ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 313, 2014-03-19 08:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבח את המשרד לשירותי דת שעמד הפעם בזמנים של אמות המידה והגיש אותן בזמן.

ניסן סלומינסקי: מאחר וכבר קיימנו דיון בזמנו, אני מקווה שהדיון יהיה קצר.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל בברכה את מנכ"ל המשרד, אלחנן גלט.

ניסן סלומינסקי: אלחנן, אתה מוזמן להציג את זה בקצרה.

<אלחנן גלט: בוקר טוב.

<אלחנן גלט: שלום וברכה לוועדת הכספים, ליושב-ראש הוועדה ולכל המשתתפים.

<אלחנן גלט: תודה רבה.

<אלחנן גלט: התשתית לדיון הזה היא העובדה שעל פי החוק, תקציב המועצות הדתיות מחולק בפרופורציה של 40% השתתפות המדינה ו-60% השתתפות הרשויות המקומיות.

<אלחנן גלט: זה על בסיס החלטה שהתקבלה לפני מספר שנים.

<אלחנן גלט: נציגי שר האוצר, שר הפנים והשר לשירותי דת רשאים להציע אמות מידה שיאפשרו בעיקרו של דבר לחלק אחרת את התקציב בין הרשויות המקומיות השונות ובכך בעצם להתחשב יותר ברשויות מקומיות חלשות שנמצאות במצב כלכלי חלש יותר ולהתחשב באזורים פריפריאליים.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאנחנו קוראים האלכסון.

<אלחנן גלט: נכון.

<אלחנן גלט: אותו אלכסון יצר אמות מידה שבהמלצת הוועדה המקצועית נחתמו ואושרו על ידי שר הפנים, שר האוצר והשר לשירותי דת.

<אלחנן גלט: אני אעמוד פה בקיצור על העיקרים שבאמות המידה האלו, אותו אלכסון, ועל השינויים שעשינו, אדוני היושב-ראש, לקראת 2014 בהתאם להתחייבות לחברי הוועדה שנבחן את כל אחת מאמות המידה האלו.

<אלחנן גלט: אמות המידה לוקחות בחשבון היום את גודל היישוב.

<אלחנן גלט: ההמלצה השנה הייתה שעד 22 אלף 500 תושבים תהיה מדרגה אחת.

ניסן סלומינסקי: ככל שהיישוב קטן יותר זה פלוס.

<אלחנן גלט: ככל שהיישוב קטן יותר הם מקבלים ניקוד גבוה יותר שמאפשר להם אחר כך השתתפות נמוכה יותר.

<אלחנן גלט: קריטריון נוסף זה היחס, וזה לא השתנה מ-2012 ו-2013, בין השתתפות הרשות המקומית בתקציב הכולל שלה - -

<קריאה: צריך להגיד את מספר התושבים.

<אלחנן גלט: מדרגה ראשונה זה 22 אלף 500, מדרגה שנייה היא 52 אלף 500.

<קריאה: כאשר במדרגה השנייה יש - -

<אלחנן גלט: זה שינוי קטן.

<אלחנן גלט: הוספנו מספר ערים, כמו זיכרון יעקב וכרמיאל, שהשארנו אותן בהשתתפות נמוכה יותר וכן הלאה.

<אלחנן גלט: אמת המידה הנוספת היא היחס בין תקציב הרשות המקומית לבין ההשתתפות שלה בתקציב המועצה הדתית.

<אלחנן גלט: זה לא השתנה מאז 2013.

<אלחנן גלט: לא נאריך בזה, אבל העיקרון אומר שככל שההשתתפות קטנה מאחוז אחד הניקוד נמוך יותר.

<אלחנן גלט: כשזה גדל עד 2.5% זו מדרגה נוספת.

<אלחנן גלט: מעל 2.5% זו מדרגה גבוהה יותר שמורידה את השתתפות הרשות.

<אלחנן גלט: נכנסנו פה למענקי האיזון על פי מודל גדיש ומשרד הפנים.

<אלחנן גלט: נתנו ניקוד למי שזכאי למענקי איזון.

<אלחנן גלט: בכך אנחנו מורידים את ההשתתפות.

<אלחנן גלט: השינוי שכן עשינו, שהוא שינוי משמעותי ביותר לאור ההערות שקיבלנו אשתקד, היה בהשתתפות במעמד סוציו אקונומי של 1-3.

<אלחנן גלט: הן מקבלות ניקוד גבוה יותר שלא היה עד עכשיו.

<אלחנן גלט: שימו לב שהחרגנו פה לא מעט רשויות מקומיות, כמו אופקים, בית שמש, חצור, נתיבות, רשויות מקומיות שבעקבות השינוי הזה אנחנו מתחשבים בהן יותר.

<אלחנן גלט: הוספנו גם מדרגה נוספת של רשויות מקומיות במעמד חברתי מ-4-7.

<אלחנן גלט: אחר כך יש את הרשויות שנמצאות במעמד 8,9 או 10.

<אלחנן גלט: זה לא השתנה.

<אלחנן גלט: הן מקבלות ניקוד שלילי כי הן במעמד סוציו אקונומי הגבוה ביותר.

<אלחנן גלט: המשרד לשירותי דת מעמיד בסעיף הזה כ-180 מיליון שקל שמהווים 40% במודל הקלאסי.

<אלחנן גלט: על זה הרשויות המקומיות מוסיפות את אותם 60%, שלפי אמות המידה האלו יתחלקו בצורה שונה בין הרשויות המקומיות.

<אלחנן גלט: הרשויות המקומיות יכולות להגיע עד מדרגה של 75% השתתפות לאותן אלה שקיבלו 3 נקודות במודל הזה ועד 25%, שזה אותו אלכסון שיוצא בניקוד שניתן.

