הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 31, 2014-02-19 09:30

מיכל רוזין: בוקר טוב ושלום לכולם.

מיכל רוזין: סגנית שר הפנים תגיע בקרוב.

מיכל רוזין: היא מחכה לאישור התקנות בוועדת הפנים שקבעה ישיבה לאחר פרסום הישיבה שלנו בנושא התקנות שגם עליהן תכף נדבר.

מיכל רוזין: יש לנו שני נושאים חשובים על הפרק כאשר הנושא האחד הוא התקנות ונחכה שפאינה תגיע ותציג אותן.

מיכל רוזין: גם נציגי משרד הפנים בוועדת הפנים ונחכה שהם יגיעו ויציגו את התקנות.

מיכל רוזין: הנושא השני הוא אישור שר הפנים ל-221 ילדים שמחכים מ-2010, עת ניתנה החלטת הממשלה, לאישור.

מיכל רוזין: הודענו על כך בוועדה וקבענו ישיבה נוספת בנושא עם סגנית השר.

מיכל רוזין: אני שמחה לבשר שלפני שבוע שר הפנים הודיע שהילדים האלה יאושרו אבל במהלך השבוע האחרון שמענו שיש קושי ליישום ההחלטה של שר הפנים.

מיכל רוזין: נרצה להשמיע את הדברים גם בפני סגנית השר.

מיכל רוזין: רותם, תני לנו סקירה גם לטובת חברי הכנסת שפחות השתתפו בישיבות לגבי אותם 221 ילדים, מי הילדים ומדוע לא אושרו עד היום, היכן הייתה תקועה ההחלטה לאשר ומה הקושי שקיים עכשיו כדי לממש את החלטת שר הפנים.

<רותם אילן: פרויקט ילדים ישראלים באגודה לזכויות האזרח.

<רותם אילן: אנחנו מלווים כבר כמה שנים את אותן משפחות מהגרי עבודה שהגישו בקשה למעמד.

<רותם אילן: כאמור, באוגוסט 2010 התקבלה החלטת הממשלה 2183 בדבר מתן מעמד לילדי מהגרים ומשפחותיהם שעונים על מספר קריטריונים ביניהם כניסה חוקית לישראל, הילד מתחנך מעל חמש שנים ברצף בישראל, מכיתה א' הוא במערכת החינוך הישראלית ועוד.

<רותם אילן: כאמור עברו יותר מארבע שנים מאז החלטת הממשלה.

<רותם אילן: עד כה קרוב ל-400 משפחות קיבלו את המעמד ויש משפחות נוספות שנמצאות בהליך של ערר, כלומר, הבקשה שלהן נדחתה והוגש ערר קודם כל למשרד הפנים ומחכים לתשובה.

<רותם אילן: הייתה קבוצה זאת שנותרה.

<רותם אילן: הבנתי שרבים מהם גם הועברו לוועדת חריגים כי היו בעיות עם חלק מהמקרים.

<רותם אילן: לשמחתנו הרבה – וכאן אני אקח את ההזדמנות לברך את השר ואת משרד הפנים – שר הפנים החליט באופן גורף לאשר 221 בקשות של אותן משפחות שממתינות.

<רותם אילן: בהחלט החלטה ראויה ומשמחת.

מיכל רוזין: תעמדי על הדקות הזאת כי הייתה לי מול השר אי הבנה בעניין של אותם ילדים.

מיכל רוזין: האם אותם ילדים עמדו בכל הקריטריונים והאישור שלהם התעכב או שאלה ילדים שלא עמדו בקריטריונים תחת ההחלטה ובכל זאת אושר מעמדם?

<רותם אילן: יש את שני הסוגים.

<רותם אילן: יש משפחות שבאמת ענו על כל הקריטריונים והם פשוט חיכו כי ההליך הזה לוקח הרבה מאוד זמן.

<רותם אילן: יש כיום רק שני אנשים ברשות, בלשכות עצמן, שמטפלים בזה כך שלוקח זמן להזמין את המשפחות, חלקן נדרשות לעבור בדיקות DNA וזה לוקח זמן.

<רותם אילן: היו משפחות שאכן נותרו ואין להן בעיות.

<רותם אילן: יש גם קבוצה של משפחות שיש להן בעיות בעיקר סביב הכניסה לישראל.

<רותם אילן: אלה אותן משפחות שהתקבלה גם החלטת ממשלה להענקת מעמד שהתחילה ב-2005 עת אופיר פינס היה שר הפנים ונמשכה ב-2006, עת רוני בר-און היה שר הפנים.

<רותם אילן: הרבה מהן הן אותן משפחות שבזמנו נדחו כי למשל ההורים נכנסו עם שם אחר בדרכון.

<רותם אילן: כל מיני בעיות שקשורות לכניסה.

<רותם אילן: לכן אנחנו מדברים על קבוצה של ילדים הרבה יותר גדולים כמו גלית שדיברה בוועדה בישיבה הקודמת, ילדה בת 19 שנולדה כאן.

<רותם אילן: אלה ילדים שעוברים את התהליך הזה הרבה שנים.

<רותם אילן: אם כן, זה מתחלק, יש את המקרים האלה ויש את המקרים שכאמור פשוט חיכו.

מיכל רוזין: מה לגבי ההורים של אותם ילדים שהם כבר בוגרים?

מיכל רוזין: אלה שעברו את גיל 18.

