיק.

חנין זועבי: אדוני השר, זו הזדמנות, באמת, תשמע אותם לחצי שעה ואנחנו לא נדבר.

חנין זועבי: חברי הכנסת - - -

נפתלי בנט: אני אשמע עוד שתיים-שלוש דקות.

נפתלי בנט: אני לא יכול, אני לא רוצה לאחר.

נפתלי בנט: יש לי דרך ארץ.

משה גפני: אני אאפשר דקה לכל אחד כדי שהשר ישמע, ואנחנו, הנהלת הוועדה, מנהלת הוועדה – אתה לא מקשיב לי.

עיסאווי פריג': כן, אבל גם חברי כנסת.

עיסאווי פריג': זו לא הזמנה אישית של חבר הכנסת באסל גטאס שמזמין חברים, שכל אחד מציג עמדה ולחברי הכנסת אין זמן לדבר.

עיסאווי פריג': זה לא הגון.

משה גפני: חבר הכנסת עיסוואי פריג', שב.

עיסאווי פריג': זה מה שככה אני רואה.

נפתלי בנט: בוא, אני רוצה לשמוע.

עיסאווי פריג': זה ככה מה שאני רואה.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', שב.

משה גפני: שב.

עיסאווי פריג': אני מוותר על זכות הדיבור, אבל מה שאני רואה, לא נודע לי.

עיסאווי פריג': יש גם הייטקיסטים שאנחנו יכולנו להזמין.

עיסאווי פריג': זה לא דבר אישי, עם כל הכבוד.

עיסאווי פריג': באמת.

עיסאווי פריג': צריך ככה.

עיסאווי פריג': וזה וזה וזה - - -

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני הולך לדבר עכשיו.

משה גפני: אני אאפשר דקה לחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אז אני מוותר על זכות הדיבור.

משה גפני: דקה.

עיסאווי פריג': אני - - -

משה גפני: אבל דקה.

עיסאווי פריג': כי אז השר מזמין.

עיסאווי פריג': תראה כמה הייטקיסטים - - -

משה גפני: אבל תקשיב לי שנייה.

משה גפני: מנהלת הוועדה תתאם זמן איתך, אדוני השר, - -

נפתלי בנט: מצוין.

משה גפני: - - עם האנשים שעוסקים אצלך במשרד, עם חברי הכנסת, - -

נפתלי בנט: מצוין.

משה גפני: - - ועם היזמים.

משה גפני: כל אחד שיביא את היזמים שהוא מכיר כדי לפתור.

משה גפני: יכול להיות שגם אני אבוא.

משה גפני: נעשה את הדיון הזה.

משה גפני: זה לא מספיק.

משה גפני: חצי השעה פה לא מספיקה.

משה גפני: זה יפה שבאת לכאן.

משה גפני: זה לא מספיק בגלל שגם לחברי הכנסת יש מה לומר בעניין וגם היזמים.

משה גפני: אנחנו נתאם את המועד והמועד יהיה קרוב.

משה גפני: דקה, בבקשה.

<דאוד אמסיס: שלום, שמי דאוד.

<דאוד אמסיס: אני רמלאי שגר בחיפה.

<דאוד אמסיס: אני לא הולך לדבר על ההייטק.

<דאוד אמסיס: אני מ-2008 מנסה לעשות מיזם – טלוויזיה רב ערוצית לחברה הערבית.

<דאוד אמסיס: היום בחברה הערבית אין טלוויזיה המנוהלת בדומה ל-YES ול-HOT.

<דאוד אמסיס: ומ-2008 עד היום פתחתי כל דלת ודפקתי על כל דלת כדי לעשות את המיזם הזה.

<דאוד אמסיס: היום אני נתקל בקשיי גיוס כסף למיזם.

<דאוד אמסיס: יש לי שותף אסטרטגי מאוד גדול במדינה, תכנית עסקית מוכנה, אני יכול לצאת לדרך ממש בקרוב, ויש לי בעיית גיוס הון.

<דאוד אמסיס: היום בחברה הערבית יש בעיית משאבי הון גדולים, ואנחנו נתונים לחסדיה של קרן ערבית אחת שבכלל - - -

משה גפני: בקיצור, מה שאתה אומר:

משה גפני: חסר ערוץ טלוויזיה שיהיה - - -

<דאוד אמסיס: לא, לא, לא, חסר הון כדי להוציא חברה שיכולה להעסיק 300 עובדים.

<דאוד אמסיס: נמצאת בצפון עם כל היכולות.

<דאוד אמסיס: ומ-2008 אני לא יודע איך לעשות את זה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

<נסרי סעיד: שלום.

<נסרי סעיד: אני נסרי סעיד, מנכ"ל החממה הטכנולוגית NGT מנצרת.

<נסרי סעיד: אני רוצה רק להצביע על ניצול של פוטנציאל מדעי וטכנולוגי של המגזר הערבי, שאני רואה אותו גם בהייטק אבל אני רואה אותו יותר בתחום של מדעי החיים ו-medical devices.

<נסרי סעיד: וזה העניין שאנחנו צריכים להסתכל עליו: איך אנחנו או איך המדינה יכולה לעזור בבניית תשתית לעזור למדענים ולחוקרים של המגזר הערבי.

<נסרי סעיד: וזה תשתיות שאני חושב שבטווח של 60 שנה לא הושקע בבניית התשתית עצמה.

<נסרי סעיד: מדברים על יזמים ומדברים על גיוס כספים ואנשי עסקים – אם אין תשתית אי אפשר למשוך משקיעים מתל אביב לצפון או לפריפריה או למגזר הערבי.

<נסרי סעיד: למשל: אנחנו יודעים שהכסף, להעביר אותו צפונה, לפריפריה, למגזר הערבי, זה קשה.

<נסרי סעיד: אז אני חושב שעיקר הפעילות של המדינה צריכה להיות השקעה בתשתיות להקמת חברות סטרטאפ, וזה תשתיות - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: רבותיי, תראו, אנחנו ממשיכים את הדיון.

משה גפני: השר צריך לעזוב, אנחנו ממשיכים את הדיון.

משה גפני: אנחנו גם נעביר לשר את הפרוטוקול.

משה גפני: אדוני השר, אנחנו מתאמים זמן.

משה גפני: אם תרצה זה יהיה פה, ואם תרצה זה יהיה אצלך במשרד.

משה גפני: אנחנו מתאמים - - -

עיסאווי פריג': פורום הסטרטאפים זה – יש אנשים שפנו אליי ולא ידעתי שאני צריך - - -.

עיסאווי פריג': באמת.

משה גפני: אבל אנחנו ממשיכים את זה.

משה גפני: ממשיכים.

נפתלי בנט: לא, לא, זה לא סגור.

נפתלי בנט: זה פתוח.

<קריאה: אני מזמין - - -

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: דבר עם הגברת ענת לוי, היא מנהלת הוועדה.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', בבקשה.

עיסאווי פריג': הנושא הזה כל כך חשוב והוא בעצם הנושא, הסוגיה שמסוגלת למנף את כל החברה הערבית, וחבל שהשר לא נמצא כאן.

משה גפני: כשאנחנו נמשיך את הדיון.

עיסאווי פריג': זה פחות.

באסל גטאס: אבל יש את סגן המדען הראשי - - -

<איימן סייף: יש, יש.

<איימן סייף: - - - של המדען הראשי נמצאת כאן והיא תעביר - - -

עיסאווי פריג': אני צריך לשמוע מהשר את הדברים.

עיסאווי פריג': אני רוצה נתונים: כמה המדען הראשי השקיע בסטרטאפים של חברות ערביות לעומת חברות יהודיות.

עיסאווי פריג': זה נתון.

עיסאווי פריג': פשוט מאוד.

עיסאווי פריג': מה צריך, כמה, מה לעשות בכדי להכניס את הצעירים הערבים יותר לטכנולוגיה ולמתימטיקה.

עיסאווי פריג': הרי בקושי אתה מוצא מורה שילמד חמש יחידות מתימטיקה.

עיסאווי פריג': מה הגובה.

עיסאווי פריג': מה השר יוכל לעשות ב-23% תלמידים מי"א שיש להם חינוך, שעומדים על תנאי סף לקבלה לאוניברסיטה.

עיסאווי פריג': מה השר?

עיסאווי פריג': אני - - - הייטק.

עיסאווי פריג': הוא אומר: אנחנו פראיירים שלו.

עיסאווי פריג': איפה אני צריך יש סדרת שאלות שנקבל תשובה.

עיסאווי פריג': כשאני מסתובב בחברה הערבית, בכל מקום, בכל ישוב שאני נכנס, אני תמיד שומע סטודנטים מתוסכלים, בוגרי אוניברסיטאות, מהטכניון ומהרבה מקומות שאין להם מקום עבודה בכלל.

עיסאווי פריג': לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש ולא ארבע, כמו שהשר אמר.

עיסאווי פריג': הם פנו ולא הצליחו לקבל מקום עבודה.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע מהשר, מה, איך אני קולט את הצעירים האלו לפני שאני חושב על המיזמים.

עיסאווי פריג': איך אני משלב את הצעירים.

עיסאווי פריג': אני רוצה נתונים מהשר.

עיסאווי פריג': השר הלך.

עיסאווי פריג': יש לי רשימת שאלות.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אני חושב שהנושא הזה כל כך חשוב, כל כך כואב, והוא מסוגל למנף את כל החברה הערבית וגם את המדינה.

עיסאווי פריג': כ-20% מהכוח של המדינה לא מנוצל, וזה מורגש בצמיחה, ויורגש בשנים הבאות.

עיסאווי פריג': אני מבקש לקיים דיון נוסף עם השר.

עיסאווי פריג': לחשוב על סוגיה, להזמין את - - -.

עיסאווי פריג': לחשוב על דברים, לא רק good - - -, אני רוצה action – מעשים, בשטח.

עיסאווי פריג': אני שומע דברים מאוד מחממים את הלב מכבוד השר, אבל כשאני בא למציאות אני לא רואה.

משה גפני: מעשים.

עיסאווי פריג': מה, מעשים אפס.

משה גפני: מעשים.

<קריאה: זה לא הקטע שלהם.

עיסאווי פריג': זה לא הקטע שלהם.

עיסאווי פריג': אני רוצה שהשר ישמע את הדברים.

עיסאווי פריג': מה, חשוב לי לתת את הדברים?

באסל גטאס: אתה תומך ברעיון של הקמת הקרן?

עיסאווי פריג': יש לי צעירים - - -

אראל מרגלית: הוקמה הקרן.

אראל מרגלית: צריך לדבר, חבר הכנסת באסל גטאס, בצורה אמיתית.

אראל מרגלית: הוקמה קרן אחת לפני שנתיים במכרז ממשלתי, - -

<איימן סייף: אל בוואדר.

באסל גטאס: אל בוואדר.

אראל מרגלית: - - בשם אל בוואדר.

באסל גטאס: אז זה לא - - -, זה - - -

אראל מרגלית: - - -

באסל גטאס: - - -

<קריאות: - - -

אראל מרגלית: כמה היא השקיעה היום?

אראל מרגלית: בארבע ספרות?

משה גפני: בוא נמצה, נמצה קודם את הדיון.

משה גפני: אנחנו - - -.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': - - - יש לי סדרת שאלות שרציתי שהשר יעלה.

עיסאווי פריג': אני מקווה שסגנית המדען הראשי שנמצאת כאן תענה ולו על מקצת הדברים: כמה השקעתם בכלל בחברות שבבעלות ערבים דרך המדען הראשי, אם בכלל?

עיסאווי פריג': אם בכלל הושקע.

עיסאווי פריג': כמה?