ניסן סלומינסקי: אתם בדקתם שבסך הכל יצא שיישארו 60 40.

<אלחנן גלט: בדיוק.

<אלחנן גלט: יוצא מצב שאנחנו חייבים לשמור, שזו המורכבות של המודל הזה, על המודל החוקי.

זבולון כלפה: צחי לא היה מוכן לתת קצת יותר?

<אלחנן גלט: זה המודל.

<אלחנן גלט: יש בו שינויים חשובים משנה שעברה.

<אלחנן גלט: המודל הקלאסי נשאר.

<אלחנן גלט: אלו אמות המידה שנחתמו על ידי שר האוצר, שר הפנים והשר לשירותי דת.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן את הרשימה.

ניסן סלומינסקי: זה בהמשך לדיון שהיה פה.

ניסן סלומינסקי: אני שמח שקיבלתם חלק מההערות של חברי הוועדה, שיפרתם ותיקנתם.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שדבר אחד נעלם מפה, וזו ההחרגה שהייתה בפעם הקודמת.

<אלחנן גלט: בשנה שעברה היו שתי החרגות.

<אלחנן גלט: את אותן רשויות מקומיות שהתקציב גרם להן לשינוי במדרגות, החרגנו כיוון שהתקציב אושר רק ברבעון האחרון של 2013.

<אלחנן גלט: זה בוודאי לא רלוונטי לשנה הזאת.

<אלחנן גלט: בשנה שעברה הייתה גם החלטה להחריג מספר רשויות שהיו במצב סוציו אקונומי 5.

<אלחנן גלט: החריגו את אלה שנמצאים באזור הצפון והדרום.

<אלחנן גלט: במקרה הספציפי הזה, בהתייעצות שעשינו ברגע האחרון, מצאנו דרך לסייע.

<אלחנן גלט: אדוני היושב-ראש שואל.

<אלחנן גלט: זאת הייתה הסיטואציה בשנה שעברה.

<אלחנן גלט: השנה, כיוון שאנחנו מתחילים בתחילת השנה בתקציב - - התקציב עומד להגשה על פי הנדרש 90 יום לאחר אישורו.

<אלחנן גלט: עד סוף מרס אנחנו חייבים לאשר את התקציב.

<אלחנן גלט: האפשרות האחת היא להשאיר את זה במודל של 60 40 בכל הארץ על פי הבסיס החוקי, כאשר כל הרשויות, ללא יוצא מן הכלל, יקבלו השתתפות של 40% מהמדינה ו60% הן יוסיפו.

<אלחנן גלט: על פי המלצת ועדת השרים, אנחנו ממליצים לאשר את המודל הזה שלוקח בחשבון את אותו עיקרון שהיווה את המודל הבסיסי, שזה סיוע לרשויות קטנות ולרשויות חלשות על פי אמות המידה האלו.

<אלחנן גלט: צריך לומר בפירוש שיש משמעות לכך שרשויות גדולות וחזקות יותר מקבלות השתתפות נמוכה יותר באותם מקרים שזה חורג מ-60% ונאלצות לשלם 75%.

<אלחנן גלט: זו בהחלט התמונה.

<אלחנן גלט: אני מבין היטב שזה רגיש לחלק מהרשויות.

גילה גמליאל: מה ההבדל בין 2013 ל-2014?

<אלחנן גלט: סקרתי את זה בתחילת הדברים.

<אלחנן גלט: הוספנו מדרגה למצב הסוציו אקונומי הנמוך ביותר.

<אלחנן גלט: החרגנו רשויות נוספות, כמו אופקים, בית שמש, בני ברק, חצור, נתיבות שנמצאות במצב סוציו אקונומי נמוך.

<אלחנן גלט: החרגנו אותן במדרגה נוספת ככל שיכולנו לפי הנתונים הכלכליים.

גילה גמליאל: מה עם אשקלון, אשדוד, נתניה?

גילה גמליאל: מה קורה עם זה?

גילה גמליאל: זה לא מספיק בהיר מדבריך.

ניסן סלומינסקי: מכיוון שהאישור היה לקראת סוף השנה והרשויות לא לקחו בחשבון שתיפול עליהן השתתפות גדולה יותר, עשו החרגה של צפון ודרום, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: הפעם, מאחר וזו תחילת שנה, כולם כבר יודעים ונערכים - -

ראובן ריבלין: אני רוצה לדון בעניין הזה בצורה הרצינית ביותר.

<קריאה: אלחנן, אם אתה יכול גם להתייחס לאיחוד הרשויות שהיה בעבר.

<אלחנן גלט: במסגרת תהליך קודם של איחוד רשויות מקומיות, בין אם זה מועצות אזוריות, הייתה החרגה במשך שנה אחת שנתנו תקציב אחר לאותן רשויות.

<אלחנן גלט: ב-2013 לא אוחדו רשויות נוספות, לכן זה לא היה רלוונטי לעשות שום החרגה של הדבר הזה.

<אלחנן גלט: זה לא רלוונטי לשנה הזאת.

ניסן סלומינסקי: בפעם הקודמת החרגנו כמה רשויות.

ניסן סלומינסקי: לא החרגנו רשויות שדומות להן מבחינה סוציו אקונומית.

ניסן סלומינסקי: היו איומים בבג"ץ וכו'.

ניסן סלומינסקי: האם בדקתם את הנושא?

ניסן סלומינסקי: אם תהיה החרגה, האם זה יעמוד בבג"ץ או לא יעמוד בבג"ץ?

<אלחנן גלט: במודל הזה אין שום החרגה.

<אלחנן גלט: ברבעון האחרון של שנה שעברה עשינו החרגה של 4 רשויות בצפון ובדרום.

