ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 204, 2014-03-03 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: עדיין יום שני בשבוע, א' באדר ב', ה-3 במרץ 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון – איסור עישון ביציעי מגרש ספורט), של חברת הכנסת עדי קול.

חיים כץ: את כל שאר חברי הכנסת זה לא מעניין ולכן הם לא כאן.

חיים כץ: תני סקירה ותאמרי למה את חושבת שזה חשוב ולמה את מבינה שזה יפריע למשחקי הכדורגל ולקהל שבא למגרשים.

עדי קול: הצעת החוק הזאת הגיעה אלי מפניות הציבור.

עדי קול: בחור פנה אלי ואמר לי שהוא הולך למשחקי כדורגל באופן קבוע והוא פשוט סובל לאורך כל המשחק כאשר יושבים ביציעים צפופים ומעשנים בלי הפסקה.

עדי קול: זה פוגע בחוויית המשחק שלו.

חיים כץ: בכניסה לשירותים הוא לא סובל?

עדי קול: גם שם.

חיים כץ: מהרעש, מהקללות, מתרבות הגרעינים ותרבות הקהל הוא לא סובל?

עדי קול: כנראה שזה חלק מהחוויה.

עדי קול: הפגיעה של העישון היא פגיעה עם השלכות ארוכות טווח.

עדי קול: אחרי שהגשתי את הצעת החוק הזאת, קיבלתי פניות משחקנים.

עדי קול: אני לא יודעת אם ראיתם לאחרונה, משחק של בני סחנין כשהקבוצה אמרה שהיא מפסיקה את המשחק כי השחקנים לא יכולים לעמוד בריח.

עדי קול: לא כל המגרשים הם אצטדיוני ענק כמו אצטדיון טדי.

עדי קול: השחקנים רצים על המגרש במשך תשעים דקות בזמן שמעשנים בלי הפסקה ויש ריח של עשן כבד.

עדי קול: גם מנהלי הקבוצות ביקשו וגם השופטים.

עדי קול: הפניות חוזרות ונשנות.

חיים כץ: מתי בפעם האחרונה היית במשחק כדורגל?

עדי קול: יפה שאתה שואל את זה.

עדי קול: היה לי מנוי.

חיים כץ: אני לא שואל אותך אם היה לך מנוי אלא מתי בפעם האחרונה היית במשחק כדורגל.

חיים כץ: אני בכוונה מקשה עליך כי אם זאת לא את, הצעת החוק הזאת לא עוברת כאן בוועדה גם אם כולם היו עומדים על הראש.

חיים כץ: מאחר שזאת את, אנחנו מקיימים את הדיון.

עדי קול: הרעיון של כדורגל, חוץ מהבלגן, הגרעינים וההתפרקות, הוא שזה ספורט.

חיים כץ: חוץ מהשירותים והחזיזים.

עדי קול: זה ספורט.

עדי קול: ספורט הוא חוויה.

עדי קול: הספורט הוא חוויה משפחתית.

עדי קול: אני אגלה לך את המיילים שאני מקבלת ואלה עשרות מיילים.

עדי קול: הזמנתי גם חלק מהאנשים שפונים אלי וביקשתי אותם לבוא לכאן כדי שיאמרו מה הם אומרים.

עדי קול: הם אומרים שמשפחות עם ילדים לא רוצים לשבת ביציע שם מעשנים.

עדי קול: חיים, החלטנו על יציעי עישון.

עדי קול: מי שרוצה לעשן בכדורגל, שיעשן.

חיים כץ: דבר אחד אני מבטיח לך.

חיים כץ: בדיונים האלה תלמדי כדורגל.

עדי קול: אני מוכנה לחתום שאין דבר בכדורגל שאני לא יודעת.

חיים כץ: כמה לדעתך באים למשחק כדורגל של מכבי פתח תקווה נגד סחנין?

חיים כץ: כמה אנשים באים למשחק הזה?

עדי קול: לדעתי כאלפיים אנשים.

חיים כץ: לא מגיע למספר הזה.

חיים כץ: לא מגיעים.

חיים כץ: מה תכולת האצטדיון?

חיים כץ: כמה נכנסים לאצטדיון המושבה?

עדי קול: לא יודעת.