עיסאווי פריג': שאני אבין.

עיסאווי פריג': האם מיזם ערבי בהייטק ישנו?

עיסאווי פריג': קיים דבר כזה אחרי 65 שנה?

עיסאווי פריג': - - -

<לידיה לזנס: כן.

<לידיה לזנס: כן - - -

משה גפני: תיכף.

משה גפני: תמתיני.

משה גפני: תרשמי לך בבקשה, יש פה עוד שאלות.

משה גפני: תודה רבה, חבר הכנסת עיסאווי פריג'.

שלי יחימוביץ': יש לי גם שאלה אחת לחבר'ה פה שבאים מהחברות עצמן: איפה הבטן הרכה?

שלי יחימוביץ': איפה החולשה במימון: בשלב הרעיון, בשלב ה-seed?

שלי יחימוביץ': מה - - -

<קריאה: בואי נגיד, אני כאחד המשקיעים - - -

משה גפני: לא, רגע, שנייה.

שלי יחימוביץ': - - -

משה גפני: שנייה, אתה לא נשאלת.

שלי יחימוביץ': זאת השאלה שלי.

משה גפני: טוב, תיכף.

שלי יחימוביץ': ספציפית.

שלי יחימוביץ': הרי זה לא משהו כללי - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מכיר את העניין הזה, אני יודע.

משה גפני: הדיבורים הם טובים אבל - - -

שלי יחימוביץ': זו רק שאלה.

משה גפני: חברת הכנסת חנין זועבי, את ביקשת?

חנין זועבי: לא.

חנין זועבי: הבעיה ידועה.

חנין זועבי: אני חושבת שהפתרונות באים מהשטח.

חנין זועבי: אני רוצה לשמוע את - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: חבר הכנסת אברהם מיכאלי, ביקשת?

אברהם מיכאלי: אני מצטרף לזה.

אברהם מיכאלי: לקראת הסיום אני אגיד - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: חבר הכנסת אראל מרגלית.

אראל מרגלית: טוב.

אראל מרגלית: קודם כל, תענוג לראות חלק גדול מכם פה, היום.

אראל מרגלית: אתם צריכים לבוא יותר לכנסת, צריכים לשמוע אתכם יותר.

אראל מרגלית: יש פה אנשים שעשו את המעשים הראשונים בהייטק במגזר הערבי.

אראל מרגלית: אנשים יקרים שפרצו דרך בכמה מקומות בארץ ובכמה נושאים.

אראל מרגלית: וצריך לומר שיש כבר פריצות דרך.

אראל מרגלית: כלומר, בנצרת, במקומות אחרים, יש פריצות דרך במגזר הערבי, גם של סטרטאפיסטים.

אראל מרגלית: עשינו לפני שנה וחצי את סטרטאפ weekend בנצרת, היו שם 53 קבוצות, ויש הרבה מאוד רצון טוב והרבה מאוד כישרון.

אראל מרגלית: אני לא חושב שיש עוד חברה בישראל שיש הבדל כל כך גדול בין רמת הפוטנציאל לבין המימוש בשטח.

אראל מרגלית: הרבה פעמים מדברים על הבעיות במגזר הערבי, הגיע הזמן לדבר על ההזדמנויות במגזר הערבי.

אראל מרגלית: יש 20,000, 30,000 חבר'ה שכבר הכשירו את עצמם.

אראל מרגלית: לא צריכים להכשיר את עצמם.

אראל מרגלית: נכון שצריך גם להכשיר יותר טוב, אבל כבר הכשירו את עצמם, כבר מוכנים לעבוד, כבר נמצאים במקצועות שאין כל כך הרבה מקצועות כאלה במגזר היהודי, שכוללות הרבה מאוד פרמצבטיקה, וכוללות הרבה מאוד מדעי החיים, שיותר חלש בתוך המגזר היהודי ויותר חזק במגזר הערבי.

אראל מרגלית: האמת, אבל צריך להגיד איך תהיה פריצת דרך: סטרטאפים זה על הכיפק, אני בא מהעולם הזה, וזה מאוד חשוב ברמה הסמלית שיהיו סטרטאפים של יזמים ערבים.

אראל מרגלית: זה עושה משהו.

אראל מרגלית: זה מסמל משהו לכל המגזר.

אראל מרגלית: אבל הכמות הגדולה של העובדים לשלב א' תתחיל יותר בחברות משמעותיות שתגענה ותקבל תמריצים אמיתיים כדי להעסיק אנשים מהאוכלוסייה הערבית.

אראל מרגלית: יש דוגמאות לכך שזה כבר קורה: חברות כמו Galil software, וחברות כמו Babcom, וכבר חברות אחרות, ו-Amdocs ואחרות.

אראל מרגלית: מה הן עשו?

אראל מרגלית: וזה מעשה יותר גדול שהמדינה יכולה לעשות, ופה השר צריך – זה כמו עם המגזר החרדי שכולם נורא מסכימים עם זה ברמה האידיאולוגית, אבל בסוף, בתוך מרכז ההשקעות, היום למגזר החרדי יש 50 מיליון שקל.

אראל מרגלית: 50 מיליון שקל זה מספיק כדי לקנות מנת פלאפל לחרדים, זה לא מספיק כדי - - -

משה גפני: - - -

אראל מרגלית: לא, ברצינות.

<קריאה: שיעבירו לנו אותם.

אראל מרגלית: כי יש כמות גדולה - - -

משה גפני: לא, לא צריך לדבר על החרדים.

אראל מרגלית: העניין הוא כזה - - -

משה גפני: היה דיון בוועדת שקד, הייתה הגברת מיכל צוק שם, ושאלו לגבי הנושא של לשלב בעבודה, אז שאלתי: תגידי, כמה העברתם בשנים האחרונות?

משה גפני: כמה העברתם חרדים לעבודה?

משה גפני: נכון שזה יעד לאומי?

משה גפני: אז היא אמרה לי שיש חמישה מיליארד שקל תכניות.

משה גפני: משרות לחילונים ולחובשי הכיפות הסרוגות, משרות בממשלה אני יודע, כמה חרדים העברתם?

משה גפני: אפס.

משה גפני: עזוב את החרדים, החרדים זה משהו אחר, הערבים עכשיו.

אראל מרגלית: לא, אבל העניין הוא כזה: תראו - - -

עיסאווי פריג': לא, לא - - -

שלי יחימוביץ': יש - - -

משה גפני: אפס, אפס, לא העבירו.

משה גפני: יש - - - כלום.

משה גפני: כלום.

עיסאווי פריג': אני חושב שיש הרבה מהמשותף - - -

באסל גטאס: אני אגיש הצעה - - - אני אגיש הצעה - - -

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: לכן מאוד הזדהיתי עם העניין הזה, גם כששאלת וגם כשאחרים אמרו: איפה הבעיה?

משה גפני: כי בעיה יש, איפה היא?

משה גפני: כן.

אראל מרגלית: כדי שחברות כמו אמדוקס וחברות אחרות מחר יגיעו לצפון או יגיעו למקומות אחרים ויעסיקו אנשים מהמגזר הערבי – אין מה לעשות, בשלב א' צריכים לתת הטבה לכל עובד.

אראל מרגלית: לכן זה דומה כי זו הטבה דומה.

אראל מרגלית: אנחנו יודעים לכמת את זה, אנחנו יודעים להסתכל על זה, זה כבר קורה, וצריך לתקצב את זה ברמה הרבה יותר משמעותית, ותהיינה חברות שתעשינה את זה.

שלי יחימוביץ': הטבה למעסיק, אתה מתכוון, חבר הכנסת אראל מרגלית?

אראל מרגלית: מה?

באסל גטאס: למעסיק.

שלי יחימוביץ': אתה מתכוון להטבה למעסיק?

אראל מרגלית: כן, למעסיק.

משה גפני: כן.

<איימן סייף: זה קיים היום.

משה גפני: קיים היום.

אראל מרגלית: זה קיים.

אראל מרגלית: ואחרי שנתיים אי אפשר להשוות את האנשים האלה שמתחילים ברמה אחת.

אראל מרגלית: ההתחלה שלהם הרבה פעמים היא ב-outsourcing - - -

עיסאווי פריג': אז למה - - - עבודה?

משה גפני: - - - איפה הבעיה.

עיסאווי פריג': - - - למה?

אראל מרגלית: אין תקציב.

אראל מרגלית: אין תקציבים.

אראל מרגלית: אין תקציבים.

עיסאווי פריג': למה לא מצליחים למצוא - - - במקומות עבודה?

עיסאווי פריג': בוגרי טכניון, מלמדים עם היהודים, תעברו בציונים יפים.

עיסאווי פריג': למה?

אראל מרגלית: זה נושא אחר.

אראל מרגלית: זה נושא אחר.

אראל מרגלית: יש עמותה בשם צופן, שבשנים האחרונות עושה השמה.

אראל מרגלית: היא עושה עבודת קודש.

עיסאווי פריג': לא השמה.

עיסאווי פריג': שבוגרי מחשבים ובוגרי הייטק - - -

אראל מרגלית: זו השמה.

אראל מרגלית: זו השמה.

אראל מרגלית: זה נקרא השמה.

אראל מרגלית: מי שבוגר מחשבים - - - עכשיו בואו רגע נראה.

אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה להגיד לך משהו לגבי הממשלה הזאת:

אראל מרגלית: אם אתם חושבים שהבשורה תבוא מהממשלה אתם טועים.

אראל מרגלית: הבשורה צריכה לבוא מכם.

אראל מרגלית: אתם צריכים לשים את הדברים על השולחן.

אראל מרגלית: חברי כנסת ואנשים אחרים צריכים לעזור לכם, וצריכים לבוא עם הצעה לתכניות ספציפיות עם תקציבים ספציפיים.

באסל גטאס: אבל זו תכנית - - -

אראל מרגלית: רק שנייה.

באסל גטאס: חבר הכנסת אראל מרגלית, אנחנו לא יכולים לפתור את הכול היום.

אראל מרגלית: לא, אנחנו לא פותרים את הכול.

באסל גטאס: כי אני רוצה להיעזר - - -

אראל מרגלית: רק שנייה, תיכף.

אראל מרגלית: כי יש לי דעה מאוד מגובשת.

אראל מרגלית: אני גם רוצה להגיד לך: אני גם כן הקמתי חממה למגזר הערבי בחיפה.

אראל מרגלית: היא פועלת, והיא פועלת בשקט.

אראל מרגלית: זה יזמים ערבים לעולם הערבי, שזה פוטנציאל ענק.

אראל מרגלית: שזה המקום היחיד שאנחנו לא מוכרים אליו.

אראל מרגלית: אני אומר ככה: קודם כל ברמת ה-seed, לא ייתכן שיש רק חממה אחת – יש פה אנשים שעושים עבודת קודש שם, בנצרת – שגם כרגע נלחמה כמו אריות, כי בכלל לקבל את הזיכיון עוד פעם.

אראל מרגלית: יש חממה אחת שעושה עבודה נהדרת בתחום של מכשור רפואי, צריכים עוד חמש כמוה: שתיים-שלוש בצפון ואחת-שתיים במרכז – גם שם יש הרבה אנשים עם כשרון.

אראל מרגלית: זה אחד.

אראל מרגלית: שניים, יש אזורי תעשייה.

אראל מרגלית: הם עומדים על הפרק.

אראל מרגלית: אפשר להסתכל, הקימו עכשיו משהו בנצרת, יש משהו בשפרעם.

אראל מרגלית: בשפרעם יש 700 דונם.

אראל מרגלית: לא צריך להתחיל ב-700 דונם, צריך להתחיל ב-70 דונם.