<אלחנן גלט: המודל הזה לא מציע החרגה.

<אלחנן גלט: מדובר ברשויות שהיו ברמה סוציו אקונומית 5.

<אלחנן גלט: אני מודע לוויכוח שזה עורר אצל האחרות שלא היו באותו מצב.

<אלחנן גלט: לאחר בדיקה מקצועית שנעשתה במשרד ובהתייעצות עם משרד האוצר ומשרד הפנים, אין במודל הזה הצעה להחרגה.

<אלחנן גלט: ככל שרשות מקומית יודעת מראש, לפחות ברבעון הראשון, שזה המצב, ובהתחשב בעובדה שלוקחים בחשבון מספר מודלים, כמו גודל הרשות, היחס בין התקציב הכולל שלה לתקציב של המועצה הדתית שהוא בדרך כלל קטן מאחוז מהשתתפות הרשות, ועל פי מודל גדיש שהלכנו לקראת רשויות שנמצאות במצב סוציו אקונומי נמוך יותר- - אין בכך שום שינוי.

<אלחנן גלט: ככל שידוע לנו מהייעוץ המשפטי, אין בכך שום קושי.

ראובן ריבלין: אדוני המנכ"ל היקר, אנחנו רוצים לעזור ולהגיע למצב שבו נפתור את הבעיה של אותן רשויות אשר מתקשות ואנחנו רוצים לסייע בידן על חשבון הרשויות החזקות.

ראובן ריבלין: ביקשנו באותה עת לא רק בגלל הנושא של הצורך לסיים את השנה ולא להטיל על רשויות איזו שהיא מטלה שהן לא היו יכולות לצפות כבר לפני כן, אלא בגלל שתי מערכות, גם המערכה הסוציו אקונומית וגם המערכת של המחויבות של ערבות הדדית במדינת ישראל - נדמה לי פה אחד של כל חברי הוועדה על כל מרכיביה - לבוא ולבחון את הנושא בצורה הרצינית ביותר לגבי באר שבע, אשדוד ואשקלון אנחנו מפחדים מאוד שהעיריות האלו לא תוכלנה לעמוד באותה מטלה ובתוספת מטלה.

ראובן ריבלין: לחברי ממשלה קשה להגיע לכל מיני מקומות, אלא ברגעים בהם הם חייבים לקבל הכרעות.

ראובן ריבלין: חברי הממשלה הם אנשים עסוקים 24 שעות.

ראובן ריבלין: הם לא נפגשים עם הציבור.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת נפגשים יותר עם אנשי הציבור ועם הציבור עצמו.

ראובן ריבלין: אני רואה מסר לא מוסרי מבחינת הנטל במדינת ישראל לבוא היום ואת 3 הערים האלו – אשדוד, אשקלון - - כל רגע שבו מתפתחת איזו מערכת בביטחון ישראל הן הראשונות אשר משרתות כתובת לאויבינו ומבקשי נפשנו.

ראובן ריבלין: למה שאנחנו דווקא לגביהן נבוא ונאמר:

ראובן ריבלין: אנחנו עושים לכן סדר חדש ומטילים עליכן מטלה לא פשוטה?

ראובן ריבלין: אם מסתכלים על באר שבע, אז מדובר בסך הכל ב-10 מיליון.

ראובן ריבלין: 75% זה דבר בעל משמעות בשבילם.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לעזור לכם.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם שהייתי בין האנשים הראשונים שהיו חברים בוועדה הזאת.

ראובן ריבלין: אני רוצה לעזור לממשלה כחבר בקואליציה, אבל יחד עם זה נדמה לי שהמסר הוא מסר לא נכון.

ראובן ריבלין: זה לא עניין פה של פוליטיקה, זה עניין של מסר ברור שאנחנו באים ומפקירים במחשבה את החובה שלנו ואת המחויבות שלנו כלפי הערים האלו בלבוא ולומר להן שלא רק זה אלא גם זה.

ראובן ריבלין: אני קורא לממשלה לראות לפחות עד שנה הבאה.

ראובן ריבלין: יתארגנו הערים האלו בשנה הבאה אם חלילה הן יימצאו מבחינה סוציו אקונומית.

ראובן ריבלין: חלקם נמצא במצב הזה.

ראובן ריבלין: אני מדבר גם בשם מאיר כהן שטלפן אלי היום בבוקר לא כחבר במפלגה מסוימת אלא כאדם שגר באחת הערים האלו.

ראובן ריבלין: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה לא להכריח אותנו להצביע פה בדבר שהוא נגד מצפונינו.

ראובן ריבלין: אני מדבר בשם כל חברי הוועדה.

גילה גמליאל: אני רוצה להבין.

גילה גמליאל: היינו כאן לפני חודש וחצי, חודשיים.

גילה גמליאל: מה נשתנה הבוקר הזה מאותו בוקר שלפני חודשיים?

גילה גמליאל: אני חושבת שכאן צריכים להיות עם עיניים יותר פתוחות.

גילה גמליאל: חברי אשקלון היו פה.

גילה גמליאל: אני מרגישה חוסר נעימות וחוסר יכולת לבוא אל מול ראש עיר צעיר ונמרץ לגבי העיר שלו שהוא מעוניין לקדם.

גילה גמליאל: אמרו לו: תשמע, בנושא של הטבות מס אתם מוחרגים, בנושא הזה אתם מוחרגים.

גילה גמליאל: כל פעם הקריטריונים משום מה לא עונים להגדרה של העיר אשקלון.

גילה גמליאל: אין ספק שהם ראויים וזכאים.

גילה גמליאל: אותו דבר לגבי העיר אשדוד, קל וחומר לגבי התקופה האחרונה שהייתה רק עכשיו לפתחנו.