<רותם אילן: ההחלטה עצמה התקבלה בממשלה ב-1 באוגוסט וב-8 באוגוסט משרד הפנים התחיל לקבל בקשות.

<רותם אילן: מדובר באלה ענו על הקריטריונים באותו רגע.

<רותם אילן: גם אם כרגע גדלת, סיימת כיתה י"ב וכביכול בגלל זה אתה לא עונה על הקריטריונים – אתה כן נכנס לגדר ההחלטה.

<רותם אילן: זה לטוב ולרע.

<רותם אילן: באותה מידה זה שיש ילדים כיום בכיתה א'-ב' שעונים עכשיו על הקריטריונים, לא אומר שההחלטה חלה עליהם רטרואקטיבית כי זה כאמור נכון רק לאותו יום ולאותה תקופה.

<רותם אילן: מה אנחנו רואים שקרה בפועל.

<רותם אילן: אכן, שר הפנים קיבל את ההחלטה המבורכת.

<רותם אילן: עם זאת, ברשות עצמה, בלשכות, יצאו בסט חדש של דרישות.

<רותם אילן: זה משהו שלא הופנה כלפי אף אחת ממאות המשפחות שכבר קיבלו מעמד.

<רותם אילן: עכשיו הן מתבקשות להביא תעודות לידה וכל מסמך שהוא ממדינת המוצא של ההורים נדרש להגיע מתורגם ומאומת.

<רותם אילן: מה זה אומר מאומת?

<רותם אילן: בואו נאמר שאני הורה, נולדתי בגאנה, יש לי את תעודת הלידה שלי מגאנה או את תעודת הנישואין מגאנה ואני צריך להביא אישור.

<רותם אילן: זה תהליך מאוד בעייתי ומאוד ארוך.

מיכל רוזין: איזה סוג של אישור?

<רותם אילן: בעיקרון יש משהו שנקרא חותמת אפוסטיל שאמור להתגבר על זה ואומרים שאכן זה מאוד קשה לאשר מסמכים במדינת המוצא, זה תהליך ארוך ויקר.

<רותם אילן: לעתים במדינות שאנחנו פחות בקשרים אתן כמו קונגו, זה פשוט בלתי אפשרי.

<רותם אילן: אמרו שתהיה חותמת אפוסטיל בעצם מהווה את האישור ואכן כך המסמך הוא מאומת.

<רותם אילן: אפוסטיל היא אמנה.

<רותם אילן: כלומר, יש את אמנת האפוסטיל.

<רותם אילן: לא הפיליפינים, לא סרילנקה, לא גאנה, לא ניגריה, לא קונגו, לא ליבריה - המדינות מהן מהגרים המהגרים, לא חתומות על אמנת האפוסטיל ולכן האפשרות הזאת שאמורה להקל יורדת מעל הפרק.

מיכל רוזין: האם אנחנו יודעים את זה בוודאות?

מיכל רוזין: כמו שאמרתי, נציגי משרד הפנים תכף יצטרפו אלינו.

מיכל רוזין: האם אנחנו יודעים בוודאות שזאת דרישה שכבר נאמרה לאותן משפחות?

<רותם אילן: חמשת המשפחות הראשונות שהוזמנו, אני יודעת על כך כי דוברת הרשות נתנה את מספר הטלפון לכתבים כדי שיראיינו אותן על כך שהן קיבלו מעמד.

<רותם אילן: בפועל כולן נשלחו חזרה הביתה כדי להביא – הדרישה החדשה – תעודות לידה מקוריות של שני ההורים מאומתות ומתורגמות וכנ"ל תעודה מקורית מאומתת המעידה על מצב אישי.

<רותם אילן: אני רוצה לומר שתעודה המעידה על מצב אישי, אם מישהו נשוי, אולי זה קצת פחות בעייתי, מה גם שמדובר על הצהרת רווקות, אבל זה משהו שלא קיים.

<רותם אילן: למשל בכל מדינות חבר העמים אין דבר כזה.

<רותם אילן: זה משהו שקיים בישראל עבור מרשם האוכלוסין אבל הוא לא קיים בהרבה מדינות ואין לנו דרך להביא אותו.

מיכל רוזין: איזה מצב אישי הם מבקשים להוכיח?

מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין.

<רותם אילן: נישואין או רווקות.

מיכל רוזין: של מי?

מיכל רוזין: של הילד?

<רותם אילן: של ההורה.

מיכל רוזין: למה זה רלוונטי?

מיכל רוזין: נגיד יש כאן ילד שנמצא כבר עשר שנים והוא חלק מהבקשה הזאת ונגיד שההורים שלו לא באמת נישאו.

מיכל רוזין: למה זה רלוונטי?

<רותם אילן: בואי נזכור שבמקרה שיש באמת אבא, הם גם נדרשים לעבור בדיקת DNA, תהליך שגם אומר לפחות עוד חצי שנה עד שהם באמת בסוף אולי יוכלו לקבל את המעמד.

מיכל רוזין: ילד למשפחה חד הורית לא יוכל לקבל מעמד?

<רותם אילן: משפחה חד הורית צריכה להביא אישור על רווקות.

<רותם אילן: בארץ, כאמור, יש דבר כזה אבל בהרבה מדינות אחרות אין דבר כזה.

מיכל רוזין: אני מנסה להבין את היגיון הרשויות.

מיכל רוזין: אני מנסה להבין מה רוצים להוכיח.