אראל מרגלית: הממשלה צריכה לתקצב את התכנון של זה.

אראל מרגלית: עומדים אנשים ומוכנים.

אראל מרגלית: זה ליד כביש 6, זה במקום מצוין.

אראל מרגלית: צריך לתת לזה דחיפה ברמת התכנון ולהוציא מכרז, אבל שהממשלה תתמוך.

עיסאווי פריג': ממה שאתה אומר, המשרד לא יודע ממנו שימנף את זה - - -?

אראל מרגלית: יש הרבה דיבורים.

עיסאווי פריג': אז מה - - -

אראל מרגלית: העניין הוא כזה: יושבים פה קבוצה כזאת מוכשרת של אנשים שעשו את פריצת הדרך למרות שלא הייתה תמיכה.

אראל מרגלית: אנחנו צריכים להתארגן.

אראל מרגלית: אתם צריכים להתארגן.

אראל מרגלית: אנחנו צריכים להתארגן.

אראל מרגלית: וצריכים לבוא עם שלושה-ארבעה דברים גדולים מוחשיים, ואז לבוא ולבקש באופן ספציפי במכרז שיוצא במארס; עוד פעם, שיוצא מכרז על החממות במדינת ישראל, שתהיה עוד חממה ערבית, קודם כל, ברמה הראשונית.

<קריאה: אנחנו לא חממה ערבית.

עיסאווי פריג': אני לא מסכים.

אראל מרגלית: לא, לא, אבל עכשיו שתהיה עוד חממה.

באסל גטאס: אין כזה דבר "חממה ערבית".

עיסאווי פריג': אין.

עיסאווי פריג': באמת - - -

אראל מרגלית: חממה למגזר הערבי - - -

<קריאה: צריך שיהיה.

באסל גטאס: בבקה, בבקה.

<קריאות: - - -

עיסאווי פריג': - - -

אראל מרגלית: חממה ביישוב ערבי.

<קריאה: אנחנו עדיין, התקווה של החממה הראשונה.

<קריאה: אנחנו מצפים לעוד חממה?

אראל מרגלית: בחממה ביישוב ערבי.

אראל מרגלית: ולהביא שניים-שלושה מיזמים נוספים כדי להרים את הדברים, אבל צריך את הארגון פה, צריך את הארגון ואת הדיבור.

אראל מרגלית: יש רצון טוב מצד המשרד, זה נחמד מאוד, אבל השאלה אם מתקצבים את זה.

אראל מרגלית: אם לא מתקצבים את זה אז הדיבורים היפים הם דיבורים יפים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הגברת לידיה לזנס, אם את יכולה בבקשה להשיב לשאלות שנשאלו?

משה גפני: אבל בעיקר אני רוצה לדעת לגבי ההצעה של מי שהגיש את ההצעה לסדר – הנושא של הקמת הקרן.

שלי יחימוביץ': ממשרד המדען הראשי?

משה גפני: היא סגנית המדען הראשי.

משה גפני: לגבי השאלות קודם.

באסל גטאס: וגם רבותיי כולם, כל החבר'ה שידברו עוד: אנחנו לא נפתור את הבעיות של הכלכלה הערבית כולן היום.

משה גפני: כן, כן, בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת באסל גטאס - - -

באסל גטאס: העניין הזה ספציפית של היזמים הצעירים.

משה גפני: בבקשה.

<לידיה לזנס: לשכת המדען הראשי פועלת מזה למעלה משנה, בקירוב אפילו כשנתיים, פעילות ממש אינטנסיבית מול המגזר הערבי.

<לידיה לזנס: אנחנו פועלים מול מר איימן סייף במשותף.

עיסאווי פריג': מה זה "מול מר איימן סייף"?

<לידיה לזנס: אנחנו עובדים במשותף ביחד עם מר איימן סייף, ממטה - - -

עיסאווי פריג': מה מר איימן סייף קשור להייטקיסטים הערבים?

<לידיה לזנס: אנחנו עושים עבודת שטח.

<לידיה לזנס: בשונה מה-.A.N.D של לשכת המדען הראשי - - -

<איימן סייף: - - - כלכלי - - - כלכלי של החברה הערבית זה גם בהייטק, אדוני, חבר הכנסת.

עיסאווי פריג': לא, שאני אבין, אתם הרשות לפיתוח כלכלי שקיבלתם 800 מיליון שקל גם עסקתם בפיתוח ההייטק הערבי?

<איימן סייף: אנחנו גם עוסקים בפיתוח ההייטק בחברה הערבית.

עיסאווי פריג': שאני אבין.

<איימן סייף: תיכף אני גם ארחיב על הפעילות שאנחנו - - -

עיסאווי פריג': בסדר, יפה, שאני אבין.

עיסאווי פריג': אתה רואה, אתה מוסיף לי מידה.

<איימן סייף: אין בעיה.

<איימן סייף: נוסיף לך גם עוד - - -

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': יפה.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אנחנו פעם ראשונה מקיימים את הדיון הזה.

משה גפני: עכשיו, אנחנו רוצים להתקדם עם הדיון.

משה גפני: אנחנו רואים שיש כר נרחב לפעולה.

משה גפני: צריך לשמוע את הדברים.

משה גפני: אני מבין שיש לך גם קצת עצבים על - - -

עיסאווי פריג': לא, התעצבנתי על זה שהשר קם.

עיסאווי פריג': אז האפקטיביות של - - -

משה גפני: אבל אני מכיר את העצבים האלה, תאמין לי.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', אני לא הולך להרפות מהעניין.

עיסאווי פריג': בסדר גמור.

משה גפני: אז אני מבקש לאפשר, ואחרי זה מר איימן סייף ידבר גם, ואנחנו נמשיך הלאה.

<לידיה לזנס: אנחנו רוצים להגיע לכל החברות הערביות במגזר הערבי בכדי להביא ולהנגיש להם את תכניות המדען הראשי, ולכן אנחנו נעזרים גם במר איימן סייף להגיע לאותן חברות.

<לידיה לזנס: וזה בשונה - - -

משה גפני: את לא צריכה להתנצל שאת - - -

<לידיה לזנס: לא, בסדר.

משה גפני: מה ששאל חבר הכנסת עיסאווי פריג', הוא לא אמר שהוא בעד או נגד.

משה גפני: הוא שאל: מה שיתוף הפעולה.

עיסאווי פריג': כן.

משה גפני: זאת אומרת, את משתמשת עם כסף שלו?

משה גפני: - - -

<לידיה לזנס: לא.

משה גפני: אז תגידי מה שיתוף הפעולה, זה הכול.

משה גפני: שאלה טכנית.

<לידיה לזנס: לא, לא, בהחלט לא.

<לידיה לזנס: אנחנו חושבים - - -

משה גפני: "בהחלט לא", מה?

<לידיה לזנס: לא משתתפים בכספי.

<לידיה לזנס: אנחנו אך ורק בכספי המדען הראשי.

משה גפני: יפה.

משה גפני: מה שיתוף הפעולה עם מר איימן סייף?

<לידיה לזנס: שיתוף הפעולה עם מר איימן סייף הוא לחשוב כמה שרק ניתן להנגיש את כלי המדען הראשי.

<לידיה לזנס: ויותר מזה - - -

עיסאווי פריג': קיבלתי תשובה.

<נורית ירמיה: זה משרד הכלכלה.

<נורית ירמיה: רק שנהיה ברורים שמדובר כל הזמן על המדען הראשי של משרד הכלכלה.

עיסאווי פריג': כן.

<לידיה לזנס: נכון.

<לידיה לזנס: נכון.

עיסאווי פריג': - - -

שלי יחימוביץ': כי יש מדען ראשי בכל משרד.

משה גפני: היא המדענית הראשית של - - -

<קריאה: היא המדענית הראשית של משרד המדע והטכנולוגיה.

<נורית ירמיה: רק שזה יהיה לפרוטוקול.

משה גפני: אני מתנצל.

משה גפני: אנחנו מדברים על המדען הראשי, סגנית המדען הראשי במשרד הכלכלה.

שלי יחימוביץ': אגב, זה רעיון טוב - - - ראשיים לטובת - - -

<קריאה: יש, יש, יש.

משה גפני: במשרד הכלכלה.

משה גפני: רק ההבדל ביניכם הוא הבדל קטן.

<ענת לוי: של כמה אפסים.

משה גפני: רק הבדל קטן.

משה גפני: הבדל של כמה אפסים.

<נורית ירמיה: הבדל - - - בדיוק, לכן הוא כל כך קטן.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אני קיבלתי את התשובה.

עיסאווי פריג': אין מועצה או חברים טכנולוגיים - - -

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג', נגיע לזה.

משה גפני: אתה חסר סבלנות, נגיע.

משה גפני: כן, בבקשה.

משה גפני: שיתוף הפעולה איתו זה לחשוב וכולי.

<לידיה לזנס: נכון.

משה גפני: מישהו לחש לי באוזן: למה לא עושים מועצה שתעסוק בעניין הזה?

משה גפני: לא שאת תתייעצי איתו והוא איתך, אלא לעשות גוף שיטפל בהייטק הערבי.

עיסאווי פריג': נכון.

משה גפני: להקים קרן.

עיסאווי פריג': יפה.

<לידיה לזנס: גם על זה אנחנו חושבים.

עיסאווי פריג': "חושבים"?

<לידיה לזנס: מזה כשבועיים אנחנו מכינים איזשהו נייר, מודל או מסלול ייעודי למגזר הערבי.

<לידיה לזנס: אני מניחה שמר איימן סייף יתייחס לזה בהרחבה.

<לידיה לזנס: עדיין הנייר הוא במסגרת של טיוטה בלבד.

<לידיה לזנס: אנחנו כמובן נשתף את משרד האוצר בנושא, וננסה לראות איך אנחנו בהחלט - - -

משה גפני: כמה כסף עומד לרשות ההייטק הערבי אצלכם?

<לידיה לזנס: בשנה האחרונה נתמכו כמדומני עשר חברות.

<לידיה לזנס: שבע חברות בוודאי שכן.

<לידיה לזנס: אבל כן, הן מגיעות לשולחן המדען הראשי, לא מספיק.

<לידיה לזנס: אנחנו - - -

עיסאווי פריג': כמה בכסף?

משה גפני: טוב ששאלת.

משה גפני: חשבת שאני לא אשאל.

עיסאווי פריג': כתוב לי.

משה גפני: טוב ששאלת.

משה גפני: כמה כסף?

<לידיה לזנס: אם אני לא טועה, בממוצע לפרויקט - - - שקל, אז אני מניחה שזה בכפולה של כשבעה מיליון שקל, משהו כזה.

באסל גטאס: זה הייטק או בכלל?

<לידיה לזנס: הייטק.

באסל גטאס: חברות הייטק ערביות.

<לידיה לזנס: הייטק מסורתיות.

<קריאה: המדען הראשי זה הייטק.

משה גפני: אוקיי.

<לידיה לזנס: אבל יש גם חברות מסורתיות מקרב - - -

משה גפני: את יודעת לענות לחברת הכנסת שלי יחימוביץ איפה הבטן הרכה?

משה גפני: איפה הבעיה שהעניין לא מתקדם?

<לידיה לזנס: אני חושבת שהחסם המרכזי הוא הפער התרבותי.

<לידיה לזנס: רוח היזמות שהיום אנחנו מכירים במגזר היהודי לא כל כך מצויה.

<לידיה לזנס: אנחנו די מגיעים לחברות - - -

שלי יחימוביץ': גברתי, סליחה, סליחה, אני ממש לא התכוונתי לזה.