גילה גמליאל: הסכומים הם סכומים גבוהים מידי.

גילה גמליאל: יש פה מספר ערים שאפשר לצבוע אותן.

גילה גמליאל: יש את אשדוד, אשקלון, באר-שבע, נתניה.

גילה גמליאל: אין יותר מידי.

גילה גמליאל: צריך לבחון אותן מחדש, לראות איך כפי שביצענו את אותה החרגה לפני חודשיים יוצרים אותה גם עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רק לתקן את מה שאמרת או להוסיף.

ניסן סלומינסקי: הרשויות שנמצאות באותה דרגה סוציו אקונומית הן נתניה, חדרה, חולון, אשדוד, אשקלון, באר שבע, רחובות ואולי עוד כמה.

ניסן סלומינסקי: זה רוב הערים בארץ, רוב התושבים.

ניסן סלומינסקי: אם את מחריגה אותן לא יישאר לו אלכסון, הוא יצטרך לחזור ל-60 40.

ניסן סלומינסקי: בפעם הקודמת, כתוצאה מזה שזה היה בסוף שנה - -

גילה גמליאל: שיוסיפו משאבים.

ניסן סלומינסקי: זה מה שיש לו כרגע.

ניסן סלומינסקי: אם היינו מוצאים דרך, שאני לא יודע מה היא, להגיד שאת העיר הזאת ספציפית מחריגים למרות שהיא בדרגה סוציו אקונומית 5, זה טוב, אבל בפעם הקודמת פנו אלי כמה ראשי ערים שאיימו בבג"ץ.

ניסן סלומינסקי: מכיוון שזה היה סוף שנה, אז אמרו: בואו נתקן את זה לשנה הבאה.

ניסן סלומינסקי: אותם אלה שנמצאים ברמה סוציו אקונומית כמו נתניה - - ראש העיר דיברה איתי קשות ונמרצות.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת: גם אני באותה רמה.

ניסן סלומינסקי: למה שאני אשלם 75% כשאחרים בדרגה שלי --?

ראובן ריבלין: לאשדוד, לאשקלון ולבאר שבע יש דבר מה נוסף.

ראובן ריבלין: אני בטוח שגם חברת הכנסת גמליאל מסכימה לזה.

ראובן ריבלין: הלוואי ויכולנו להושיע את כולם.

ניסן סלומינסקי: הקושי הוא גדול.

ניסן סלומינסקי: הסברתי רק - -

ראובן ריבלין: נושא הערבות ההדדית.

ניסן סלומינסקי: הקושי הוא שיש יותר מידי ערים עוצמתיות.

ניסן סלומינסקי: קשה להגיד שהן עניות.

ניסן סלומינסקי: הן נמצאות באותה דרגה סוציו אקונומית.

ניסן סלומינסקי: אם מחריגים את הדרגה הזאת כדי לא להפלות אז אין אלכסון, חוזרים למה שהיה קודם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו שיבחנו מאוד את משרד הדתות שהיה הראשון ממשרדי הממשלה שעשה את האלכסון.

ניסן סלומינסקי: לדעתנו היה חשוב שכל המשרדים יעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: במקום שההשתתפות של משרדי הממשלה תהיה לכולם, היה צריך שהערים הגדולות והעשירות ישתתפו בסיוע לאחיותיהן היותר חלשות.

ניסן סלומינסקי: בינתיים עשה את זה רק משרד הדתות.

ניסן סלומינסקי: אם נהרוס את האלכסון הזה ונחזור למה שהיה קודם נפסיד יתרון גדול.

<איתמר שמעוני: תודה על הדברים.

<איתמר שמעוני: מתארים את רחשי ליבם של תושבי אשקלון.

<איתמר שמעוני: אני מוכרח לומר לכם, לספר לכם משהו קצר.

<איתמר שמעוני: אתמול בשעה 17:00 נכנס אלי הגזבר באופן לא שגרתי ואמר שאירועי פורים שתקצבנו עלו הרבה יותר מהמשוער.

<איתמר שמעוני: כששאלתי למה, אז הוא אמר שההחלטה שלנו לקיים אירועי פורים בתיאום עם פיקוד העורף ומשרד הביטחון היא כדי לא לשבש את השגרה, כדי לא להראות לאויבינו שאנחנו עם בלי חוסן.

<איתמר שמעוני: כדי לא להראות שאנחנו עם עם עורף לא חזק עלה לנו יותר.

<איתמר שמעוני: יותר דרכי גישה, יותר היערכות, יותר היערכות למצב שתהיה אזעקה, חלילה, באמצע אירועי פורים.

<איתמר שמעוני: עלה לנו במאות אלפי שקלים יותר.

<איתמר שמעוני: הוא אמר: בד בבד לזה אנחנו גם צריכים להיות בכנסת כי יש לנו מס נוסף.

<איתמר שמעוני: הוחלט שתושבי אשקלון יישאו בעול של מימון המועצות הדתיות ביחס גבוה יותר.

<איתמר שמעוני: תושבי אשקלון הם לא מסכנים.

<איתמר שמעוני: המצב הסוציו אקונומי לא השתנה.

<איתמר שמעוני: אנחנו במצב סוציו אקונומי 5.

<איתמר שמעוני: הוא לא השתנה מהדיון האחרון שהיה פה.

<איתמר שמעוני: אני אולי כבר צריך להתחיל לעבוד פה, כי לפני חודש וחצי הייתי פה על נושא ביטול הטבות המס לתושבי אשקלון.

<איתמר שמעוני: ב-2009 עדיפות א' בוטלה לתושבי אשקלון.