חיים כץ: 15 אלף אנשים.

חיים כץ: הפיזור הוא כזה שאחד יושב כאן ואחד יושב שם והתזמורת יושבת באמצע.

עדי קול: זאת לא הבעיה.

עדי קול: הבעיה היא מגרשים בהם יושבים עשרים אלף אנשים, אחד על השני.

חיים כץ: אין כאלה בארץ.

עדי קול: יש מגרשים בגודל הזה.

חיים כץ: אין מגרשים כאלה בארץ.

עדי קול: אני הייתי במשחקי נבחרת ויש את הכמויות האלה.

עדי קול: אנשים אומרים לך שזה פוגע להם בחדוות הספורט.

עדי קול: למה אתה לא מסכים עם זה?

חיים כץ: בבלומפילד פעם היו עשרים אלף אנשים ועכשיו הוא ירד ל-14 אלף אנשים.

עדי קול: כמה יהיו בחיפה?

חיים כץ: כ-25 אלף אנשים.

עדי קול: למה שם החליטו לבנות אצטדיון ולהפריד את זה?

עדי קול: כי הם מבינים שיש בעיה.

עדי קול: באצטדיון החדש בחיפה יהיה יציעי מעשנים ויציעים ללא מעשנים.

חיים כץ: ניסע עם הוועדה לבדוק את זה.

עדי קול: כבר אמרת את זה.

חיים כץ: לא היה לנו זמן.

חיים כץ: גם אמרתי לך שאני לא אדון בנושא והנה אנחנו מקיימים דיון.

יעקב מרגי: למי שלא מעשן, אם ביציע יושבים עשרה מעשנים, זה מטרד.

חיים כץ: אני לא מעשן והילדים שלי לא מעשנים והילדים שלי הולכים כל שבת לכדורגל ולא שמעתי מהם טרוניה.

עדי קול: אתה אומר שלא מספיק אנשים הולכים לכדורגל וכתבה לי חברת הכנסת איילת שקד וסיפרה לי שבעלה הלך לכדורגל עם הילד וכתב לה שאי אפשר לסבול את זה עם הילדים.

עדי קול: אתה רוצה שיותר אנשים ילכו ויותר ילדים למשחקים הכדורגל ואתה רוצה שהכדורגל יהיה פתוח גם כחוויה משפחתית ולא רק לקומץ האנשים שמגיעים.

עדי קול: הייתי לפחות ב-15 משחקי כדורגל בחיי, היה לי מנוי למחלקה נבחרת אבל זאת הייתה אכזבה מאוד גדולה ולכן הפסקתי את המנוי הזה כי הם מפסידים כל הזמן.

עדי קול: הייתי בישראל-רוסיה והייתי בהרבה משחקים.

יעקב מרגי: אוהדת סלקטיבית.

עדי קול: אין ספק.

עדי קול: אני מעדיפה כדורסל ובמשחקי כדורסל לא מעשנים.

עדי קול: אנשים אומרים לך שלא נעים להם, אז למה לא לאפשר להם?

עדי קול: אתה מכיר את אביגיל מבית"ר, האוהדת המפחידה של בית"ר, היא אמרה שלמרות שהיו לה ארבעה התקפי לב, היא תמשיך לעשן.

עדי קול: אז היא צריכה להמשיך לעשן ביציע המיועד לכך.

עדי קול: למה לא לאפשר יציע שנותן לאנשים שלא מעשנים את האפשרות להיות?

עדי קול: הנוסח אומר יציע ללא מעשנים.

חיים כץ: יציע אחד.

עדי קול: כן.

חיים כץ: צריך שניים.

עדי קול: בסדר.

עדי קול: שניים.

חיים כץ: אחד לאוהדים האלה ואחד לאוהדים האלה.

חיים כץ: באחד יהיו ארבעים ובשני יהיו 37.

<עמוס האוזנר: אני מייצג גם את האגודה למלחמה בסרטן וגם את המועצה הישראלית למניעת עישון בדיון שמתקיים היום.

<עמוס האוזנר: הן תומכות בהצעה.

<עמוס האוזנר: אני רוצה להוסיף את הנימה האישית.

<עמוס האוזנר: אני הייתי זה שגרם לזה שלא יעשנו לנו בטיסות מישראל ולישראל.