שלי יחימוביץ': אני התכוונתי להיות הרבה יותר קונקרטית.

שלי יחימוביץ': איפה דרושה השקעה?

שלי יחימוביץ': האם בשלב הרעיון?

שלי יחימוביץ': האם בשלב ה-seed?

שלי יחימוביץ': האם בשלב שאחריו?

<ג'עפר סבאח: סליחה, אפשר לשמוע מיזמים בבקשה?

<ג'עפר סבאח: אף יזם הייטק לא דיבר על - - -

משה גפני: לא, לא, לא, ממש - - -

<ג'עפר סבאח: אף יזם הייטק - - - לא יכול להיות.

משה גפני: אבל תסלח לי, ממש לא.

<ג'עפר סבאח: לא יכול להיות.

משה גפני: אבל תסלח לי.

<ג'עפר סבאח: מקיימים דיון ולא שומעים יזמי הייטק - - - מה זה?

משה גפני: תראה, עם כל הכבוד, - -

<ג'עפר סבאח: עם כל הכבוד, אדוני.

משה גפני: - - אתה נמצא בכנסת ובוועדה של הכנסת, - -

<ג'עפר סבאח: אני נמצא בכנסת, לא - - -

משה גפני: - - אתה תבקש רשות דיבור ותקבל.

<ג'עפר סבאח: אני מבקש.

<ג'עפר סבאח: אז אני מבקש רשות דיבור עכשיו.

משה גפני: בסדר, תרשמי אותו, אבל לא עכשיו.

<ג'עפר סבאח: - - - בחוצפה ישראלית.

משה גפני: - - -

<ג'עפר סבאח: נו, בטח, למדנו חוצפה, אדוני.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא כאן.

<ג'עפר סבאח: אין מה לעשות.

משה גפני: בבקשה.

<לידיה לזנס: - - -

שלי יחימוביץ': רגע, שנייה, לחדד: הרי לפעמים באמת יש רעיון מדהים, והוא מצליח לגייס את הכמה גרושים כדי להתקדם, אבל אז הוא צריך השקעה יותר מסיבית.

שלי יחימוביץ': ויש עוד שלבים אחר כך, ועוד שלבים ועוד שלבים.

שלי יחימוביץ': הרי כדי לעזור צריך להיות קונקרטיים, לא לדבר באוויר על פער תרבותי ודברים כאלה.

שלי יחימוביץ': באמת, אני מכבדת את העבודה שלכם, אבל לפחות - - -

<לידיה לזנס: אוקיי, אני מבינה את זה.

<לידיה לזנס: תראי, חוק המו"פ לא מפלה.

<לידיה לזנס: הוא פתוח בעצם לכל מי שיש לו רעיון ותכנית ראויה, שיש בה חדשנות ומו"פ.

<לידיה לזנס: אנחנו לא רואים תכניות מספיק מהמגזר.

<לידיה לזנס: אנחנו לא רואים את היזמים שמקימים חברות סטרטאפ שמגיעים לשולחן המדען הראשי.

<לידיה לזנס: אין חסם כזה בלשכת המדען הראשי.

<לידיה לזנס: נהפוך הוא, הוועדה, כאשר היא בוחנת את התכניות היא די נוהגת בגמישות בתכניות מהסוג הזה, ואנחנו נוטים די להעביר תכניות במגזר הערבי, הרבה יותר מאשר.

<לידיה לזנס: עד שהם מגיעים אז אנחנו בכלל נותנים את הסיכוי לעבוד על תכניות בתחום התעשייה המסורתית ובכל תחום אחר שהם - - -

משה גפני: אוקיי.

עיסאווי פריג': גברתי, את אומרת שאין אפליה.

עיסאווי פריג': שבעה מיליון שקל מתוך כמה תקציב כולל של המדען הראשי?

<לידיה לזנס: תראה, הלשכה - - -

עיסאווי פריג': רק התקציב הכולל של המדען הראשי, בבקשה, כמה זה?

<לידיה לזנס: השנה הוא מיליארד ו-200 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': שבעה מיליון שקל ממיליארד ו-200 מיליון שקל ואת אומרת שאין אפליה?

<לידיה לזנס: כן.

<נמי אשקר: אבל זה מה שהגישו.

<לידיה לזנס: זה מה שהגישו.

עיסאווי פריג': זה מה שהגישו?

חנין זועבי: לא, לא, לא.

<קריאה: המדען נותן אחוז מההשקעה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תודה.

<קריאה: לא שייך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מר איימן סייף, בבקשה.

משה גפני: משרד ראש הממשלה, מנהל הרשות לפיתוח כלכלי.

באסל גטאס: למה לא - - -

משה גפני: רק שנייה, רק רגע, אני רוצה להגיד לכם משהו, היזמים הערבים וחברי הכנסת הערבים.

משה גפני: תראו, תלמדו מהניסיון הרע שלי: אני חרדי.

משה גפני: אני נמצא באותו מצב, פחות או יותר, כמו שאתם.

משה גפני: למדתי שמהצעקות לא יוצא שום דבר.

משה גפני: צריך לדבר בשקט כמו שעורכי דין יודעים.

משה גפני: לדבר בשקט, לסובב את הזה בפנים, ולדעת לקחת את הדברים הנכונים ולהתקדם איתם.

משה גפני: מצעקות לא יצא שום דבר.

משה גפני: ואתה גם כן, אתה חושב שהחוצפה הישראלית מועילה.

משה גפני: אני עברתי את החוצפה הישראלית, אני הרבה שנים פה.

משה גפני: מהחוצפה הישראלית לא יוצא שום דבר.

משה גפני: רק אם אתה מדבר בשקט ואומר את הנתונים כמות שהם, וממשיך בהתמדה לעקוב אחרי התוצאות.

משה גפני: זה מה שאנחנו הולכים לעשות.

<קריאה: אדוני, החוצפה הישראלית - - -

<קריאה: הבעיה - - - לא התחלנו לדבר.

<קריאה: כל מי שמדבר כאן הוא נציג חברות, אני שומע חברות - - -

משה גפני: מה הבעיה?

<קריאה: אנחנו נמצאים בשלב יותר מוקדם.

<קריאה: אנחנו יזמים, יש לנו רעיון.

משה גפני: אני הולך לתת לכם לדבר.

<קריאה: שם הבעיה שלנו - - -

משה גפני: בסדר, אבל אני הולך לתת לכם לדבר.

משה גפני: אני לא הולך להרפות מהעניין.

משה גפני: בבקשה.

<איימן סייף: טוב, אז אני אהיה קצר, ואני באמת חושב שצריך להקשיב ליזמים.

משה גפני: נכון.

<איימן סייף: ובאמת בכמה משפטים אני אגיד מה אנחנו עושים היום כממשלה בתחום הזה של השילוב התעסוקתי של החברה הערבית, והנושא של ההייטק הוא אחד מהם.

<איימן סייף: אני חייב כאן להודות ולהגיד שהנושא של ההייטק הוא עדיין בחיתולים בחברה הערבית, גם מבחינתנו כממשלה.

<איימן סייף: ושאלתם כאן על התקציבים שמשקיעים בתחום ההייטק.

<איימן סייף: אז הכספים, כפי שראיתם כאן, הם לא גדולים.

<איימן סייף: יחד עם זאת, אני חייב לציין שהנושא הזה נמצא בראש סדר העדיפויות, הוא נמצא באג'נדה.

<איימן סייף: הובלנו כמה החלטות ממשלה בשנתיים-שלוש האחרונות, שהמטרה שלהן זה להשקיע בשילוב התעסוקתי של החברה הערבית, ביניהם גם בנושא של ההייטק.

<איימן סייף: אבל אני אזכיר כאן כמה כלים מרכזיים: הנושא של מענקים למעסיקים – וציין את זה חבר הכנסת אראל מרגלית – מסלול תעסוקה בעצם, מסלול קיים, והוא עובד מאוד-מאוד יפה בקרב שילוב בעצם ערבים בחברות ההייטק ובכלל בשוק העבודה.

<איימן סייף: אם אתם רוצים נתונים אז אנחנו מדברים בעצם על יצירה של כמעט 4,000 מקומות עבודה באמצעות הכלי הזה בשלוש השנים האחרונות, וחלקם גם השתלבו בשוק העבודה.

<איימן סייף: המסלול הזה, אדוני, חבר הכנסת, מדובר כאן בעצם על מענק של 25% מעלות השכר של כל עובד לשנתיים וחצי, וזה עובד מצוין.

<איימן סייף: וכל כסף שמשרד האוצר יקצה למרכז ההשקעות לטובת העניין הזה זה מבורך, ואנחנו צריכים באמת לשים את זה על השולחן ולדרוש עוד תקציבים למסלול הזה, כי הוא באמת מצליח לייצר מקומות עבודה.

<איימן סייף: הכלים הנוספים שאנחנו עובדים בהם - - -

באסל גטאס: אבל זה בכלל, זה לא להייטק בלבד.

<איימן סייף: זה לא להייטק בלבד, אבל חלק גם כן נכנסו להייטק.

<איימן סייף: לדוגמה, אני אתן דוגמה: אמדוקס כשעברו לנצרת, הם השתמשו באמת בתמריץ המאוד משמעותי הזה, ובגלל זה גם כן עברו לנצרת.

<איימן סייף: Galil software, Babcom – כל החברות האלה השתמשו בעצם בכלי הזה, והכלי הזה מאוד-מאוד חשוב לקידום הנושא הזה.

באסל גטאס: כמה אתה מעריך מתוך ה-4,000 היו בהייטק?

<איימן סייף: לדעתי, משהו כמו 20%, 25% מתוך ה-4,000 בתחומי ההייטק, הייתי אומר שכן.

באסל גטאס: אלף?

<איימן סייף: כן.

משה גפני: מר איימן סייף, מה נשאר מתכנית החומש של הממשלה הקודמת?

<איימן סייף: תיכף אני אדבר על זה, לגבי תכנית החומש, אבל ברשותך אני רק רוצה להתייחס כאן לכמה כלים לנושא של ההייטק.

משה גפני: כן, אם אפשר בקצרה מפני שאני רוצה לתת ליזמים.

משה גפני: אני רוצה שישמעו אותם.

<איימן סייף: אין לי בעיה, בסדר גמור.

<איימן סייף: אני אומר, הקמנו קרן השקעות, קרן אל בוואדר לפני שלוש התחילה בעצם לעבוד.

<איימן סייף: בעצם היא השקיעה עד עכשיו בשבע השקעות ביזמות בחברה הערבית.

<איימן סייף: עיקר ההשקעות הן בתחומים של ההייטק.

<איימן סייף: זה תחומים באמת, פרויקטים מדהימים שפונים לכל העולם הערבי.

משה גפני: כמה כסף?

<איימן סייף: 50 מיליון שקל מתוך ה-177 מיליון שקלים הושקעו בעצם בעסקים האלה.

<איימן סייף: הקרן הולכת להשקיע ב-15 יוזמות בתוך החברה הערבית, יוזמות חדשות מאוד, מבורכות.

<איימן סייף: הפקת - - -

עיסאווי פריג': למשל.

<איימן סייף: למשל: Web Teb.

<איימן סייף: אתר Web Teb, למשל, שזה פורטל רפואי לכל העולם הערבי.

<איימן סייף: יזם מתוך נצרת, הקרן השקיעה בו, והפורטל הזה עכשיו הוא קיים, הוא מעסיק המון-המון עובדים: גם בנצרת וגם ברמאללה, והוא פונה לכל העולם הערבי.

<איימן סייף: זו דוגמה אחת.

<איימן סייף: Datumate זה עוד בחור, בוגר הטכניון, שפיתח מכשיר למדידה של נכסים ובניינים.