<איתמר שמעוני: מנתח פה יפה מנכ"ל משרד הדתות לגבי למה צריך להשית את העניין הזה על העיר אשקלון.

<איתמר שמעוני: זה חסר פרופורציה, זה חסר הגינות, זה חסר ערכיות.

<איתמר שמעוני: אתם מצפים מתושבי אשקלון להיות עם חוסן ולהתנהג כאחראים בשגרה?

<איתמר שמעוני: יש לנו נפגעי חרדה, יש לנו טיפול.

<איתמר שמעוני: אתם לא מבינים כמה אנחנו שונים מעיר אחרת, אם בגלל אזעקה, שעות נוספות, חמ"ל, הוצאות של עלויות עבודה לעובדים, היערכות של כל העיר.

<איתמר שמעוני: האם את זה ביקשתי מהמדינה?

<איתמר שמעוני: האם את זה ביקשתי מהממשלה?

<איתמר שמעוני: האם אני יכול להגיד שתייצרו לי קריטריונים אחרים כי אנחנו נושאים יותר בעול?

<איתמר שמעוני: רק באזורי התעשייה בשנתיים האחרונות נורו אלינו 400 טילי גראד.

<איתמר שמעוני: הורים לוקחים את הילדים לבתי הספר בחשש, בפחד.

<איתמר שמעוני: דרך אגב, המועצה הדתית, שזה בהחלט דבר חשוב לציבור הדתי בעיר, מאיפה תיקח את הכסף?

<איתמר שמעוני: אני נותן אירועים לתרבות התורנית, לבית היהודי, לש"ס.

<איתמר שמעוני: אני עושה את זה.

<איתמר שמעוני: מאיפה אני אקח עכשיו את הכסף?

<איתמר שמעוני: מהתרבות התורנית?

<איתמר שמעוני: אני אלך לצעדי התייעלות במועצה הדתית?

<איתמר שמעוני: אני לא עושה את הדברים האלה.

<איתמר שמעוני: אתם לא מותירים לי ברירה.

<איתמר שמעוני: כמו שאנחנו נותנים לממשלת ישראל את הלך הרוח לקבל החלטות נכון, לטפל בטרור, לטפל ביד קשה - - תתארו לכם שעל כל אזעקה שיש בעיר הייתי משבית את הלימודים, הייתי עוצר את העיר, הייתי מעלה לפה אוטובוסים ושובת פה רעב.

<איתמר שמעוני: זה יותר טוב?

<איתמר שמעוני: נודע לי על הדבר הזה לא מזמן.

<איתמר שמעוני: מתברר שהרייטינג הגבוה של ערוץ 2 וערוץ 1 הוא על ידי החמאס שנמצאים בעזה.

<איתמר שמעוני: החמאס רואים ערוץ 2, רואים ערוץ 1, רואים את כל ערוצי התקשורת שלנו.

<איתמר שמעוני: הכי טוב לעצור את ערוצי התקשורת, לבוא ולומר: יש אזעקה, אנחנו עוצרים את העיר.

<איתמר שמעוני: אני פונה אליך, אדוני היושב-ראש.

<איתמר שמעוני: אני יודע את הערכיות שאתה מייצג והבית היהודי מייצג.

ראובן ריבלין: בראש וראשונה.

<איתמר שמעוני: גם עם ישראל מייצג.

<איתמר שמעוני: אני חושב שצריך להראות את ההתחשבות המוסרית של עם ישראל, של ממשלת ישראל בדבר הזה.

<איתמר שמעוני: דרך אגב, תראו איזה עיתוי.

<איתמר שמעוני: אתמול הייתה אזעקה.

<איתמר שמעוני: סיימנו את פורים תחת אימה.

<איתמר שמעוני: יצאנו לחגוג כל עם ישראל בזמן שהיה גל של התקפה של טילים על אזור הדרום.

<איתמר שמעוני: יום אחד הייתם ממתינים עם הדיון.

<איתמר שמעוני: תמתינו שבועיים, שלושה עד שתשקוט הארץ, כדי שנגיע לפה ונדון בזה בצורה יותר רגועה.

ניסן סלומינסקי: אם היה שקט לא הייתה לך סיבה לבקש החרגה.

ניסן סלומינסקי: מבחינתך היה טוב שגם עכשיו ירדו טילים.

ראובן ריבלין: חלילה.

ניסן סלומינסקי: חס ושלום.

ניסן סלומינסקי: זה בפגרה יוכרע.

ניסן סלומינסקי: היום זה היום האחרון של - -

ראובן ריבלין: ברגע שנופלים טילים אנחנו אצל דניאלוביץ, אנחנו באשקלון, אנחנו באשדוד.

ראובן ריבלין: אנחנו רצים, מדברים, אומרים.

<אלי דלל: הבסיס שנקבע ל-2012 הוא בעיקרו המצב הסוציו אקונומי.

<אלי דלל: נתניה הייתה במצב סוציו אקונומי 6, היא ירדה ל-5.

<אלי דלל: הזיזו את אמות המידה.

<אלי דלל: השנה אנחנו מתוקצבים קרוב ל-9 מיליון שקל למועצה הדתית.

<אלי דלל: אין לנו שליטה על המועצה הדתית.

<אלי דלל: אנחנו לא יכולים לקבוע שם שום דבר, גם לא דרכי התייעלות.

<אלי דלל: במשך קרוב ל-5 שנים תקציב המועצה הדתית בנתניה עלה מ-5.6 לכמעט 9, שזה למעלה מ-50%.

<אלי דלל: כמה עלה תקציב העירייה?

<אלי דלל: כמה עלה תקציב המדינה?

<אלי דלל: כמה עלו שאר התקציבים?