<עמוס האוזנר: בטיסות האלה, אדוני יושב הראש, הנוסעים לחוצים הרבה יותר מאשר במשחק כדורגל.

חיים כץ: ממש לא.

<עמוס האוזנר: אנשים מפחדים מטיסות.

חיים כץ: ממש לא.

חיים כץ: אלה דברים סלקטיביים.

<עמוס האוזנר: העברנו את זה.

<עמוס האוזנר: היה נהוג שיהיו מקומות עם עישון ומקומות בלי עישון והיה מקרה שמישהו נפטר במהלך הטיסה.

<עמוס האוזנר: היה רופא בחברת אולימפיק שסבל מאסטמה, שמו אותו באזור שנקרא ללא עישון כביכול, אבל מה לעשות, זה היה שלוש שורות לפני אזור העישון והוא קיבל התקף אסטמה ונפטר במהלך הטיסה.

<עמוס האוזנר: היום לא מעשנים בטיסות.

<עמוס האוזנר: גם כאן, במגרשי הכדורגל, ההצעה הזאת עם אזורי עישון שכרגע מוסכם עליהם, זאת קרוב לוודאי תהיה הצעת ביניים כי באיזשהו שלב אנשים יגלו שהאוויר הנקי יותר טוב ובשלב הבא קרוב לוודאי גם לאותם אזורי עישון לא תהיה דרישה.

יעקב מרגי: אנחנו אנשים אופטימיים.

חיים כץ: אם היינו יכולים לחוקק חוק שיהיה פה קודם כל כדורגל, זה היה הדבר החשוב ביותר.

חיים כץ: עזוב אותי מהעישון.

עדי קול: אתה יודע שבאירופה לא מעשנים במשחקים?

עדי קול: אתה יודע שהייתה כאן אליפות אירופה לנוער והחליטו שעושים את זה בסטנדרטים אירופאיים ולא מעשנים?

עדי קול: לא עישנו כאן.

עדי קול: זה אומר שזה אפשרי.

עדי קול: זה רק עניין של החלטה.

חיים כץ: אנחנו קיבלנו כאן החלטה שלא יעשנו במועדונים ובאולמות שמחה ולא מעשנים.

יעקב מרגי: לא אוכפים.

עדי קול: אני אומרת לך שכאן יש יתרון יותר גדול מבחינת האכיפה.

עדי קול: כאן יש לך סדרנים שיכולים לעזור.

<איילת לוי: לא, סליחה.

חיים כץ: מי גברתי?

<איילת לוי: מהמשרד לביטחון פנים?

חיים כץ: לא זוכר שקיבלת את רשות הדיבור.

עדי קול: לא אמרנו את זה אבל אם ירצו, יש כאן פוטנציאל.

עדי קול: צודקת, לא קבענו את זה בהצעה אבל זאת אפשרות.

<איילת לוי: זאת לא החלטת ממשלה.

חיים כץ: יש כאן מישהו שתומך בעישון בכדורגל?

חיים כץ: כולם נגד עישון?

<קריאה: יש כאן אבל הם פוחדים לדבר.

חיים כץ: תקריאי את הצעת החוק.

<יעל סלנט: אני מקריאה את הנוסח עם כמה שינויים קטנים שהכנסנו ברגע האחרון.

<יעל סלנט: יש הערות של משרד הספורט.

חיים כץ: לא נמצא הנציג.

<יעל סלנט: הן התקבלו כמה דקות לפני הדיון.

חיים כץ: אם הוא לא כאן, אין הערות.

<יעל סלנט: הצעת חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (תיקון - איסור עישון ביציעי מגרשי ספורט), התשע"ד-2014 תיקון התוספת בחוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון התשמ"ג-1983, בתוספת, אחרי פרט 12(א) יבוא: "12(ב) אצטדיון ספורט (להלן – האצטדיון) למעט שני אזורים נפרדים של מושבים שהוקצו לעישון בידי הנהלת האצטדיון, אם הוקצו, ובלבד שמספר המושבים - - -

חיים כץ: מה זה אם הוקצו?

<יעל סלנט: איזשהו נוסח שכל התוספת נוקטת בו.