מיכל רוזין: אני מבינה שרוצים להוכיח שהילד באמת שייך להורה ולכן יש בדיקת DNA, או הילד באמת הוא הילד שלה ולכן היא תקבל אישור לשהות כאן כתוצאה מכך שהוא יקבל אשרה ושלא פתאום יתחילו להביא ילדים מכל מקום ולהגיד, הנה, תנו לנו אישור.

מיכל רוזין: מה זה משנה אם היא נשואה או רווקה?

מיכל רוזין: את זה אני לא מצליחה להבין.

<רותם אילן: יש שאלות שאני אשאיר לרשות לענות עליהן כי היא זאת שהחליטה על כך.

<רותם אילן: אני רק אציין שאנחנו עברנו שוב על החלטת הממשלה ומפורטים בה המסמכים שהמשפחות צריכות להביא.

<רותם אילן: בואו נזכיר שהיו ארבע שנים בהן לא נתנו להן תשובה ובארבע השנים האלה אפשר היה להעלות כל מיני דרישות ואכן זה נעשה והמשפחות עבדו כדי להשיג את כל המסמכים.

<רותם אילן: כרגע זאת פעם ראשונה שאנחנו שומעים על כך וזה לא מופיע בהחלטת הממשלה שהם יידרשו להביא תעודות מאומתות.

<רותם אילן: שוב, אני אזכיר שאם אין את תעודת האפוסטיל, אתה צריך שמשרד המשפטים במדינת המוצא שלך יאשר את זה, אז משרד החוץ במדינת המוצא שלך יאשר את זה ואז השגרירות בישראל תאשר את האישור שלהם.

<רותם אילן: ניסינו את זה עם משפחה אחת קנייתית שפנתה אלינו השבוע, אבל אין לנו עם מי לדבר.

<רותם אילן: אני אומרת שבאמת אין לי מושג איך נשיג את זה.

מיכל רוזין: אין לנו קשרים דיפלומטיים עם קניה?

<רותם אילן: השגרירות הקנייתית בישראל אומרת שהיא לא מטפלת בזה, השגרירות הישראלית בקניה אומרת שהיא לא יכולה לטפל בזה.

<רותם אילן: איכשהו צריך שהמסמך המקורי יגיע למשרד החוץ ולמשרד המשפטים במדינת המוצא.

מיכל רוזין: אין להם מסמך מקורי רשמי?

מיכל רוזין: אין להם דרכון?

<רותם אילן: חלק וחלק.

<רותם אילן: יש כאלה שאין להם דרכון, יש כאלה שאין להם תעודות לידה ויש כאלה שיש להם את התעודות האלה אבל אפילו אם יש להם, הליך האימות כאמור יקר וממושך.

<רותם אילן: לנו בארגונים אין שום בעיה עקרונית עם דרישה לאמת מסמכים, זאת דרישה שבהרבה מצבים בהחלט מאוד לגיטימית ואני שמחה שישראל חתומה על אמנת האפוסטיל, דבר שנראה לי חשוב, אבל זאת דרישה שלא הופנתה לאף אחת מ-400 המשפחות שכבר קיבלו מעמד.

<רותם אילן: זאת דרישה שלא הועלתה בארבע השנים בהן המשפחות האלה פשוט מחכות ולא עושות כלום.

<רותם אילן: אין להן אשרות עבודה, אין להן יכולת, אין להן איזשהו מעמד זמני בזמן שהן מחכות.

<רותם אילן: הדרישה הזאת עולה עכשיו לראשונה ובפועל פשוט שמה מחסום בפני ביצוע אמיתי של החלטת הממשלה, ואגב, כאמור, נאמר שייקח כמה ימים להתממש.

<רותם אילן: כולם התקשרו לברך אותנו על כך ש-221 ילדים מסתובבים עם תעודות זהות ביד, אבל זה לא בדיוק המצב.

<רותם אילן: לסיכום.

<רותם אילן: המצב בו אנחנו נמצאים כרגע, כל יום אני מקבלת טלפונים מכל המשפחות ולרובן אין לי דרך לסייע להן.

<רותם אילן: שישלמו הרבה כסף, שינסו להגיע למדינת המוצא כי אני באמת לא יודעת אילך נעשה את זה.

<רותם אילן: כאמור, אפילו אין לנו את האפשרות של האפוסטיל לצערי הרב.

מיכל רוזין: אנחנו צריכים לנסות להבין - ותכף נשמע את נציגי רשותה הגירה – מה ההיגיון שעומד מאחורי הדרישה הזאת.

מיכל רוזין: אחרי שנבין את ההיגיון, נוכל להציע גם חלופות.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על ילדים שהיו או נמצאים בתוך מערכת החינוך, שמכירים אותם, עוטפים אותם, המורים מכירים אותם לאורך שנים, מנהלת בית הספר מכירה אותם, רשויות הבריאות מכירים את הילדים האלה לאורך שנים ולכן זה לא ברור לי.

<רותם אילן: אני מזכירה שיש את המשפחות שכבר קיבלו מעמד.

<רותם אילן: כלומר, יש לנו הוכחה בשטח שניתן לקבל את המעמד וכי זה עובד.

<רותם אילן: אנחנו מספקים כל מסמך שביקשו, אם זה ממשרד הרווחה, ממשרד החינוך, מאנשים שמכירים אותם, מהמעסיקים שלהם וכולי.