<אלי דלל: לא יכול להיות שעל תקציב המועצה הדתית, שאנחנו מתקצבים אותו ב-60% או ב-75%, אין לנו שום שליטה.

<אלי דלל: אני מציע למשרד הדתות ולממשלה לקחת את המועצה הדתית שתהיה חלק מתוך העירייה כאגף, שלא יהיו לי ה-25% או ה-40%.

<אלי דלל: זה פשוט לא הגיוני.

<אלי דלל: נתניה קלטה למעלה מ-65 אלף עולים.

<אלי דלל: 15 אלף עולים מאתיופיה, 50 אלף עולים מברית המועצות.

<אלי דלל: במשך למעלה מעשור סבלנו גם מטרור.

<אלי דלל: האם מישהו עזר לנו?

<אלי דלל: זו הייתה העיר השנייה אחרי ירושלים שסבלה מטרור פלסטיני.

<אלי דלל: היה פחד להיכנס לעיר הזאת.

<אלי דלל: אי אפשר היה לפתח את העיר הזאת.

<אלי דלל: לא הייתה תיירות לעיר הזאת.

<אלי דלל: האם הממשלה עזרה לנו?

<אלי דלל: מה שקורה היום הוא שמשנים כל שנה את אמות המידה.

<אלי דלל: לא יכול להיות שבשנה שעברה וגם לפני שנתיים כשדיברו על ההחרגה והיינו במצב 6 אמרו לנו שבשנה הבא ניכנס.

<אלי דלל: בסוף גם ב-6 לא נכנסנו.

<אלי דלל: היום גם ב-5 אנחנו לא נכנסים.

<אלי דלל: עם כל הכבוד למועצה הדתית, אני רוצה להקריא לכם מה עיריית נתניה עושה בנושא דת.

<אלי דלל: אנחנו מטפלים בשיפוץ מקוואות, מה שהמועצה הדתית לא עושה.

<אלי דלל: אנחנו מקבלים איזו שהיא עזרה ממשרד הדתות, אבל הכל נופל על העירייה.

<אלי דלל: אנחנו בין היתר בונים בתי כנסת, משפצים בתי כנסת, שזה תפקיד המדינה.

<אלי דלל: אנחנו מטפלים בהחזקת חוף רחצה נפרד שעולה לנו למעלה מ-2 מיליון שקל.

<אלי דלל: הוא מיועד אך ורק למגזר הדתי.

<אלי דלל: האם המועצה הדתית משתתפת בדבר כזה?

<אלי דלל: לחלוטין לא.

<אלי דלל: המועצה הדתית לא משתתפת במרכזים קהילתיים תורניים ודתיים.

<אלי דלל: אנחנו משתתפים בשיפוצים של בתי ספר מוכרים ואינם רשמיים.

<אלי דלל: האם המועצה הדתית משתתפת?

<אלי דלל: לא יכול להיות שמבקשים מאיתנו תקציבים גדולים מאוד.

<אלי דלל: אנחנו עיר קולטת עלייה, עיר חלשה.

<אלי דלל: נכון שאנחנו עיר גדולה, אבל עדיין יש לנו גירעון, עדיין אנחנו במצב סוציו אקונומי 5.

<אלי דלל: קובעים פה אמות מידה שלדעתי הן לא הגיוניות.

<אלי דלל: כבוד היו"ר, אני מאוד מבקש לקבוע אמות מידה על בסיס סוציו אקונומי.

<אלי דלל: אני מבקש להחריג.

<אלי דלל: אני לא יודע איך ניתן לעשות את זה כי החריגו את זה בעבר.

<אלי דלל: צריך להחריג את אותן רשויות.

<אלי דלל: ליבי עם אשקלון, עם אשדוד, עם באר שבע ועם נתניה.

<אלי דלל: עם כל הכבוד, אנחנו יודעים שהמצב הביטחוני נזיל גם בנתניה.

<אלי דלל: אם נקבעו אמות מידה, שהן אמות מידה סוציו אקונומיות, ומדובר גם בערים חלשות, אז נתניה היא עיר חלשה שצריך להחריג אותה בנושא הזה.

<יחזקאל כהן: לגבי נתניה.

<יחזקאל כהן: סך אחוז ההשתתפות במועצה הדתית ביחס לתקציב הרשות המקומית עומד בשנת 2014 על 0.56%.

<אלי דלל: זה 9 מיליון שקל.

<יחזקאל כהן: מתוך תקציב המועצה הדתית.

<יחזקאל כהן: לגבי אמות המידה אני רוצה לתקן.

<יחזקאל כהן: זו השנה הראשונה שהוספנו מדרגה של סוציו אקונומי 3 ומטה.

<יחזקאל כהן: לפני זה מ-7 עד 0 הייתה אותה מדרגה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני תומך במה שאמר רובי.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר שני דברים.

יעקב ליצמן: כל הבסיס כאן הוא לא יסוד אמיתי כי אנחנו מדברים על נתונים של 2008, על הלמ"ס 2008.

יעקב ליצמן: זה זיוף מיסודו.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שב-2014 נדון בנתונים של הלמ"ס 2008.

יעקב ליצמן: זה מה שאנחנו דנים כאן.

יעקב ליצמן: כל הבסיס לא אמיתי, בלי קשר לאפליות, ויש אפליות.

יעקב ליצמן: בכפר שמריהו, ששם כל העשירים, המדינה משתתפת ב- 60%.

יעקב ליצמן: בערד, שזה אני, רק 50%.

יעקב ליצמן: היסוד לא נכון, הנתונים לא אמיתיים.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שהמדינה לא השתתפה מ-2008 עד היום.

יעקב ליצמן: 6 שנים זה המון שנים.

יעקב ליצמן: יש מקומות שלא היו במגע של הטרור והיום כן.