חיים כץ: אם הוקצו, זאת אומרת שלא חייבים להקצות.

חיים כץ: מה זה אם הוקצו?

<יעל סלנט: זאת גם הייתה הערה של משרד הבריאות.

חיים כץ: תמחקי את זה.

חיים כץ: אם הוקצו אבל אם לא הוקצו, אז לא צריך.

חיים כץ: אם אנחנו עושים, אנחנו עושים.

עדי קול: אני חשבתי כמוך.

<רוני גמזו: עד כמה שאני הבנתי, זה עניין של בהירות האמירה.

<רוני גמזו: ללא המילה אם הוקצו, אינני בטוח שהפרשנות אומרת האם אז מוטלת חובה להקצות.

<רוני גמזו: כאשר מוסיפים את המילה אם הוקצו, מבהירים שאין חובה להקצות.

חיים כץ: אני אתקן.

חיים כץ: למעט שני אזורים שיוקצו.

חיים כץ: שני אזורים נפרדים של מושבים שיוקצו.

<רוני גמזו: אין כוונה למציעי החוק לאשר מצב שמחייב את האצטדיון.

חיים כץ: יוקצו שני אזורים נפרדים לאוהדים של קבוצות, אזור אחד לאוהדי כל קבוצה, ושם יהיה אסור לעשן.

חיים כץ: זה הנוסח שאת צריכה לכתוב.

חיים כץ: לא אם הוקצו.

<יעל סלנט: כבר היום בחוק כתוב שבעצם אין בכל החוק הזה כדי למנוע מבעל מקום ציבורי לומר שבמקום שלו לא מעשנים בכלל.

<יעל סלנט: זה כבר קיים היום בחוק עצמו בפרט 1 לתוספת.

חיים כץ: אני רוצה שבחוק הזה זה ייהנה וזה לא יהיה חסר.

חיים כץ: בצד אחד של האצטדיון - אני לא יודע אם באמצע או בצד – תקצו שני אזורים נפרדים, אחד לאוהדי קבוצה א' והשני לאוהדי קבוצה ב'.

חיים כץ: אלה יהיו אזורים אסורים לעישון.

חיים כץ: שאר האזורים יהיו מותרים לעישון.

חיים כץ: בחוק יוקצו.

חיים כץ: לא אם יוקצו אלא יוקצו.

חיים כץ: אם יוקצו, לא עשינו חקיקה.

<מיכל גולדברג: דנו בזה לפני כן עם הייעוץ המשפטי של הוועדה והתלבטנו בעניין הזה.

חיים כץ: כל הכבוד, אבל אנחנו המחוקקים.

חיים כץ: אתם יכולים להתלבט.

חיים כץ: אתם עורכי דין ואתם יכולים להתלבט על מה שאתם רוצים.

חיים כץ: ברגע שאנחנו מחוקקים ואנחנו רוצים שזה יהיה – אתם יכולים להגיד אם זה חוקתי או לא אבל מעבר לזה, אין לכם SAY.

<מיכל גולדברג: החוק קובע מקומות בהם המחוקק קובע שאסור לעשן.

<מיכל גולדברג: בנוסף לזה, ניתן לקבוע, כפי שנעשה בחלק מאותם פריטים שבתוספת, שבאותם מקומות יהיו מקומות שיוקצו למעשנים.

עדי קול: עכשיו הבנתי מה אתה רוצה.

עדי קול: אתה רוצה שיהיו רק שני יציעים לא מעשנים ובכל המקום יהיה מותר.

חיים כץ: לא.

<קריאה: זה מה שאת אמרת.

חיים כץ: נכון.

עדי קול: לא.

עדי קול: אני הבנתי הפוך.

עדי קול: שני יציעים למעשנים, אחד לכל קבוצה, והשאר ללא מעשנים.

חיים כץ: תשמעי מה אני אומר לך.

חיים כץ: תתחילי.

חיים כץ: תראי שזה עובד, תתרחבי.

חיים כץ: מה שיותר מדי, לא טוב.

חיים כץ: כל דבר צריך להיות במידה.

עדי קול: השאלה אם יעשו את זה.

חיים כץ: יעשו.

חיים כץ: לא תהיה להם ברירה.