<רותם אילן: המשפחות האלה עבדו על תיקים מאוד רציניים ומאוד גדולים.

<רותם אילן: עובדה שעד עכשיו הם כן קיבלו מעמד כך שרואים שזה אפשרי.

<רותם אילן: לא ברור למה הקבוצה הזאת מופלית לרעה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: מי עוד רוצה לומר משהו לפני סגנית שר הפנים ורשות ההגירה מגיעים לדיון?

מיכל רוזין: אני רוצה לשאול את האורחים שלנו שכבר היו אצלנו.

מיכל רוזין: קיבלתם זימון ואתם יודעים משהו על המצב?

<אדווין ג'ון קבררה: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני מהפיליפינים ויש לי שני ילדים ששמותיהם: קינג קבררה ו- אי.

<אדווין ג'ון קבררה: ג'יי.

<אדווין ג'ון קבררה: קבררה, שנולדו כאן בישראל.

<אדווין ג'ון קבררה: אני רוצה להודות לשר גדעון סהר על האישור עבור ילדיי, אבל, על מנת לקבל את האישור הזה אני צריך להמציא מסמך שהתהליך עבורו הוא קשה.

<אדווין ג'ון קבררה: הם אמנם מעניקים לנו את האישור, אבל יחד עם זאת, הם מצמידים אותנו עם הגב לקיר.

מיכל רוזין: (אומרת דברים באגלית, להלן התרגום לעברית) האם כבר קיבלתם מכתב הזמנה למשרד הפנים?

<אדווין ג'ון קבררה: עדיין לא.

<אדווין ג'ון קבררה: אנחנו כבר ממתינים שנתיים, אבל טרם יצרו איתנו קשר וגם לא קיבלנו שום מכתב ממשרד הפנים.

מיכל רוזין: רותם, הם היו חלק מאותה קבוצה?

<רותם אילן: כן.

<רותם אילן: הם כלולים ב-221 משפחות אבל, כאמור, הדרישות ניתנות רק עת מזמינים אותך למשרד הפנים.

מיכל רוזין: הרשימה של ה-221 שאושרה, אנחנו יודעים אותה?

מיכל רוזין: יש לנו את הרשימה הזאת?

<רותם אילן: לא.

<רותם אילן: אנחנו יודעים רק מההיכרות מי הן המשפחות שעדיין מחכות מאז 2010.

<רותם אילן: הרשימה המלאה מן הסתם נמצאת בידי שר הפנים ובידי משרד הפנים.

<רותם אילן: דווקא בנושא הזה אני רוצה לציין לטובה ולומר שאנחנו עובדים עם גברת מרינה מהלשכה בתל אביב ואנחנו משתפים פעולה.

<רותם אילן: כלומר, היא מעבירה לנו אם יש משפחות שלא מוצאים אותן.

<רותם אילן: בכל זאת עברו ארבע שנים ומישהו החליף טלפון או החליף כתובת.

<רותם אילן: במקרה כזה היא כן מעבירה לנו שמות ואנחנו מנסים לעבוד בשיתוף פעולה כי זאת גם המטרה שלנו.

מיכל רוזין: כמה מעורבת הסביבה?

מיכל רוזין: הרי יש כאן גם תהליך הכנה למשפחה.

מיכל רוזין: התחושה הזאת שקוראים משהו בעיתון ושומעים בתקשורת, אבל אף אחד לא מדבר אתם.

מיכל רוזין: אין רק את הזימון הרשמי כמו שהראית כי הרי כולם נמצאים בבתי הספר ופגשנו כאן את המורים והמורים הנפלאים ואת המנהלות המדהימות.

מיכל רוזין: מי דיבר אתם?

מיכל רוזין: אני אישית קיבלתי טלפון ועוד לפני שר הפנים דיבר אתי שר החינוך לומר לי שמאשרים את ה-221 ילדים.

מיכל רוזין: אין לי ספק שהוא גם יידע את המנהלות של רוגוזין ביאליק.

מיכל רוזין: האם נעשה איזשהו תהליך עם הילדים?

מיכל רוזין: זה דבר מאוד חשוב.

מיכל רוזין: בכל זאת יש כאן איזה שינוי שמהווה טלטלה מבחינתם, גם אם השינוי הוא שינוי חיובי.

מיכל רוזין: כל שינוי, גם אם הוא שינוי חיובי, שינוי טוב, יש פה מעבר, יש כאן שוני, יש כאן מתח, יש כאן לחץ שנכנס למשפחה.

מיכל רוזין: האם יש איזה תהליך שנעשה עם הילדים האלה ועם המשפחות האלה?

<רותם אילן: אנחנו עובדים עם בתי הספר.

<רותם אילן: כאמור, אנחנו עושים מדי פעם מפגשים עם המשפחות ומסבירים מה המצב הנוכחי, פותחים את הישיבה לשאלות ולתשובות, משתפים פעולה גם עם ביאליק רוגוזין אבל אני רוצה לציין שיש עוד בתי ספר רבים בהם נמצאים ילדים כמו למשל בית ספר הירדן שנמצא בשכונת התקווה אליו מגיעים מרבית ילדי מבקשי המקלט ודווקא פחות הילדים בהם אנחנו מדברים היום.

<רותם אילן: יש את מפגשי ההסבר האלה.