יעקב ליצמן: גם הפוך.

יעקב ליצמן: אני אצביע נגד כי אני חושב שזה לא נכון.

יעקב ליצמן: אני מבקש שמישהו יביא נתונים עדכניים לגבי הערים.

יעקב ליצמן: האם מישהו בדק בהלמ"ס אם יש להם נתונים מעודכנים מ-2008?

יעקב ליצמן: אני קורא בפרוטוקול הקודם את אותם נתונים מ-2008.

יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות.

יעקב ליצמן: נניח שאישרתם כבר את ה-50%, 60%, 75%,30%, לא משנה כמה, מי מפקח שבעצם ישלמו את זה, שהרשות תשלם?

יעקב ליצמן: אחד הדברים שצריך לעשות זה להצמיד את זה לדברים אחרים שמקבלים ממשרדים אחרים.

יעקב ליצמן: אם הוא לא מעביר את מה שהוא צריך לתת, צריך להוריד את זה ממקומות אחרים.

יעקב ליצמן: החשב הכללי, אדוני, הוא אותו חשב.

יעקב ליצמן: זו אותה קופה, זה אותו דבר.

יעקב ליצמן: אם הוא לא מעביר לדת הוא גם לא מעביר לרווחה.

ניסן סלומינסקי: אם אני לא טועה, בזמנו דובר על כך שיש סמכות למשרד הפנים - -

<קריאה: זה בחוק.

יצחק כהן: תן לי להציג את החוק שלי.

יעקב ליצמן: מה תוריד לו?

יעקב ליצמן: מאיפה תוריד לו?

ניסן סלומינסקי: משר הפנים.

ניסן סלומינסקי: זה מה - -

<קריאה: עושים קיזוז.

יעקב ליצמן: בוא נעשה הסכם.

יעקב ליצמן: אני אביא לך 5 רשויות שלא נתנו את הכסף, אתה תתחייב לי היום - -

<קריאה: כן, זה מה שקורה.

יעקב ליצמן: תראה לי רשות אחת שעיכבו לה את הכסף.

<קריאה: יש הרבה רשויות כאלו.

<קריאה: כל רבעון משרד הדתות מעביר לחשב הכללי את אלה שלא שילמו את הכסף כמו שצריך.

<קריאה: מקזזים את זה ממשרד הפנים.

<קריאה: זה תהליך קבוע.

<קריאה: זה אחד היתרונות הגדולים שחבר הכנסת יצחק כהן בהיותו שר הדתות קבע.

יעקב ליצמן: שאלתי אותך אם גדעון סער מוריד.

יצחק כהן: מיניתי אותך כדובר?

יעקב ליצמן: לא שאלתי אותך אם אתה מעביר, שאלתי אותך אם גדעון סער מוריד.

<קריאה: כן.

יעקב ליצמן: אולי תיתן לי שתי דוגמאות.

<קריאה: אני אתן לך 10.

<אלחנן גלט: זה מתבצע בפועל ב-2013 ובשנים הקודמות.

<אלחנן גלט: זה מתבצע בפועל בקיזוז מראש.

<קריאה: אני יכול להעיד כגזבר.

<קריאה: אנחנו משלמים בסדר, בזמן.

<קריאה: אם יש עיכוב מקזזים בלי לשאול אותנו.

<קריאה: כבוד היו"ר, צריך לדעת שכל המידע בקריטריונים האלה - -

ראובן ריבלין: כשיצחק כהן היה שר הסברנו לו שאם לא יהיה קיזוז לא יתבצע החוק.

זבולון כלפה: בהתייחס לדברים של חבר הכנסת ליצמן.

זבולון כלפה: בתור רשות שהייתי חבר בה קיזזו לנו מבלי לרחם.

זבולון כלפה: אמנם מועצה אזורית זה סכומים קטנים יחסית, אבל עדיין.

זבולון כלפה: בלי לרחם ב-2011, ב-2012.

זבולון כלפה: בלי שום בעיה.

זבולון כלפה: הדברים האלה קורים כל הזמן.

זבולון כלפה: אנחנו חוזרים פה על דיון שקיימנו לפני זמן לא רב, אז הזיכרון די טרי.

זבולון כלפה: אנחנו מצווים פה לזכור הרבה דברים בפרקי זמן קצרים.

זבולון כלפה: עדיין אנחנו זוכרים את האירוע מלא לפני הרבה זמן.

זבולון כלפה: גם אז ביקשנו להחריג את הרשויות האלו.

זבולון כלפה: אנחנו חוזרים.

זבולון כלפה: יש פסוק במשלי שאומר "ככלב השב על קיאו, כסיל שונה באיוולתו".

זבולון כלפה: סיכמנו את העניין הזה כבר פעם אחת, עכשיו חוזרים עוד פעם?

זבולון כלפה: כל המטרה של העניין הזה היא ליצור איזון מסוים כמו ביחסי תקציבים אחרים של משרדי ממשלה אחרים.

זבולון כלפה: גם הדבר הזה צריך ליצור פה איזה שהוא כלי שיכול לתת את היכולת בידי המשרד להרחיק סיטואציות מורכבות כמו הסיטואציות האלו של אשדוד, אשקלון, באר שבע.

זבולון כלפה: הדבר הזה צריך לבוא לידי ביטוי ובזה נסכם את העניין.

יצחק כהן: אם הנתונים מתבססים על 2008, אז אשקלון הייתה בחתך סוציו אקונומי 4.

יצחק כהן: היא הייתה גם בעלת מענק איזון.

יצחק כהן: אם הנתונים מתבססים על 2008, כפי שאמר הרב ליצמן, אז לפי שיטת - -

ניסן סלומינסקי: הכל מעודכן ל-2012.