חיים כץ: אם אנחנו נחוקק שחייבים להיות אזורים, לא תהיה להם ברירה.

<מיכל גולדברג: האצטדיונים הם בבעלות של הרשות המקומית.

<מיכל גולדברג: כבר היום יש אצטדיונים כמו האצטדיון בקריית אליעזר, כך נאמר לי, שהרשות המקומית החליטה לגביו שהוא אצטדיון ללא עישון.

חיים כץ: האצטדיון הזה לא פועל.

<מיכל גולדברג: המחוקק לא יכול לכפות על רשות מקומית.

חיים כץ: יכול.

חיים כץ: אני יודע שאתם יכולים לעשות הכול, אבל המחוקק יכול.

חיים כץ: המחוקק יכול להחליט שזה צבע אדום ואם זה יעבור, יקראו שזה צבע אדום והלבן יהפוך לאדום.

<מיכל גולדברג: השאלה אם סביר שהוא יחליט לגבי עישון.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: המחוקק נבחר כדי להחליט עבור העם ואם הוא לא יהיה בסדר, לא יבחרו בו.

חיים כץ: את לא מחוקקת ואת יכולה לומר מה שאת רוצה, אבל אני המחוקק וכך אני מחליט.

חיים כץ: אם זה לא חוקתי, תלכי לבג"ץ שזה הצ'אנס היחידי שלך.

חיים כץ: מעבר לזה, אין לך SAY.

חיים כץ: את רק יכולה לומר אם זה חוקי או לא חוקי.

חיים כץ: דעתך לא חשובה.

חיים כץ: תשמעי מה אני אומר לך, דעתך לא חשובה.

חיים כץ: זה לא מעניין.

חיים כץ: מה שאת אומרת, זה לא מעניין.

חיים כץ: אם תיבחרי לכנסת, תוכלי לחוקק.

חיים כץ: את כולו למדת משפטים.

חיים כץ: זה הכול.

<מיכל גולדברג: נכון, ואני רק רוצה להתייחס.

עדי קול: כמה יציעים יש במגרש גדול?

עדי קול: השאלה אם אחד ללא מעשנים הוא מספיק או צריכים להיות שניים בכל צד.

חיים כץ: לא יודע.

חיים כץ: זה מקום פתוח.

<רוני גמזו: הכוונה בנוסח היא שהמקום העיקרי יהיה ללא מעשנים והמקום למעשנים.

חיים כץ: עדי, תתחילי כי אין לך כלום.

<רוני גמזו: המקום העיקרי הוא ללא מעשנים והמקום למעשנים יהיה ובלבד שלא יגדל על רבע מכיוון שאוכלוסיית המעשנים היא סביב העשרים אחוזים.

חיים כץ: בגילאים האלה?

<עמוס האוזנר: כן.

<עמוס האוזנר: גם ילדים הולכים למשחקים האלה.

חיים כץ: עוד פעם אתה?

חיים כץ: כאן בוועדה אתה לא תדבר אם אתה לא מקבל רשות דיבור.

עדי קול: אתה מוכן ליחס של חצי?

<רוני גמזו: לא.

<רוני גמזו: חבר הכנסת כץ מדבר על יציע למעשנים.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לא מעשנים.

עדי קול: הוא עושה את זה הפוך.

<רוני גמזו: לא.

<רוני גמזו: אתה לא יכול כי אתה פוגע באוכלוסיית הלא מעשנים.

<רוני גמזו: אוכלוסיית הלא מעשנים היום היא 75-80 אחוזים.

חיים כץ: תמכור כרטיסים.

חיים כץ: אתה יכול למכור כרטיסים לאלה שרוצים מקום לא עישון.

חיים כץ: אתה מתחיל במהלך ואומר שאתה רוצה לדעת כמה אנשים באים למשחק אחד, וזה לפני שאתה הולך לחקיקה.

חיים כץ: אתה אומר שאתה עושה סקר כי אתה רוצה לבנות אצטדיון.

חיים כץ: זה כמו שאתה עושה תכנית עסקית ואתה רוצה לדעת אם להשקיע או לא להשקיע.

<רוני גמזו: שמונים אחוזים ירצו מקום ללא עישון.

חיים כץ: אז נעשה את זה לשמונים אחוזים לא מעשנים.