מיכל רוזין: בהבדל מכם שאתם עושים עבודה מדהימה, הפעם צריכה להיות התגייסות של המערכת הרשמית כי שר החינוך ושר הפנים החליטו החלטה חשובה, טובה ונכונה לאשר את אותם 221 ילדים ומן הראוי עכשיו שהמערכות האלה ייכנסו לפעולה.

מיכל רוזין: כמו שאת אומרת, היו להם ארבע שנים לגבש.

מיכל רוזין: הוא גם בחר את העיתוי להודיע על כך לפני שבוע ואתה בוחר עיתוי להודיע בתקשורת כאשר המערכת מוכנה לקלוט, לטפל, לקבל אישורים ולהניע את המערכת.

מיכל רוזין: אתה לא מודיע ואז אתה מתחיל לעשות מכרז ולקבל עובדים כדי שיטפלו בעניין הזה.

<רותם אילן: אני כן אציין שביום שהתקבלה ההחלטה אני קפצתי מאושר ומשמחה ומיד התקשרתי דווקא לאותם ילדים גדולים בני ה-18, 19 ו-20 שנולדו כאן ומחכים הרבה שנים.

<רותם אילן: להפתעתי הם לא קפצו מאושר לא כי הם לא שמחים אלא הם אמרו לי שארבע שנים אני אומרת להם שזה יקרה.

<רותם אילן: מבחינתם זה שהודיעו על כך בתקשורת, זה נפלא אבל זה לא אומר שהיום אתה הולך עם תעודת זהות ביד.

<רותם אילן: הם עדיין הולכים בלי דבר.

<רותם אילן: עדיין ילד בן 19 שסיים תיכון, אין לו מה לעשות.

מיכל רוזין: יותר מזה, הם לא יודעים אם הם בין ה-221.

<רותם אילן: אנחנו מעריכים.

מיכל רוזין: זה לא שבעיתון פורסמה הרשימה בנוסף להודעה של שר הפנים.

מיכל רוזין: אנחנו מעריכים מתוך פעילות רבת השנים במי מדובר אבל אנחנו לא יודעים.

מיכל רוזין: יכול להיות שמשפחה אחת לא הוכנסה לרשימה ועכשיו היא כולה בהתרגשות שהנה עוד מעט יגיע המכתב ממשרד הפנים אבל הם לא יקבלו אותו.

מיכל רוזין: כלומר, נראה לי שיש כאן גם עניין של הוגנות שאנשים ידעו שהם יקבלו מכתב עוד חודש, עוד חודשיים, עוד חצי שנה, אבל אל תדאגו כי הכול בסדר.

שמעון אוחיון: איפה נציג משרד הפנים?

מיכל רוזין: הישיבה הזאת נקבעה לבקשתה ולפי זמנה של סגנית שר הפנים פאינה קירשנבאום.

מיכל רוזין: ועדת הפנים כנראה הבינה שאנחנו מקיימים כאן את הישיבה וקבעה דיון לשעה 8:30 בבוקר, ישיבה מוקדמת לישיבה שלנו על מנת לאשר תקנות שתכף נדבר עליהן.

מיכל רוזין: בהתייעצות עם סגנית שר הפנים פאינה קירשנבאום ביום שני, לפי בקשתה לא ביטלתי את הישיבה הזאת וכרגע כולנו מחכים לה ולנציגי משרד הפנים.

<רותם אילן: נמצא כאן עורך הדין מהמוקד לפליטים ולמהגרים שמלווה את הנושא.

<רותם אילן: אנחנו אמנם עושים עבודה גם משפטית אבל אנחנו לא משפטנים ולכן צריך את עורך הדין עצמו שמסייע.

<רותם אילן: הוא מלווה אותנו בתהליך המשפטי.

מיכל רוזין: ספר לנו כמה פניות הגיעו אליכם בשבוע האחרון, בוודאי פניות נרגשות ושמחות.

<נמרוד אביגאל: כל המשפחות, לפחות אלה שבטיפול המשפטי שלי, מיד התקשרו וביקשו שאומר להן אם הן ברשימה ומתי יקבלו את תעודת הזהות.

<נמרוד אביגאל: לשתי השאלות האלה לא יכולתי לענות.

<נמרוד אביגאל: אנחנו יכולים להניח מי נמצא ברשימה אבל אנחנו לא יכולים להניח כמה זמן ייקח עד שהם יקבלו את המעמד.

<נמרוד אביגאל: אני רוצה להוסיף שני דברים.

<נמרוד אביגאל: האחד, כל המסמכים שמאושרים עם אפוסטיל, זה משהו שמתבסס על איזושהי תקנה שנת 2012 שהיא שנתיים אחרי שהתקבלה החלטת הממשלה.

<נמרוד אביגאל: כלומר, פתאום מוסיפים למשפחות האלה דרישות שלא היו בזמנו וייקח זמן וכסף רב למלא אחריהן.

<נמרוד אביגאל: בנוסף לכך עולה השאלה למה לעכב את מתן המעמד לילדים.

<נמרוד אביגאל: כלומר, אם כל הדרישות האלה נועדו רק כדי לוודא האם האבא הוא אכן האבא או האם דרכונו של האב מאומת או לא מאומת, אין שאלה לגבי הילד.

<נמרוד אביגאל: כלומר, אין שום סיבה שהילד, אמו ואחיו יקבלו מעמד עד ששאר הדברים יתבררו.