<איימן סייף: הקרן השקיעה בו, והוא גם כן התפתח מאוד-מאוד-מאוד יפה.

<איימן סייף: ויש עוד דוגמאות.

<איימן סייף: אני אשמח להעביר לך גם נתונים על החברות האלה ועל ההשקעות האלה.

<איימן סייף: הדברים הנוספים שאני רוצה לציין אותם: הפקת הלקחים שלנו מקרן אל בוואדר, וכאן אני מתחבר ליוזמה של דוקטור, חבר הכנסת באסל גטאס, שחסר לנו באמת בממשלה קרן שתתמוך ב-pre seed וב-seed.

<איימן סייף: יש המון יזמים בחברה הערבית.

<איימן סייף: ומי ששאל את השאלה אם יש לנו יזמים – כן, יש לנו יזמים.

<איימן סייף: יש לנו עשרות אם לא מאות של יזמים, צעירים ערבים, שצריכים בעצם את ה-seed money הזה, את ה-pre seed הזה, של לפתח בעצם את היוזמות שלהם.

<איימן סייף: ומה שהגברת לידיה לזנס כאן אמרה, אנחנו התחלנו בעקבות באמת הפנייה גם של דוקטור, חבר הכנסת באסל גטאס, וגם מה ששמענו בעצם מהשטח, לפתח את המודל הזה.

<איימן סייף: ישבנו כבר עם החבר'ה של המדען הראשי, אנחנו הולכים לשבת עם משרד האוצר.

<איימן סייף: אני מאוד מקווה שתהיה היענות למודל הזה ובתמיכה באמת של השר להקים את הקרן הזאת במודל בעצם שאתה הצעת - - - חשוב לי לציין, הנושא של המדען הראשי, מה שאנחנו עושים איתם וכפי שעשינו גם עם מחלקות אחרות, יש המון כלים ממשלתיים מצוינים, ויש מיליארד ו-300 מיליון שקל במדען הראשי.

<איימן סייף: לצערי הרב, חלק מהכלים האלה לא מתאימים למאפיינים של העסקים בחברה הערבית.

<איימן סייף: ואדוני, התפקיד שלנו כרשות לפיתוח כלכלי, כפי שאנחנו עושים את זה גם באגפים אחרים, זה לקחת את הכלים האלה ולהתאים אותם למאפיינים של החברה הערבית, ואחר כך גם כן להנגיש אותם.

<איימן סייף: ואני אומר לך שיש שיפור משמעותי בשנה-שנתיים האחרונות בפניות של המגזר הערבי.

<איימן סייף: אז העשר חברות האלה שהיא דיברה עליהן זה כתוצאה מהתאמת הכלים והנגשתם לחברה הערבית, אבל עדיין אנחנו צריכים עוד לעשות המון פעילות בתחום הזה.

משה גפני: טוב.

<אימן סייף: יש עוד כמובן - - - אבל אני - - -

משה גפני: מר איימן סייף, לתחילת דיון.

משה גפני: בסדר, תחילת דיון.

משה גפני: מר מיכה פרלמן, משרד האוצר, מה אתם תורמים לעניין?

<מיכה פרלמן: אז יש פה כמה וכמה דברים שאנחנו תורמים לעניין: כבר הוזכרה קרן אל בוואדר שהוקמה במימון ממשלתי נרחב בעבר, ומר איימן סייף כבר הרחיב עליה ואני לא אחזור עליו.

<מיכה פרלמן: כמו שנאמר פה, גם הוזכרו כל מרכזי ההכוון ופרויקטים נוספים של משרד הכלכלה שנוגעים בעניין התעסוקה, אם זה דרך מרכז ההשקעות, אם זה בדרך אחרת.

<מיכה פרלמן: והנקודה של מרכזי ההכוון היא נקודה משמעותית כי אני חושב שחלק מהדברים שדיברו פה זה באמת חוסר המודעות, כן?

<מיכה פרלמן: אם יש הרבה יזמים אז צריך לשאול את השאלה למה הם לא מגיעים באמת לשולחנו של המדען הראשי לקבל את התמיכה.

משה גפני: אם יגיעו למדען הראשי הם יקבלו את התמיכה?

עיסאווי פריג': אין להם כוח לעמוד מול החסמים.

<לידיה לזנס: כן, בהחלט.

משה גפני: רגע, שנייה, שנייה.

משה גפני: מה?

<לידיה לזנס: כן, בהחלט.

<לידיה לזנס: הם צריכים להגיע עם רעיון חדשני.

משה גפני: טוב.

משה גפני: יש כסף?

<לידיה לזנס: תראה, יש מה שנקרא כמה כסף.

<לידיה לזנס: יש בעיה של משאבים, אבל - - -

משה גפני: לא, רגע, רגע, שנייה, אני עכשיו עם משרד האוצר.

משה גפני: אני יזם ערבי, אני בא למדען הראשי וחסר לו כסף, אתם מוסיפים?

<לידיה לזנס: כן, בהחלט.

<לידיה לזנס: כמו - - -

משה גפני: לא, שאלתי את משרד האוצר.

עיסאווי פריג': הוא יוכל לעבור את החסמים שלכם?

<קריאה: לא, לא, לא - - -

משה גפני: לא שאלתי את משרד הכלכלה, אני שואל את משרד האוצר, את מר מיכה פרלמן.

<מיכה פרלמן: יש את סוגיית התקציב של המדען הראשי שעולה כל שנה, כי כל שנה בעצם תמיד יש קו ביקוש שהוא הרבה יותר גבוה מקו ההיצע, ולכן יש בעצם תחרות על תקציבי המדען הראשי - - -

משה גפני: שאלתי שאלה, אני מבקש תשובה.

<מיכה פרלמן: ולכן מה שאני אומר - - -

עיסאווי פריג': - - -

משה גפני: אני עברתי כבר את הזה.

משה גפני: אני שואל אותך שאלה.

<מיכה פרלמן: אני מנסה לענות.

עיסאווי פריג': אין כסף.

משה גפני: אני יזם ערבי.

משה גפני: ברור לחלוטין - - -

עיסאווי פריג': התשובה שאין כסף.

משה גפני: אני מדען - - -

<מיכה פרלמן: יש לו את אותו סיכוי לזכות בתקציבי המדען הראשי כמו מיזם יהודי.

<מיכה פרלמן: זאת התשובה.

עיסאווי פריג': אבל יש יותר ביקוש.

משה גפני: אני רק יכול להשלים את השאלה, ברשותך?

<מיכה פרלמן: ואפילו אומרים לי שיש לו - - -

משה גפני: אני יכול להשלים רק את השאלה?

<מיכה פרלמן: בשמחה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מתברר בתחילת הדיון – אני לא מכיר את הסוגיה הזאת מדי הרבה.

משה גפני: אני מתחיל ללמוד לאט-לאט, ואנחנו נמשיך את זה – אני שואל אותך שאלה, אתה משרד האוצר: מתברר שההייטק הערבי נמצא בחיתוליו מבחינת היכולות להתמודד עם המערכות הישראליות, מה שנמצא בממשלה.

משה גפני: אני מכיר את הדבר הזה, אני יודע מה זה.

משה גפני: את זה אני מכיר היטב.

משה גפני: אני שואל אותך שאלה: היום וזה הולך להתפתח, ובעקבות הדיון הזה כנראה זה ימשיך להתפתח, כנראה, מפני שהשר גם כן נראה לי "שנדלקו" לו העיניים, שירד קצת מהשוויון בנטל ויתחיל לטפל בהייטק הערבי.

משה גפני: ואז יתברר שלמדען הראשי אין מספיק כסף.

משה גפני: האם משרד האוצר יתגייס לעניין הזה כדי לעזור ולפתח את התהליך שהוא תהליך שנמצא בחיתוליו?

עיסאווי פריג': הוא לא מורשה לתת - - -

חנין זועבי: - - -

משה גפני: האם אתם רואים את הטווח הבינוני והארוך בעניין הזה?

משה גפני: זאת השאלה.

חנין זועבי: אבל הוא פקיד, הוא לא מתווה מדיניות, אדוני היושב ראש.

חנין זועבי: הוא פקיד.

חנין זועבי: כי אתה שואל אותו - - -

עיסאווי פריג': הוא לא הכתובת לשאלה כזו.

משה גפני: מי הכתובת?

עיסאווי פריג': תשאל את סגנית המדען הראשי.

<קריאה: שר האוצר.

חנין זועבי: - - - שואל שאלות.

<קריאה: - - -

באסל גטאס: שר האוצר.

עיסאווי פריג': ברגע שאני רואה את השבעה מיליון שקל מתוך מיליארד שקל - - -

<מיכה פרלמן: אני מוכן לענות, מה שתגידו.

משה גפני: אני שואל אותך - - -

עיסאווי פריג': הוא בסוף פקיד, הוא לא - - -

משה גפני: אבל חבר הכנסת עיסאווי פריג', בסוף היושב ראש שואל.

משה גפני: תשובה.

<מיכה פרלמן: מאה אחוז.

משה גפני: אתם ערוכים לעניין הזה?

<מיכה פרלמן: אנחנו במשרד האוצר גם שמנו את היעד של שילוב אוכלוסייה ערבית ואוכלוסיות אחרות, כמו שאתה יודע, בעולם התעסוקה, כולל ההייטק, כולל - - -

משה גפני: אם הערבים יטופלו כמו החרדים אז אתם יכולים ללכת הביתה.

אברהם מיכאלי: זה בדיבורים, בדיבורים.

אברהם מיכאלי: כן.

<מיכה פרלמן: ועל זה גם שמנו בעבר, ואני מניח שיש גם כוונה, אני לא רוצה לנבא את העתיד, אבל בעבר לפחות, ואם להתבסס על ניסיון העבר – שמנו משאבים לא מבוטלים על הנושא.

<מיכה פרלמן: ואם לתת לך דוגמה לדבר הזה: כשניתחנו את הבעיות במגזר הערבי שמנו 250 מיליון שקל בתכנית הרב שנתית של ההשכלה הגבוהה כדי לשפר את כל עולם ההשכלה הגבוהה, שזה הבסיס בעצם, שמשם אנחנו מצפים שיבואו עוד יזמים ויבואו עוד אנשים שישתלבו בעצם בשוק הזה.

<מיכה פרלמן: זה כדוגמה.

<מיכה פרלמן: קשה לנבא משם לעתיד.

עיסאווי פריג': - - - אתה יודע מה זה - - -

אברהם מיכאלי: בדיבורים הכול בסדר.

משה גפני: טוב, תודה רבה.

משה גפני: מר דאוד אמסיס.

משה גפני: אה, דיברת.

<דאוד אמסיס: כן, אני אגיד עוד משפט אחד.

משה גפני: משפט.

משה גפני: בבקשה, משפט.

<דאוד אמסיס: קרן אל בוואדר יכולה להשקיע עוד שנה ונגמר, כאילו מבחינה משפטית היא לא יכולה להשקיע אחרי זה.

<דאוד אמסיס: נגמרת השנה הזאת – מה, לא יישאר כסף לעוד חברות שרוצות כסף seed ו-pre seed?

משה גפני: טוב.

משה גפני: מר נסרי סעיד.

באסל גטאס: דיבר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מר שאדי סאלח.

<שאדי סאלח: מה ששמעתי כאן זה ורוד, אני חושב שחיים בעולם אחר.

<שאדי סאלח: אני היום יזם, בשטח נמצא, כל מה ששמעתי לא נמצא בשטח.