עדי קול: איך תדע מה הביקוש?

חיים כץ: לא הקשבת לדבריי.

חיים כץ: יש משחק כדורגל בשבת, כל אחד שקונה כרטיס אומר אם הוא רוצה מקום ללא עישון או לא.

חיים כץ: זה ייתן לך אינדיקציה ראשונית לא מדויקת ואז תדעי מה את צריכה לעשות.

<רוני גמזו: אין לך כרגע את הסקר הזה.

חיים כץ: כשאתה אומר יציע, אתה אומר אזור.

חיים כץ: אתה יכול לעשות אזור גדול ואתה יכול לעשות אזור קטן.

עדי קול: אתה חייב להתחייב שכמספר האנשים שקונים למקום ללא עישון, מי שקנה כרטיס למקום ללא עישון, יהיה לו מקום.

עדי קול: אני מסכימה איך תבטיח את זה בחוק?

חיים כץ: אני אגיד לך מה את אומרת.

חיים כץ: במהלך הזה את אומרת שהחוק הזה לא יהיה בשנה הקרובה כי משחקי הכדורגל נגמרים.

חיים כץ: ישימו באצטדיונים הגדולים, ואני לא הולך למקומות בהם אין יציעים אלא כולם עומדים מעבר לגדר כי יש מגרשי כדורגל בהם אין מקומות ישיבה או יש ספסל למאתיים אנשים.

חיים כץ: אני לא מדבר עליהם.

חיים כץ: אנחנו מדברים על האצטדיונים הגדולים ושם מוכרים כרטיסים.

חיים כץ: כל אחד שבא לקנות כרטיס או מנוי – אבל מנוי יהיה בתחילת שנה הבאה – יבקש מקום ללא עישון או עם עישון.

עדי קול: זה מה שרציתי מהתחלה.

חיים כץ: אז נדע מה אנחנו רוצים מעצמנו.

חיים כץ: אז נדע בכמה אנשים מדובר.

עדי קול: אבל אתה לא יכול לכתוב בחוק שאתה מחייב למכור כרטיסים למעשנים וללא מעשנים.

חיים כץ: אני רוצה שזה יהיה ישים.

עדי קול: גם אני.

חיים כץ: אני יכול לכתוב בחוק מה שאני רוצה אבל אני רוצה שזה יהיה ישים.

חיים כץ: אני לא רוצה שיהיה חוק שלא יאכפו אותו.

חיים כץ: אנחנו אומרים שבשלב ראשון אנחנו קובעים שני יציעים לא מעשנים ואנחנו לא קובעים את הגודל שלו.

חיים כץ: אנחנו מעבירים אותו בקריאה ראשונה כדי שתהיה המשכיות.

חיים כץ: אם אני קובע שבעים אחוזים מהיציע כיציע אחד עם מקומות כאלה וכאלה, זה לא משנה.

חיים כץ: אפשר לחלק את האצטדיון לארבעה אזורים.

עדי קול: זה לא מחולק פיזית ליציע יציע?

חיים כץ: המקומות, הכיסאות.

חיים כץ: הרי הכול פתוח.

עדי קול: זה לא שאתה קונה כרטיס ליציע 4 ואז אתה חייב להיות רק בו.

חיים כץ: המיקום שלך רשום אבל אתה יכול להגדיר את האזור.

חיים כץ: אל תכתבי יציע אלא אזור.

חיים כץ: אם את כותבת אזור, האזור יכול לכלול 17 יציעים, אזור א' ואזור ב'.

עדי קול: אנחנו אומרים אזור ואז נראה לפי מספר האנשים שקנו כרטיסים לאזור לא עישון.

חיים כץ: את מגדירה את האזורים ולא יציע, אזור א' ואזור ב'.

חיים כץ: את עושה אזור מעשנים ואזור ללא מעשנים.

חיים כץ: כאן נגדיר אזור אחד ואזור שני כדי שנעבור קריאה ראשונה.

חיים כץ: אחרי קריאה ראשונה, תהיה המשכיות.

חיים כץ: אז אני לא יודע איך אנחנו עושים את זה אבל צריך לפנות להתאחדות הכדורגל.

<וילמה מאור: שלא הגיעה היום.