<נמרוד אביגאל: אנחנו בעצם נכנסים למסע בו התקבלה תשובה חיובית, עוד מעט נקבל תשובות חיוביות לגבי הילדים הספציפיים ואז יהיה מסע מאוד מאוד ממושך בירוקרטי שמעכב את כל ההליך, ראשית, שלא לצורך, שנית, עם דרישות למסמכים שלא היו במקור, ושלישית, כשהילד בכלל לא אמור להיות קשור לדרישות האלה.

<נמרוד אביגאל: יש לנו גם ילדים שהם מעל גיל 18 והדברים האלה קשים להם הרבה יותר מאשר לילדים הקטנים, גם בגלל הקושי למצוא עבודה, גם בגלל הקושי לקבל מימון ללימודים וגם בגלל עניין השירות הצבאי.

מיכל רוזין: חלקם רוצה להתגייס.

מיכל רוזין: חלקם היו כאן בוועדה ואמרו שרוצים להתגייס.

מיכל רוזין: הם הגיעו לגיל 18, החברים שלהם הלכו לצבא והם לא חלק מהחוויה הזאת והם לא אתם.

<רותם אילן: יותר מזה.

<רותם אילן: כשהם יקבלו את תעודת הזהות אחרי המסע הזה, אז יאמרו להם שיבואו.

<רותם אילן: הם חיכו ארבע שנים, היום הם בני 24, עכשיו בואו להתגייס כי יש לכם תעודת זהות.

<נמרוד אביגאל: אנחנו כאן כדי להסיר את המכשולים ולקצר את הזמן מאז התקבלה התשובה המבורכת של השר ועד שהילדים יקבלו מעמד וגם המשפחות שלהם.

<נמרוד אביגאל: אני אזכיר שבמקרה אחר כאשר השר רצה, באותו יום הוא הזמין את הילדה והילדה קיבלה תעודת זהות והצטלמה אתה.

<נמרוד אביגאל: כלומר, הדברים האלה אפשריים ומה אנחנו רוצים זה לקצר אותם לטובת 221 הילדים שחיכו כל כך הרבה זמן.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: עורכת הדין ענת פישר צין.

מיכל רוזין: השאירו אותך כאן לבד.

מיכל רוזין: עוד רגע מאשרים את התקנות בוועדת הפנים והם יבואו לדווח לנו על כך, אבל תאמרי לנו לגבי הנושא של הילדים מה קורה, מה את יודעת שקורה לגבי האישורים, הבקשות להגיע, האישור לו הם נדרשים עכשיו, אישור האפוסטיל שנדרש, האם הוא נדרש בעבר, מה ההיגיון שעומד מאחורי הדרישה הזאת.

מיכל רוזין: באמת, אני מנסה להבין מה ההיגיון.

מיכל רוזין: אני לא רוצה להגיד סתם מבקשים, אבל תאמרי מה ההיגיון שעומד מאחורי הבקשה.

<ענת פישר צין: כמו שאתם יודעים, אכן שר הפנים אישר בשבוע שעבר 228 תיקים בהם ניתן מעמד לילדים מכוח החלטת הממשלה.

<ענת פישר צין: חלק מהילדים כבר קיבל מכתבים על כך וחלק מהם יקבל מכתבים במהלך הימים הקרובים.

<רותם אילן: חמישה קיבלו.

<ענת פישר צין: מכינים את המכתבים.

<ענת פישר צין: אני יכולה לומר שמי שלגביו התנהלה עתירה, כדי לקצר את הזמן העברנו את המכתבים ישירות לעורכי הדין שלהם באמצעות הפרקליטות.

<ענת פישר צין: הם מקבלים את הבקשות, בודקים את החלטת השר, כותבים את המכתבים, מאתרים את הילדים, מוודאים שהפרטים הם הפרטים הנכונים.

<ענת פישר צין: אני מאמינה שזה ייקח עוד כמה ימים ובאמת כל מי שצריך לקבל תשובה, אכן יקבל את התשובה.

<ענת פישר צין: לגבי המסמכים.

<ענת פישר צין: אני יכולה לומר שכל מי שמגיש בקשה לקבל מעמד במדינת ישראל ומקבל תעודת זהות במדינת ישראל צריך להגיש מסמכים כאלה ואחרים בהתאם לנהלים שלנו לעניין מרשם.

<ענת פישר צין: זה נובע מהצורך להקים את האנשים האלה במרשם, לתת להם תעודת זהות ולוודא שהפרטים שכתובים בתעודת הזהות הם הפרטים הנכונים, שההורים הם באמת ההורים.

<ענת פישר צין: אנחנו לא דורשים מאנשים להביא בדיקות גנטיות.

<ענת פישר צין: אנחנו דורשים מהאנשים לפנות לבית המשפט לענייני משפחה ושם הנושא שלהם נדון.

<ענת פישר צין: הם צריכים להביא לנו את פסק הדין.

<ענת פישר צין: אני מניחה שבית המשפט לענייני משפחה בניסיונו הרב ידע לומר באיזה מקרים נדרשת בדיקה ובאיזה לא.

<ענת פישר צין: אנחנו מבחינתנו מבקשים פסק דין כי זה באמת הנהלים.

מיכל רוזין: לגבי ה-221 המקרים, את צריכה פסק דין?

<ענת פישר צין: במקרים של אבהות צריך פסק דין של אבהות.

<ענת פישר צין: בחלק מהתיקים, כן.