<שאדי סאלח: מסלולים לתעסוקה לא עוזרים לי כיזם, כי יש לי רעיון, אני איש אחד, אז אין לי שלושה אנשים להעסיק ו-30% שכר, ואחר כך יורד, לא מתאים לי בכלל כיזם בעל רעיון.

<שאדי סאלח: יש לי רעיון היום, מה אני יכול לעשות?

<שאדי סאלח: אחד משניים: או לעבוד במקום, להיות מתוסכל, ואז אחרי הצהריים לעבוד על הרעיון שלי, ולהיות אחרי שישה-שבעה חודשים גמור לגמרי או לבוא, לחסוך כסף, לעבוד כמו, לא רוצה להגיד את המילה, סליחה על הביטוי, אבל לחסוך כסף ולצאת לרעיון שלי, לשבת בבית, לחרוש כל היום, על מנת לעשות את הרעיון.

<שאדי סאלח: אז בשני המקרים אני מפסיד זמן, ורעיון בהייטק היום זה זמן אם יש לי את הרעיון.

<שאדי סאלח: בטח כשיש עוד 100 שחושבים על אותו רעיון, ואין לי את הכסף.

<שאדי סאלח: אני צריך היום את ה-100,000 שקל, 150,000 שקל, לצאת עם prototype, להציג אותו לקרנות הון סיכון.

<שאדי סאלח: חוץ מזה, אני רוצה לדבר גם על קרן אל בוואדר.

<שאדי סאלח: הקרן מבורכת.

<שאדי סאלח: הממשלה השקיעה 80 מיליון שקל.

<שאדי סאלח: שבעה מיליון שקל הגיעו ואוטוטו הקרן נסגרת.

<שאדי סאלח: רק שבעה מיליון שקל.

<איימן סייף: לא שבעה מיליון שקל - - -

<שאדי סאלח: שבעה מיליון דולר, סליחה.

<שאדי סאלח: מתוך 80 מיליון.

<איימן סייף: 50 מיליון שקל הושקעו.

<שאדי סאלח: כמה אל בוואדר היום לקחה מהיזמים, היא מבקשת 80% ו-90%.

<שאדי סאלח: אני כיזם, בעל רעיון, כשאני עובד על הרעיון שלי, שהוא אישי ואני כל הזמן חושב, אני חי את הרעיון שלי.

<שאדי סאלח: אני לא מוכן לתרום היום 80%.

עיסאווי פריג': אולי תפתח את מה שאמרת ביזמים - - - שנבין.

<שאדי סאלח: וסליחה, על עוד דבר, זה היה לחבר הכנסת אראל מרגלית.

<שאדי סאלח: הוא עובד הרבה בתחום.

<שאדי סאלח: אנחנו היום בנצרת, ו"צופן" מבורכת על זה, עובדים על עצמנו.

<שאדי סאלח: אנחנו מקימים היום, Mobile Monday הוא כבר מתקיים כל חודש כבר שנה.

<שאדי סאלח: יש לנו שני - - - שהיו בנצרת, היה לנו startup weekend.

<שאדי סאלח: אנחנו עובדים על עצמנו.

<שאדי סאלח: אנחנו מפתחים.

עיסאווי פריג': מר שאדי סאלח, אמרת 80%, 90%, שמבקשים מהיזמים.

עיסאווי פריג': תחדד את זה, תפשיט את זה, שאני אבין - - -

<שאדי סאלח: 80% מהמיזם קרן אל בוואדר היום לוקחת.

<שאדי סאלח: זה מה שידוע בשוק.

<שאדי סאלח: הרבה יזמים נכשלו לגייס כסף אצלם, והם רוצים רעיון כשהם כבר רואים את הכסף בכיס, אחרי חמש שנים אקזיט.

<שאדי סאלח: אף אחד בהייטק לא יכול להבטיח אחרי חמש שנים.

<שאדי סאלח: ההייטק היום, יש חברה שהוקמה באוגוסט, כבר נמכרה ל-Google אתמול, והביאה כסף.

<שאדי סאלח: והרעיון הוא פשוט מאוד.

<שאדי סאלח: ואם הייתי מציג את זה לקרן אל בוואדר זה לא היה מצליח.

עיסאווי פריג': אתה אומר לי שאין חסמים?

עיסאווי פריג': - - - חסם.

עיסאווי פריג': חסם טבעי בכל מיני דרכים - - -.

עיסאווי פריג': אתה אומר לי אין חסמים?

<שאדי סאלח: עכשיו, לדבר גם על תעסוקה: תאמינו לי שאנחנו עובדים בשוק הישראלי.

<שאדי סאלח: אנחנו התפתחנו מספיק.

<שאדי סאלח: אני בוגר הטכניון משנת 2005.

<שאדי סאלח: אני יודע אנגלית, אני יודע עברית, אני יודע את השוק הגלובלי, ועבדתי בשוק הגלובלי.

<שאדי סאלח: אז אני כבר יזם.

<שאדי סאלח: אני יודע שאני עצמי, אני לא יכול להיות שכיר.

<שאדי סאלח: אני כבר החלטתי להיות יזם.

<שאדי סאלח: יש לי את הרעיון שלי, אני מאמין ברעיון שלי, אז אני לא רוצה לעבוד.

<שאדי סאלח: Amdocs שמגיע לנצרת היום משלמת פחות 40% מהשכר שהיא משלמת בחיפה ובנתניה.

<שאדי סאלח: המדינה, שהיא צריכה לסבסד ולהעניק שכר לחברות להגיע לנצרת, היא גם צריכה לבקש שהשכר יהיה הולם.

<שאדי סאלח: נכון שיש עדיין שכבה שהיא פחות מבחינת מידה והיא צריכה להתפתח, אבל לפחות שישה חודשים אחרי הכשרה מסוימת הם צריכים להשוות שכר עם חברות במגזר בכלל.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מר ג'עפר סבאח.

<ג'עפר סבאח: כן, אדוני היושב ראש, תודה.

משה גפני: אתה מהחוצפה הישראלית, נכון?

<ג'עפר סבאח: אני החוצפה הישראלית - - - אדוני.

<ג'עפר סבאח: קראתי עליה בספר שנקרא Startup nation, אדוני, שמתפארים שלישראלים יש חוצפה, ולערבים – אנחנו מופנמים, אדוני.

<ג'עפר סבאח: אז היום החלטתי לשבור את המיתוס הזה, שיש חצוף אחד ערבי, קוראים לו ג'עפר.

<ג'עפר סבאח: אז תודה ששומעים אותנו, אדוני, אחרי שעה ופלוס מתחילת הדיון על יזמים.

<ג'עפר סבאח: תודה לך שדיברת ממש מכל הלב.

<ג'עפר סבאח: אני מדבר מכל הלב, אדוני.

<ג'עפר סבאח: אני יזם, זה startup שלישי שלי, אדוני.

<ג'עפר סבאח: אני בשלב ה-seed, מנסה לגייס כסף.

<ג'עפר סבאח: עכשיו, דיברו שיש כשל בתשתית, ואני אכוון לחברתי שלי, חברת הכנסת שלי יחימוביץ: יש כשל בשוק, יש היום כלים בעולם, של מאיצים בעולם, שאין בו כשל שוק.

<ג'עפר סבאח: בארצות הברית אין כשל שוק, באירופה, אדוני, יש מאיצים, יש אינקובטורים, ויש ויש.

<ג'עפר סבאח: אצלנו ועוד יש כשל שוק – אין.

<ג'עפר סבאח: אני יושב במאיץ בנצרת, הוקם לפני שבוע, אין כסף, שקל אחד לא רואים, אדוני.

<ג'עפר סבאח: אין.

<ג'עפר סבאח: לא משלמים ליזמים.

<ג'עפר סבאח: אנחנו יושבים שם בחינם.

<ג'עפר סבאח: אני מממן את עצמי, אדוני, ופרילנסרים שאני מעסיק מכסף שלי: מקרן השתלמות, מהפנסיה שלי.

<ג'עפר סבאח: למה?

<ג'עפר סבאח: אין seed money.

<ג'עפר סבאח: עכשיו, יש יוזמות, וחברי לא חסך באמת - - -.

<ג'עפר סבאח: אני לא רוצה בביקורת.

<ג'עפר סבאח: זה טוב אבל זה לא עוזר.

<ג'עפר סבאח: יש כשל שוק, אדוני.

<ג'עפר סבאח: אז קמה עכשיו - - - מבורך, אבל עדיין - - -

משה גפני: אתה ביקשת שיעזרו לך?

<ג'עפר סבאח: כן, אדוני.

משה גפני: ממי ביקשת?

<ג'עפר סבאח: אדוני, אני ביקשתי מחברי שהוא גם חבר אישי - - - ב-J.V.P..

<ג'עפר סבאח: פניתי ל-J.V.P.

<ג'עפר סבאח: – אתה בשלב מוקדם מדי.

<ג'עפר סבאח: פניתי לאל בוואדר – אתה בשלב מוקדם מדי.

<ג'עפר סבאח: אז - - -

משה גפני: לא, לא, למי בממשלה פנית?

<קריאה: - - - בממשלה - - -

<ג'עפר סבאח: פנינו למר איימן סייף.

<ג'עפר סבאח: לזכותו ייאמר, אדוני.

<ג'עפר סבאח: פניתי - - -

באסל גטאס: אין איפה לחפש - - -

<ג'עפר סבאח: לא, לא.

<ג'עפר סבאח: יש כתובת - - - איימן סייף, אדוני.

<ג'עפר סבאח: פנינו אליו.

<ג'עפר סבאח: אנחנו יוזמים איתו מסלול בעצם אולי דומה למה - - -

משה גפני: והוא עזר לכם?

<ג'עפר סבאח: הוא עוזר לנו, אדוני, ועכשיו מדברים על מסלול דומה למה שחבר הכנסת באסל גטאס מדבר - - -

עיסאווי פריג': ישראלי יהודי במעמד שלך, איזה אופציות פתוחות בפניו?

<ג'עפר סבאח: הרבה.

<ג'עפר סבאח: הרבה.

<ג'עפר סבאח: אדוני, אין לנו מאיפה - - -

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע.

<ג'עפר סבאח: אין לנו אנג'לים במגזר שיתמכו בנו.

<ג'עפר סבאח: אין מאיצים שיקלטו אותנו וישלמו לנו.

<ג'עפר סבאח: אין.

<ג'עפר סבאח: עכשיו, אדוני, מדברים על חברות.

<ג'עפר סבאח: אני בעד גם שיפתחו חברות, אבל מה עם היזמים?

<ג'עפר סבאח: - - - מי יקלוט?

<ג'עפר סבאח: אקסלרטורים בעולם קולטים 40 חברות, אקסלרטור אחד קולט איזה 20, 30, 40, ואז מהם יוצא 10, ואז ה-10 גם ממשיכים הלאה.

<ג'עפר סבאח: אצלנו קולטים שתיים, שלוש, חמש - - -

עיסאווי פריג': אז תכניס שותף יהודי - - -

משה גפני: טוב, אוקיי.

<קריאה: - - -

משה גפני: עוד משהו?

עיסאווי פריג': תכניס שותף יהודי ותתקדם.

<קריאה: לא, לא, לא, לא, ממש לא.

<ג'עפר סבאח: צריך כמה כלים.

<ג'עפר סבאח: צריך כמה כלים, אדוני.

<ג'עפר סבאח: כמה כלים, לא כלי אחד.

<קריאה: - - -

משה גפני: אני לא חוזר לסבב נוסף.

משה גפני: אנחנו נמשיך את הדיון.

עיסאווי פריג': אתה חייב להמשיך אותו - - -

משה גפני: כן, תודה.

משה גפני: את רצית לומר משהו?

<לידיה לזנס: כן.