עדי קול: נכון.

עדי קול: הם היו אמורים לבוא.

חיים כץ: יש להם צרות יותר גדולות.

חיים כץ: צריך לפנות להתאחדות לכדורגל ולומר לה שאנחנו מבקשים – אי אפשר לכפות עליה – סקר.

עדי קול: לא צריך סקר.

עדי קול: צריך שיתחילו לנפק כרטיסים משני סוגים ולפי מספר האנשים שקנו.

חיים כץ: כן, אבל אז יכול לבוא בן אדם והוא צריך להגיד רק אם הוא רוצה יציע מעשנים או לא מעשנים כי מחר הוא ימכור כרטיס ללא מעשנים ומישהו יתבע אותו כי אמנם הוא מכר לא כרטיס של לא מעשנים אבל בינתיים זה לא בוצע ומישהו ישב לידו ועישן.

חיים כץ: את צריכה לחשוב מעבר לקופסה.

יעקב מרגי: מהסקר נרוויח שני דברים.

יעקב מרגי: נראה אם תופעת הכדורגל מעודדת עישון.

<אלעד שפר: עמותת אוויר נקי, עמותה נגד עישון.

<אלעד שפר: אנחנו מבקשים להוסיף לא רק איסור עישון ביציעים אלא בתחומי המגרש עצמו.

חיים כץ: אנחנו לא מקבלים את הבקשה שלך.

<אלעד שפר: השאלה מה עדי קול חושבת על זה.

חיים כץ: שזה לא חשוב.

חיים כץ: אתה צריך להבין שבכנסת היושב ראש מעלה דברים להצבעה ואם הוא לא מעלה להצבעה, לא משנה מה אתה חושב.

חיים כץ: אם אני אומר לך שלא מקבלים, אל תחפש מסביב.

<אלעד שפר: לפעמים יש מתקני ספורט שמיועדים גם להופעות, בעיקר הופעות של זמרים מחוץ לארץ.

<אלעד שפר: השאלה מה קורה בהופעות כאלה.

חיים כץ: פארק הירקון למשל.

<אלעד שפר: גם אצטדיון רמת גן.

חיים כץ: גם האצטדיון הוא בחוץ.

חיים כץ: זה שיש לו חומה מסביב, הוא עדיין בחוץ.

יעקב מרגי: באצטדיונים החדשים, יש להם קירוי חלקי.

עדי קול: זה יכול להיות מתקן ספורט כמו אצטדיון רמת גן שמשמש להופעות.

יעקב מרגי: זה אצטדיון.

<אלעד שפר: השאלה אם אפשר להוסיף גם אמפיתיאטראות.

<עמוס האוזנר: אנחנו צריכים לזכור שחלק גדול מאלה שמגיעים הם ילדים.

<עמוס האוזנר: זאת אומרת, כשאנחנו עושים סקר, צריך לקחת בחשבון גם את זה.

חיים כץ: הורה יגיד עבורו ויאמר שהוא מגיע עם ילד.

חיים כץ: אנחנו רוצים לדעת את האמת.

חיים כץ: אם אנחנו הולכים למהלך כזה, אנחנו רוצים לדעת את האמת.

חיים כץ: אם הציבור שבא לכדורגל לא רוצה שיעשנו, צריך לתת לו אזור גדול בו לא מעשנים ולקבוע את אזור המעשנים כמה שיותר רחוק.

חיים כץ: אז מי שמעשן ישב בפינה ולא באמצע.

<עמוס האוזנר: מישהו שיש לו חמישה ילדים, העמדה שלו נחשבת לפי חמשת הילדים שלו.

חיים כץ: אף אחד לא בא עם חמישה ילדים לכדורגל.

חיים כץ: כנראה שמזמן לא הלך למשחק כדורגל.

חיים כץ: במחיר של מאה שקלים, אם אתה הולך עם חמישה ילדים ועוד ארטיקים, זאת הוצאה של אלף שקלים.

חיים כץ: אם יש לו חמישה ילדים, הוא מרוויח 4,000 שקלים בחודש.

חיים כץ: אנחנו חיים במגרש שלנו ואנחנו מכירים את החיים.

חיים כץ: אנחנו באים מהשכונה.