מיכל רוזין: את הילד הרי אישרת ועכשיו את רוצה לבדוק האם להורים מגיע אישור שהייה.

<ענת פישר צין: לגבי זרים.

<ענת פישר צין: הם לא מקבלים תעודות לידה אלא מקבלים הודעת לידת חי.

<ענת פישר צין: בהודעת לידת חי לא נרשם שם האב.

מיכל רוזין: נכון, לצערנו הרב זה מה שיוצר בעיות רבות.

<רותם אילן: משרד הפנים מסרב.

מיכל רוזין: ברור.

מיכל רוזין: זאת החלטה של משרד הפנים שאחר כך מייצרת לו אחר כך בעיות.

<ענת פישר צין: ביקשנו במקרים האלה כדי שהמרשם יהיה מדויק.

מיכל רוזין: לכמה מתוך ה-221 משפחות יש קושי כזה?

<ענת פישר צין: אין לי כאן נתונים כאלה.

מיכל רוזין: כי במדינת ישראל לחכות לפסק דין משפטי, זה תהליך ארוך.

<ענת פישר צין: אני יכולה להגיד שממה שנמסר לי, ואני מניחה שהמנכ"ל יחזור על הדברים האלה עת יגיע לכאן, הנהלים באמת מחייבים הצגת מסמכים.

<ענת פישר צין: הנושא של האם בעבר ביקשו או לא ביקשו ייבדק על ידי המנכ"ל.

<ענת פישר צין: בכל מקרה, המטרה היא בהחלט לקיים את החלטת השר וככל שיהיו בעיות אובייקטיביות כאלה ואחרות – ואני יכולה להגיד שהיו לנו בעבר בעיות כאלה ואחרות בתיקים ומצאנו להן פתרונות – הכוונה גם כאן היא למצוא להן פתרונות.

<ענת פישר צין: הכוונה היא בהחלט לקיים את ההחלטה ולא לתת לדברים להימשך חודשים ושנים מעכשיו וככל שיהיו בעיות, יימצא להן פתרון.

מיכל רוזין: אני מבקשת ממך, אם זה אפשרי, לעשות לנו ולשלוח לוועדה בהקדם, אני בטוחה שיש לכם – פילוח של כמה בגירים, כמה עברו את גיל 18 ושקודם כל הם יקבלו, גם אם מותנה בכך שההורים שלהם צריכים לקבל, אפשר לעשות את זה גם דו שלבי.

מיכל רוזין: אפשר קודם כל לתת לאותם ילדים כדי שיוכלו לעבוד, יוכלו אולי להתגייס לצבא אם רוצים, אולי לקבל מלגה ללימודים ולהירשם לאוניברסיטה.

מיכל רוזין: כמה בגירים יש מתוך ה-221 ואם אפשר באופן דו שלבי.

מיכל רוזין: קודם כל לאשר אותם ולאחר מכן כמובן התהליך עם ההורים.

מיכל רוזין: דבר שני.

מיכל רוזין: כמה מתוך המשפחות האלה הן חד הוריות וכמה הן עם שני הורים, כי אם הן חד הוריות אין לך בעיה של הוכחת אבהות ואין לך בעיה של הוכחת הורות.

מיכל רוזין: נכון?

<ענת פישר צין: הדרישה לא נשלחת אוטומטית.

<רותם אילן: הם מבקשים תעודת לידה מאומתת של האימא ממדינת המוצא.

מיכל רוזין: אם זאת אימא עם ילד, את רוצה אישור על כך שזה הילד שלה.

<רותם אילן: תעודת לידה שלה.

<רותם אילן: זאת תעודת לידה של האימא ממדינת המוצא.

<רותם אילן: חמש המשפחות שהוזמנו ראשונות, לכל החמש יש בעיות.

<רותם אילן: אחת היא ממולדובה ושם בכלל אין את הנושא של הצהרת רווקות, זה דבר שלא קיים במדינות חבר העמים ואין להם דרך להביא משהו כזה.

<רותם אילן: זאת מקניה, גם במשרד המשפטים וגם במשרד החוץ הקנייתי לא מעוניינים לעזור לה, שלא לדבר על השגרירות בישראל שלא מעוניינת.

<רותם אילן: כלומר, כל אחת מהמשפחות שהוזמנה, יש לה כבר בעיות.

<רותם אילן: לגבי החשיבות, אני מסכימה שלרשום אותם במרשם, בואו נזכור שיש כבר 400 משפחות שרשומות במרשם וקיבלו כבר מעמד.

<רותם אילן: זה מוכיח שזה כן אפשרי כי זה קרה עד כה.

<רותם אילן: גם אם יש את התקנות, שוב, התקנות הועברו ב-2012, החלטת הממשלה התקבלה ב-1 באוגוסט 2010, שנתיים לפני כן ולכן אני משערת שעד עכשיו זה לא נדרש מאף אחת מהמשפחות.

שמעון אוחיון: לאף אחת מהמשפחות אין מסמכים?

שמעון אוחיון: כולם נדרשים לבית המשפט בסופו של דבר.

שמעון אוחיון: הלא גם משרד הפנים מוסמך, על סמך ניירות מסוימים, לקבוע את הקשר בעניין זה, אם מספקים לו.

שמעון אוחיון: לאף אחד אין שום דבר?

<רותם אילן: סיפקנו.