<לידיה לזנס: אני רציתי רק ככה באמת לפנות אליכם, להגיש בקשות למדען הראשי - - -

<ג'עפר סבאח: - - - לא מתאים.

<לידיה לזנס: רגע.

<לידיה לזנס: יש מסלול - - -

<קריאה: למה?

<קריאה: "תנופה" מתאימה - - -

עיסאווי פריג': - - - תלמד, יש מסלול.

<קריאה: מסלול "תנופה", מסלול - - -

עיסאווי פריג': - - - יש מסלול.

עיסאווי פריג': תקשיב.

<קריאה: לא מתאים לנו.

<קריאה: אנחנו יודעים את המסלול.

<קריאה: תאמין לי שאנחנו - - - את כל - - -

משה גפני: רק שנייה, שנייה, אתם לא רוצים את הדיון?

משה גפני: אנחנו לא נמשיך בדיון.

משה גפני: מה אתם רוצים?

באסל גטאס: בחוץ, בחוץ תמשיכו את הדיון.

משה גפני: לא, אנחנו נמשיך את הדיון הזה.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: בקצרה.

משה גפני: כן, אנחנו ממשיכים את הדיון.

<לידיה לזנס: יש מסלול שמיועד ליזמים בודדים לפני שבכלל הם בונים להם או מייצרים איזושהי חברה, בשיעור תמיכה של 85%.

<לידיה לזנס: המסלול הזה בעצם עוזר ליזם הבודד לגבש את הרעיון שלו ולהביא אותו - - -

<קריאה: איך קוראים למסלול?

<קריאה: "תנופה" - - -

<לידיה לזנס: מסלול "תנופה".

<קריאה: הוא לא מתאים.

<ג'עפר סבאח: אבל הוא לא משלם שכר.

<ג'עפר סבאח: לא משלם שכר ליזם, אדוני.

<ג'עפר סבאח: איך הוא יחיה?

<ג'עפר סבאח: מאיפה הוא יחיה?

<ג'עפר סבאח: מהמים, השמיים - - - מה זה זה?

<לידיה לזנס: אבל הוא משלם לך 85% מההוצאות.

באסל גטאס: זה לא מספיק.

באסל גטאס: אם "תנופה" הייתה מספיקה לא הייתי מביא את ההצעה שלי.

באסל גטאס: צריך משהו מיוחד - - - הערבים.

<קריאה: בטח.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בסדר - - - ככה.

משה גפני: מר איציק פריד.

משה גפני: בקצרה, בבקשה, אני רוצה להתכנס לסיכום.

משה גפני: כן.

באסל גטאס: תסביר קצת על Takwin - - -

משה גפני: כן, מר איציק פריד, בבקשה.

<איציק פריד: אני אסביר בקצרה.

<איציק פריד: מר ג'עפר סבאח הזכיר - - -

משה גפני: מה אתה מייצג?

<איציק פריד: Takwin היא הקרן שחבר הכנסת אראל מרגלית הזכיר בדבריו.

<איציק פריד: Takwin היא החממה הראשונה בעצם של יזמים ערבים בתחום המדיה והאינטרנט, שהוקמה על ידי שלושה גורמים מאוד חזקים: אחד מהם זה חבר הכנסת אראל מרגלית שהקים את קרן J.V.P., שהיא אחת הקרנות, מהעשר הטובות בעולם, נחשבת כיום.

<איציק פריד: מר חמי פרס, ה-founder של Pitango – קרן ההשקעות הגדולה בישראל.

<איציק פריד: ועימאד אל חאבי, שהוא תעשיין מאוד מוצלח, שגם הקים את Babcom centers, שהשר היה שם ומאוד התפעל מהפעילות.

<איציק פריד: אז אני חלק מהפתרון יותר מאשר חלק מהבעיה, אבל אני יכול לחלוק מהמעט שאני נחשפתי אליו - - -

משה גפני: אבל אין לך הרבה זמן.

<איציק פריד: אז אני אעשה את זה ממש בשתי מילים.

משה גפני: ממש בקצרה.

משה גפני: כן.

<איציק פריד: אני חושב שלתת יחס שוויוני לאוכלוסייה לא שוויונית זה להיות אי שוויוני.

<איציק פריד: חברת הכנסת שלי יחימוביץ נגעה בזה גם קודם בשאלה שלה.

<איציק פריד: אני אתן דוגמה מהטכניון: עזבו את ההייטק.

<איציק פריד: בטכניון יש 20% סטודנטים ערבים.

<איציק פריד: אנשים מופלאים שנכנסים בגלל שהם טובים, לא בגלל שהם ערבים.

<איציק פריד: אתם יודעים מה היה שיעור הנשירה של סטודנטים ערבים בטכניון עד לפני כמה שנים?

<איציק פריד: אף אחד לא ינחש – 73%.

<איציק פריד: החבר'ה האלה נפלו.

<איציק פריד: בטכניון עשו פרויקט מאוד גדול בשנים האחרונות בראשות פרופסור ערבי בשם יוסף ג'אבארין, כדי להוריד את שיעור הנשירה, והם הצליחו להוריד אותו ל-13%.

<קריאה: נכון.

<איציק פריד: זה עדיין פי שניים, אגב, מהשיעור של יהודים, כי זה מוסד - - -.

<איציק פריד: הפוקוס שם היה - - -

באסל גטאס: זה נקרא - - - action.

באסל גטאס: זה נקרא - - -

<איציק פריד: בדיוק.

<איציק פריד: תכניות המצוינות של הטכניון – "לפידים", שבאה לעודד יזמות.

<איציק פריד: עד היום לא התקבל אליה אפילו אחד.

משה גפני: את זה אנחנו יודעים.

משה גפני: ולכן מה?

<איציק פריד: מה שצריך לעשות זה קודם כל להקים קרן כזאת.

<איציק פריד: אנחנו מתעלמים גם, בדיונים שלנו אנחנו כל הזמן מסתכלים גם למטה, לתוך מה שיש לנו כאן.

<איציק פריד: אנחנו גם מתעלמים מההיבט האזורי.

<איציק פריד: באזור שלנו קורים דברי.

<איציק פריד: בכוויית הקימו קרן של שבעה מיליארד דולר להשקעות, ואין שם שום תשתית של יזמות ושום תשתית של הייטק שקרובה אפילו למה שיש כאן בארץ.

<איציק פריד: ברשות הפלסטינית יודיעו באמצע החודש הבא על רשות של 350 מיליון דולר ליזמות, והרשות הפלסטינית נמצאת שנות דור אחרי יזמים מצוינים שיש כאן במגזר הערבי.

<איציק פריד: ושוב, זה כדי לגשר בעיקר את הגאפים האלה.

<איציק פריד: זה כמו להסביר לבחור מה זה להיות בצבא.

<איציק פריד: בחור יהודי יודע מיד מה זה להיות בצבא, כי הוא היה, החברים שלו היו, המשפחה שלו הייתה.

<איציק פריד: בחור ערבי, אותו דבר, להגיד לו מה זה יזמות, זה אותו מרחק כמו להסביר למישהו גם מה זה לגדל ילד – עד שאין לך קשה מאוד להבין.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: טוב, תודה רבה.

עיסאווי פריג': אין אפליה - - -.

עיסאווי פריג': אין אפליה, הכול בסדר.

באסל גטאס: - - -

משה גפני: הגברת בלה אברהמס.

<קריאה: אפשר משפט אחרון?

<קריאה: משפט אחרון.

<קריאה: משפט במילה.

משה גפני: רגע, אני אאפשר לך.

משה גפני: בסדר.

<קריאה: אוקיי.

משה גפני: הגברת בלה אברהמס.

<בלה אברהמס: כן, אז תודה רבה.

<ענת לוי: רק תציגי את עצמך לפרוטוקול.

משה גפני: הגברת בלה אברהמס, בבקשה, משפט.

<בלה אברהמס: אוקיי, תודה, אדוני יושב הראש.

<בלה אברהמס: בלה אברהמס, מאינטל ישראל.

<בלה אברהמס: אני רוצה להגיד שלהייטק יש לנו בעצם שתי זרועות: יש את הזרוע של היזמות והסטרטאפים, ויש את הזרוע של החברות הגדולות.

<בלה אברהמס: ואני חושבת שבדיון על שילוב המגזר הערבי בהייטק צריך לדבר גם על הזרוע הזו, על הזרוע של החברות הגדולות.

<בלה אברהמס: אני חושבת שאינטל יכולה לייצג ובגאווה רבה, ואפשר ללמוד ממה שאנחנו עושים.

<בלה אברהמס: בכל שנה אנחנו מגייסים עשרות רבות של מהנדסים ערבים אלינו.

<בלה אברהמס: חלק מהעשייה שלנו היא גם בפנייה, בגיוס, דרך חבר מביא חבר, דרך העיתונות הערבית וכולי.

<בלה אברהמס: אנחנו משקיעים מאמצים גדולים מאוד בקליטה, כי הקליטה, שוב, כפי שאמרת קודם, היא קליטה שצריכה קצת התייחסות שונה.

<בלה אברהמס: עוד דברים שאנחנו עושים זה אנחנו תמיד מדברים על להביא את ההייטק למקומות שבהם יושבים הערבים.

<בלה אברהמס: חלק ממה שאנחנו עושים זה גם הפוך: בכל יום יוצאים שני אוטובוסים מלאים מהצפון, מאזור הגליל ומאזור הכרמל, לקריית גת עם עשרות עובדים שבאים לעבוד מהצפון בדרום, ואנחנו מממנים את זה בעלות מאוד-מאוד גבוהה.

<בלה אברהמס: אנחנו משתפים פעולה עם "צופן", שיושבת כאן חברה, ואנחנו משלבים, נותנים מהנדסים שלנו ומנהלים בכירים שיעשו mentoring לסטודנטים כדי שיוכלו להשתלב בשוק ההייטק.

<בלה אברהמס: אז יש לנו מגוון של עשייה.

<בלה אברהמס: ואני חושבת שבדיון כזה אסור לשכוח את הזרוע הזאת של החברות שמעסיקות ומשלבות אנשים מהמגזר.

<קריאה: מברכים, לא שוכחים.

<קריאה: מברכים.

<קריאה: מברכים.

<קריאה: רק מברכים.

<בלה אברהמס: מברכים?

<בלה אברהמס: ונמשיך לחזק את זה.

<קריאה: כן.

<קריאה: כן.

<קריאה: זה חלק מהפתרון.

<קריאה: כן.

<בלה אברהמס: זה חלק, לגמרי.

<קריאה: כן.

באסל גטאס: ב"צופן" רוצים להתייחס?

<נגה קפ: כן, אני רוצה להתייחס.

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: סיימת?

<בלה אברהמס: כן.

<בלה אברהמס: תודה רבה.

משה גפני: עורך הדין רונן מונוסביץ'.

<רונן מונוסביץ: כן.

<רונן מונוסביץ: קודם כל, דיברו פה על דוגמאות אז - - -

באסל גטאס: תציג את עצמך.

<רונן מונוסביץ: שמי רונן מונוסביץ, מטעם לשכת עורכי הדין.

<רונן מונוסביץ: מייצג באופן שוטף יזמים וחברות בתחום: קטנות, גדולות, סטרטאפים, מכל המינים והסוגים.

<רונן מונוסביץ: אני חושב שהקרן היא רעיון טוב.

<רונן מונוסביץ: אני חושב, כמו שחבר הכנסת אראל מרגלית אמר, שזה לא הדבר המרכזי שצריך לעשות.