עדי קול: אנחנו לא יכולים לחייב אותם למכור כרטיסים למעשנים וללא מעשנים?

חיים כץ: כדי למכור כרטיסים למעשנים וללא מעשנים, את צריכה שיהיה מקום של מעשנים ולא מעשנים.

חיים כץ: אם אין מקום, את לא יכולה לחייב אותו.

חיים כץ: את תאמרי שאת מחייבת אותו למכור כרטיסים למקום ללא מעשנים והוא יעבור על החוק?

חיים כץ: אין דברים כאלה.

חיים כץ: לא תשים מכשול בפני עיוור, אמר לי מרגי.

עדי קול: למה אתה לא מעביר את החוק ואומר שכדי ליישם אותו מעכשיו הם צריכים למכור כרטיסים כאלה?

חיים כץ: אנחנו נעביר אזורים ונעביר להכנה לקריאה ראשונה ואחר כך יהיה לנו זמן לקריאה שנייה ושלישית כדי לשחק בכל המשחקים וזה לכבודך.

עדי קול: תודה רבה.

חיים כץ: תכתבי אזור במקום יציע.

<יעל סלנט: אני רוצה להבין.

<יעל סלנט: אתה רוצה שיוגדרו שני אזורים שמוקצים ללא מעשנים?

חיים כץ: ללא מעשנים.

חיים כץ: כן.

<יעל סלנט: בדיוק הפוך ממה שיש היום בחוק.

חיים כץ: זה לא משנה.

חיים כץ: זה כבר לא יציע.

<רוני גמזו: אם זה לא משנה, אפשר להשאיר את זה כמו שזה ולהגדיר את האזורים כי זה יותר סביר מבחינת שיעור האוכלוסייה.

<רוני גמזו: שיעור האוכלוסייה המעשנת הוא סביב עשרים אחוזים.

<קריאה: לא במגרשי הכדורגל.

<רוני גמזו: גם שם.

<רוני גמזו: שיעור האוכלוסייה שמעשנת הוא 20-25 אחוזים.

חיים כץ: זה לא מעניין.

חיים כץ: זאת סמנטיקה.

עדי קול: זה מעניין מבחינה חינוכית.

<רוני גמזו: מבחינת המסר.

חיים כץ: מה עושה השרה שלך?

<רוני גמזו: אני חושב שהיא בעד החוק.

<רוני גמזו: בוודאי.

חיים כץ: למה היא לא באה לומר את זה?

יעקב מרגי: אני אומר משהו אפיקורסי.

יעקב מרגי: אם להפוך את זה לשני אזורים של לא מעשנים, הייתי מציע למשוך את החוק.

חיים כץ: כל האזור המרכזי ב-וסרמיל.

עדי קול: אתם לא חושבים שזה יפה שאני יודעת ש-וסרמיל הוא האצטדיון של באר-שבע?

עדי קול: תן לי קרדיט על זה.

עדי קול: חיים, כל החוק הולך בכיוון שמדבר על איפה המקומות בהם מותר לעשן ואיפה לא.

עדי קול: אתה עושה את זה הפוך, אתה מחנך הפוך.

<רוני גמזו: זה רק לקריאה ראשונה.

<רוני גמזו: אנחנו נעשה את הסקר.

חיים כץ: לי אתה מספר שזה רק לקריאה ראשונה.

עדי קול: אם זה אזור, אז יהיה אזור ללא מעשנים ויהיה אזור ללא מעשנים אלא שהנוסח יגיד לך מה לא מעשנים.

יעקב מרגי: תשאירי את האזורים.

עדי קול: חיים, אני מסכימה אתך לגבי הרעיון.

עדי קול: אני חושבת שצריכים להיות כרטיסים ללא מעשנים ולמעשנים וצריך לספק למי שלא מעשן את המקום שלו.

עדי קול: ברגע שאתה אומר שהוקצו ללא מעשנים, כל המטרה היא הפוכה.

עדי קול: זה כאילו שאתה אומר שרובנו מעשנים ואנחנו מקצים לאחרים.

חיים כץ: אנחנו נחשוב על זה.

חיים כץ: לא נצביע עכשיו אבל נעשה את זה במהלך המושב הזה.

חיים כץ: קיימנו דיון.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.