<אלחנן גלט: כל המדדים מעודכנים ל-2012,2013.

<אלחנן גלט: גם מספרי התושבים, גם גדיש, גם סוציו אקונומי.

<אלחנן גלט: הנושאים האלה עודכנו במהלך השנתיים האחרונות בהתאם לתזוזה של חלק - -

יעקב ליצמן: אני מקריא לך מהישיבה האחרונה שהתקיימה ב-9 לדצמבר.

יעקב ליצמן: איתן עטיה אמר, ואני מצטט: "הנתון האחרון של הלמ"ס מופיע עכשיו על פי נתוני 2008".

ניסן סלומינסקי: אז הוא אמר.

ניסן סלומינסקי: פה נתנו לך - -

<אלחנן גלט: איתן עטיה אמר.

יעקב ליצמן: בוא נתחיל לבדוק מי אמר.

ניסן סלומינסקי: אתה לא שם לב שהוא כל פעם חוזר אחרי שהוא בודק?

יצחק כהן: מה הם נתוני הלמ"ס 2013?

<אלחנן גלט: כל הנתונים מעודכנים לפי נתונים שקיבלנו ב-2013.

<אלחנן גלט: זה נכון לגבי מספרי התושבים, זה נכון לגבי הסוציו אקונומי.

<אלחנן גלט: הדבר היחיד שצריך לומר הוא שהנתונים הסוציו אקונומיים מתעדכנים אחת ל-4 שנים בכל משרדי הממשלה.

יצחק כהן: זה 2008.

<אלחנן גלט: הנתונים שפורסמו ב-2013 מתבססים על מספרי המחקר מ-2009.

<אלחנן גלט: זה המידע המדויק שקיבלתי.

ראובן ריבלין: מתכוונים ל-2012.

<אלחנן גלט: המידע המעודכן פורסם ל-2013.

<אלחנן גלט: כל שאר הנתונים - -

יצחק כהן: יש לך נתון סוציו אקונומי ל-2013 מהלמ"ס?

<אלחנן גלט: בוודאי.

יצחק כהן: תראה לי אותו.

<אלחנן גלט: אין לי אותו פה.

יצחק כהן: אין לך נתונים.

יצחק כהן: לכל כלל יש יוצא מן הכלל.

יצחק כהן: אשקלון, אשדוד, באר שבע תחת מתקפת טרור שלא מכירים כמותה בשאר המקומות בארץ.

יצחק כהן: אני לא מציע לאף אחד להיות תחת מתקפת גראדים כשיש לו נכדים בידיים והוא צריך לרוץ לאיזה שהוא מחסה.

יצחק כהן: אשקלון, באר שבע, אשדוד הם יוצאים מן הכלל.

יצחק כהן: לכל כלל יש יוצא מן הכלל.

ראובן ריבלין: אם נסכים על 3 המקומות מבחינה ערכית, כולנו נצביע בעד.

ראובן ריבלין: למרות הבעיה של 2008 כולנו נצביע בעד.

<אלי דלל: נתניה לא נחשבת כעיר איתנה.

<אלי דלל: לעומת זה, באר שבע ואשדוד כן נחשבות ערים איתנות.

<אלי דלל: אני חושב שצריך להכניס פה קריטריון נוסף, שזה הנושא של עיר קולטת עלייה.

<אלי דלל: רמת השרון נחשבת כעיר קולטת עלייה.

<אלי דלל: נתניה, שקלטה 65 אלף, לא נחשבת.

<אלי דלל: נתניה לא מקבלת מענקי איזון מהממשלה.

ראובן ריבלין: זו בעיה שונה בתכלית.

ראובן ריבלין: אז אנחנו מגיעים לחדרה ולחצי הארץ.

ראובן ריבלין: האם הנתונים של 2008 מעודכנים?

<יעל פרומן: אמנם המדד החברתי הכלכלי האחרון פורסם ב-2013, אבל הוא מבוסס על נתוני מפקד מ-2008.

ראובן ריבלין: זה מבוסס על 2008, מעודכן ל-2013.

ראובן ריבלין: זה צריך להיאמר.

ראובן ריבלין: בפרוטוקול הקודם זה לא נאמר.

ניסן סלומינסקי: 2009.

ניסן סלומינסקי: כבוד המנכ"ל, בישיבה הקודמת אמרנו, ובלבד ששיעור ההשתתפות לגבי רשויות מקומיות במחוז צפון ובמחוז דרום שבמעמד חברתי כלכלי 5 ומטה לא יעלה על 60%.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנוסיף את זה כאן כך שנוכל לקיים את ההצבעה בניחותא.

ראובן ריבלין: בעזרת השם פה אחד.

ניסן סלומינסקי: האם כבוד המנכ"ל מקבל את זה?

ניסן סלומינסקי: עשינו את מה שהיה בפעם הקודמת כשהחרגנו.

<אלי דלל: אני מבקש להכניס את נתניה.

<אלחנן גלט: אם הבסיס של שנה שעברה הוא הבסיס עם ההחרגה של הצפון והדרום עם המצב הביטחוני, אני אאלץ לקבל את זה כחלק מהחובה שלי לשרת את הכנסת כמו שצריך.

<אלחנן גלט: אני אקבל את זה בהכנעה.

ראובן ריבלין: אנחנו מעריכים את זה מאוד.

ראובן ריבלין: אנחנו מחריגים את באר-שבע, אשקלון ואשדוד - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו מצביעים על אמות המידה לקביעת סכום ההשתתפות המיוחד בהוצאות התקציב של המועצות הדתיות לשנת 2014, בתוספת ההחרגה שהקראתי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד, ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: נתקבל.

עליזה לביא: אני מבקשת רביזיה.