<רונן מונוסביץ: הדבר המרכזי זה לגרום לחברות כמו אינטל, שלא עושות את זה בעצמן, להכניס פנימה אנשים שהם מסיימים באוניברסיטאות, להביא אותם לכדי תעסוקה בתחום.

<רונן מונוסביץ: גם ההייטק הישראלי, נכון שהוא נעזר ב"תנופה", אבל הוא צמח מתוך מקומות גדולים.

<רונן מונוסביץ: אם מסתכלים על - - -

<קריאה: ל-8200 אתה מתכוון?

<קריאה: אתה מתכוון ל-8200, נכון?

<רונן מונוסביץ: לא רק.

משה גפני: רבותיי, אני מסיים את הדיון.

משה גפני: כן.

<קריאה: אנחנו בהתחלה.

<קריאה: בהתחלה רק.

משה גפני: כן.

משה גפני: סיימת?

<רונן מונוסביץ: לא.

<רונן מונוסביץ: עוד דבר אחד.

<קריאה: אני אכנס ל-8200.

<קריאה: הלוואי - - -

משה גפני: לא, תראו, אני לא יכול ככה לקיים דיון.

משה גפני: באמת.

משה גפני: בבקשה.

<רונן מונוסביץ: דוגמה לחברה: חברת "אגרוביקס", בשיתוף פעולה עם "מקורות", קיבלה מימון מדען בשנה האחרונה.

<רונן מונוסביץ: חברה יוצאת מן הכלל, בתחום של טכנולוגיות מים.

<רונן מונוסביץ: אז אפשר.

<רונן מונוסביץ: ועוד מילה אחת ליזמים, כל היזמים, ליזמים, מה ששמעתי מכם: אני שומע את אותו הדבר מיזמים יהודים.

<רונן מונוסביץ: בדיוק אותו דבר.

<קריאה: אבל אני מכיר חברים יהודים - - - בהרצליה - - -, ויש להם את הקרנות האלה.

<רונן מונוסביץ: ויש כאלה שלא.

<קריאה: בסדר.

<רונן מונוסביץ: כן, אבל - - -

משה גפני: עורך הדין רונן מונוסביץ, זה בלתי אפשרי הדבר הזה, באמת.

משה גפני: בבקשה, משפט, שם.

<נגה קפ: שמי נגה.

<נגה קפ: אני חברת דירקטוריון בעמותת "צופן" שהוזכרה פה מספר פעמים.

<נגה קפ: עמותת "צופן" – רק בשביל לאשר במילה – עושה אקסלרציה בעצם של המהנדסים, בוגרי האוניברסיטאות בארץ, לתוך ההייטק הישראלי, דבר שעמד באמת על אחוזים, על פרומילים, מכמות האוכלוסייה באופן יחסי לבוגרים, והיום הוא עומד על מאות, מתקרב ל-1,000, אבל עוד רחוק מלהגיע לשם.

<נגה קפ: אם היו שואלים אותי לפני שנתיים הייתי אומרת שאין מקום ליזמות ערבית, כי אנחנו עוד בשלב ההבשלה הראשוני של להפנים את המהנדסים הערבים לתוך קהילת ההייטק הישראלית.

<נגה קפ: רק אחרי דבר כזה בעצם יבוא הצורך ליזמות.

<נגה קפ: קודם כל יש job security.

<נגה קפ: יש את הדבר שבעצם עובד רוצה להחזיק את מקום העבודה שלו.

<נגה קפ: אנחנו רואים כרגע התעוררות חסרת תקדים, הייתי אומרת, בכל מה שקשור ביזמות ערבית.

<נגה קפ: אנחנו רואים את זה דרך Mobile Monday, כמו שהוזכר קודם, שזה ארגון כלל עולמי שנמצא בנצרת, בין השאר כל יום שני, ראשון בחודש.

<נגה קפ: כמות האנשים שמגיעה לשם היא עצומה.

<נגה קפ: רואים את זה ב-Sisco, שגם שם יש מערך לטובת סטרטאפים בשלבי התחלה.

<נגה קפ: אנחנו רואים את הצורך הזה.

<נגה קפ: אותם יזמים ערבים, אם הם יגיעו לקרנות ולאנג'לים, שבדרך כלל ישראלים מגיעים לשם, יהודים, המגזר היהודי, הם לא יקבלו את המימון.

<נגה קפ: הדרך היחידה לגשר פה על הפער היא לעשות אפליה מתקנת, לעשות mentorship, לעשות אקסלרטורים, ובוודאי חממות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: רצית להגיד משפט?

<קריאה: כן.

<קריאה: אני חושב, וסליחה על החוצפה, שזו בושה למדינה שאנחנו בכל הדיון הזה מדברים על שתי חברות גדולות במשק, שזה Babcom ו-Galil software.

<קריאה: נגמרנו?

<קריאה: כאילו שתי חברות מהסך הכול?

<קריאה: אין עוד?

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

<קריאה: - - - משפט - - -

משה גפני: לא, אני לא מאפשר יותר.

משה גפני: סיימנו.

חנין זועבי: רק אפשר, אדוני?

משה גפני: בבקשה.

חנין זועבי: אוקיי.

חנין זועבי: רק משפט: אני חושבת שאם לא מכירים בבעיה אז גם לא יכולים להתחיל לפתור את הבעיה, ואני חושבת שהבעיה היא יותר גדולה אחרי ששמעתי את הסגנית של המדען הראשי, כי היא, בתפיסה שלה, כאשר היא אומרת שיש שוויון בגלל שאני מפעילה את אותו קריטריון על כולם, והמסקנה שלנו שאת לא מכירה ואני חושבת שאת לא תופסת את הבעייתיות המיוחדת של היזמים הערבים; את לא תופסת את כשל השוק המיוחד, היותר גדול, לגבי היזמים הערבים, ואת אומרת שרק תפנו, ומי שפונה אנחנו משלמים לו.

חנין זועבי: זו התגלמותה של הבעיה, זו הסיבה למה יש בעיה ולמה לא פותרים את הבעיה של היזמים הערבים.

חנין זועבי: כלומר, התפיסה שלך היא חלק מהבעיה.

חנין זועבי: התפיסה שלך והתפיסה של מי שחושב כמוך היא חלק מהבעיה.

חנין זועבי: רק בתפיסה של אפליה מתקנת אנחנו יכולים לפתור את הבעיה, ולא להפעיל ולהגיד שיש שוויון בגלל שמפעילים את אותם קריטריונים על מגזר חלש, חלש ומופלה לרעה, אז זו בעצם הסיבה, והיא חלק מהבעיה, ולא פותרים - - -

משה גפני: אוקיי.

<לידיה לזנס: אני לא מסכימה.

משה גפני: משפט, תעני לה.

<לידיה לזנס: צר לי אבל אני לא מסכימה איתך.

<לידיה לזנס: לשכת המדען הראשי הרחיבה תכנית.

<לידיה לזנס: פשוט לא הייתה לי הזדמנות גם לספר מה אנחנו עושים - - -

משה גפני: לא, אין את ההזדמנות.

משה גפני: תהיה בהמשך.

<לידיה לזנס: אוקיי.

משה גפני: לא עכשיו.

<לידיה לזנס: אבל אנחנו עושים פעולה ממש נקודתית, ואנחנו הרחבנו תכנית קיימת שמיועדת למגזר הערבי - - -

חנין זועבי: - - - התוצאה בשטח.

<לידיה לזנס: רגע.

חנין זועבי: יש תוצאה.

<לידיה לזנס: שאנחנו מתחילים להפעיל אותה מינואר 2014, ואנחנו פותחים אותה לא רק למגזר של התעשייה המסורתית במגזר הערבי אלא לכלל ענפי הטכנולוגיה, לכלל המגזר העסקי במגזר הערבי.

<לידיה לזנס: עכשיו, מעבר לזה אנחנו יושבים כבר מספר שבועות על מנת להביא לאיזשהו מודל ייעודי, תפור, למגזר הערבי.

<לידיה לזנס: בכדי שייתן להם את אותה נחיתה רכה על מנת להשוות את התנאים ולעמוד - - -

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: תראו, רבותיי, גבירותי ורבותיי, תמונת המצב היא פשוטה מאוד: המגזר הערבי שונה מאשר המגזר היהודי.

משה גפני: זה ברור לחלוטין.

משה גפני: כל בר דעת מבין את זה.

משה גפני: אם היה מדובר בעובדה שהערבים לא היו רוצים להשתלב בהייטק – בסדר, אז לא רוצים, מה אפשר לעשות.

משה גפני: אי אפשר לכפות עליהם.

משה גפני: המגזר הערבי מבקש להשתלב.

משה גפני: מדינה מסודרת צריכה להתאים את עצמה.

משה גפני: כשאני הייתי יושב ראש ועדת הכספים היה מר פפרמן ממשרד התמ"ת, הופיע.

משה גפני: הוא אמר שבארצות הברית מתאימים כל דבר למגזרים השונים שנמצאים בארצות הברית.

משה גפני: אצלנו אין דבר כזה.

משה גפני: לא קיים.

משה גפני: זה רק אמירות שהן אמירות כלפי חוץ.

משה גפני: בינתיים לא קרה דבר בעניין הזה.

משה גפני: אני מציע ככה: אם אפשר להגיע לנייר מעבר לעניין של הקמת הקרן, אם אפשר להגיע לנייר שהיזמים הערבים יכתבו אותו – מה הבעיות שיש למגזר הערבי, ספציפית למגזר הערבי, שאין את זה במגזר היהודי.

משה גפני: מה ההצעות לפתרון.

משה גפני: להעביר את זה למנהלת הוועדה.

<קריאה: שלושתנו - - -

משה גפני: כן, תנסו אתם להגיע לנייר.

משה גפני: אנחנו נתאם את הישיבה עם שר הכלכלה, ושם אנחנו נבקש גם ממשרד ראש הממשלה, ממר איימן סייף, וגם מהמדען הראשי ומסגנית המדען הראשי להשתתף בישיבה הזאת שאנחנו נקיים אותה.

משה גפני: לפני זה נגיש לו את הנייר.

משה גפני: נגיד לו אלה הבעיות.

משה גפני: זה ההצעות לפתרון של האנשים שעוסקים בעניין הזה.

משה גפני: יכול להיות שהוא יחלוק על זה, יכול להיות שהוא יגיד שצריך לשנות, אבל תדעו שזה נושא שלא היה על סדר היום הציבורי יותר מדי.

משה גפני: הוא היה, מעט.

משה גפני: אני מודה לך, חבר הכנסת באסל גטאס, על זה שהעלית את זה על סדר היום.

משה גפני: אנחנו לא מסכמים את הדיון עכשיו.

משה גפני: הוא דיון ראשוני.

משה גפני: אני מצטער שהשר היה רק חצי שעה ולא שמע את כל הדברים.

משה גפני: אני מבקש את הנייר הזה, אם אפשר.

משה גפני: אני יודע שלפעמים יש מחלוקות בהכנת נייר כזה: יש כאלה שסבורים כך, יש כאלה שסבורים אחרת, אבל נייר כזה, אם הוא אכן רציני ומקצועי, הוא מביא לידי ביטוי את דעת היזמים הערבים כולם, זה הופך להיות מסמך שעם המסמך הזה תמיד אפשר לבוא ולהגיד: מה אתם אומרים, שאנחנו לא יודעים מה שאנחנו מדברים?

משה גפני: אתם הדואגים לנו?

משה גפני: הנה הנייר, תחלקו עליו, תגידו שצריך לשנות אותו, ועם זה צריך ללכת אליו לפגישה.

משה גפני: אני מודה לכל המשתתפים.

משה גפני: אני מודה ליוזם הדיון, חבר הכנסת באסל גטאס.

משה גפני: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.