<רותם אילן: היה לנו מערך של 500 מתנדבים שישבו והכינו עם כל משפחה את התיקים.

<רותם אילן: אין מכתב אפשרי שלא נמצא שם, אם אלה תמונות מהרגע שהילד נולד עם ההורה או תמונה מבית הספר.

<רותם אילן: סופקו מסמכים וזה חשוב.

מיכל רוזין: מורה ליוותה ילד מכיתה א' כך שהיא מכירה אותו ואת ההורים.

מיכל רוזין: זה לא שפתאום ממקום כלשהו בא אבא.

<רותם אילן: סופקו מסמכים ואף אחד לא חולק על זה.

<רותם אילן: אנחנו לא מצפים שיבוא ילד בלי שום דבר ויאמרו שניתן לו מעמד.

מיכל רוזין: ודאי שאנחנו רוצים שזה יהיה מסודר.

<רותם אילן: עכשיו השאלה היא לגבי שתי הדרישות החדשות לחלוטין ואני אומרת שיש לנו הוכחה כי 400 משפחות רשומות במרשם האוכלוסין.

<רותם אילן: זה כבר קרה וזה עבד אתן.

<רותם אילן: אף אחד לא היה צריך להביא תעודת לידה של ההורה מאומתת ממדינת המוצא.

<רותם אילן: שוב, אני אשמח להעביר את המקרים הבעייתיים.

<רותם אילן: כאמור, חמש המשפחות הראשונות שהוזמנו, אותן אלה שנתנו את הטלפונים שלהן לתקשורת שהתקשרה לברך אותן – אגב, על ידי דוברות הרשות – לכולן יש בעיות.

מיכל רוזין: התקשורת התקשרה כי היא קיבלה נתונים?

<רותם אילן: כן.

<רותם אילן: הדוברות נתנה לה את הטלפונים של אותן חמש משפחות ראשונות שהוזמנו.

<רותם אילן: אגב, כך המשפחות בחלק מהמקרים גילו שהשר החליט לאשר.

<רותם אילן: התקשר הכתב מ"מעריב", התקשר הכתב ב"הארץ", התקשרה הכתבת ב-"ואללה" וכל אחד מהם זכה לבשר למשפחה ואכן זה היה רגע מאוד משמח.

<רותם אילן: אני אומרת את זה קצת באירוניה כי אני חושבת שגם אם אלה משפחות של מהגרים, ראוי לבקש את אישורן למשהו כזה כי בכל זאת יש להן זכויות ובקרוב הן יהיו תושבים בישראל.

שמעון אוחיון: בשמחה כולם רוצים להשתתף.

מיכל רוזין: רשות לא נותנת לכתב פרטי מספר טלפון של משפחה עם ילדים.

<רותם אילן: לכל המשפחות האלה יש בעיות ולכן אני צופה שאם יהיו עוד משפחות שתגענה, גם להן יהיו בעיות.

<רותם אילן: כאמור, המדינות שציינתי - הפיליפינים, גאנה, ניגריה, סרילנקה – לא חתומות על אמנת האפוסטיל, כך שאפילו את האפשרות הזאת, שזאת האפשרות הטובה, אין לנו.

<רותם אילן: זה אומר שאנחנו צריכים לעבור את כל ההליך הארוך של אימות במדינת המוצא, תהליך ארוך ויקר שלפעמים לא קיים.

מיכל רוזין: בנוסף לכך שאני רוצה לדעת מתוך הרשימה של ה-221 כמה בגירים, כמה משפחות חד הוריות, כמה משפחות עם שני הורים, אני רוצה לדעת גם כמה ילדים נולדו בישראל וכמה ילדים נולדו בחוץ לארץ.

מיכל רוזין: גם כאן אני מבינה שיש שוני.

מיכל רוזין: אם הם לא נולדו בארץ, האימא לא צריכה להוכיח את אימהותה.

מיכל רוזין: לצערי בגלל נוהל משרד הפנים האבא עדיין יצטרך להוכיח שהוא האבא.

מיכל רוזין: אני לא מתנצלת בשם סגנית השר.

מיכל רוזין: היא תבוא והיא תתנצל בשם עצמה.

מיכל רוזין: כפי שאמרתי, אני התייעצתי אתה אם לבטל את הישיבה והיא החליטה שלא לבטל את הישיבה אבל לא הגיעה לשבת כאן מולכם.

מיכל רוזין: אנשים באו במיוחד לכך, ידענו שיש הצבעות אבל הן היו אמורות להסתיים קודם אבל אין מה לעשות, צריך לקחת אחריות.

<שרה זילברשטיין היפש: אחרי ששמחנו, אפשר להעלות נושא אחר?

מיכל רוזין: בוודאי.

מיכל רוזין: קודם כל, עוד לא שמחנו לגמרי.

מיכל רוזין: אני בירכתי את שני השרים כי כאשר צריך לברך, אנחנו מברכים.

מיכל רוזין: אנחנו רצינו לדעת מה זה הסיפור הזה עם האישורים והאפוסטיל ולנסות להבין את זה.

מיכל רוזין: אני מקווה שנקבל תשובות מרשות ההגירה ומסגנית השר.

<שרה זילברשטיין היפש: אני מבקשת להעלות בעיה מאוד חריפה ועכשווית.

<שרה זילברשטיין היפש: אני מהמשרד לאזרחים ותיקים.

<שרה זילברשטיין היפש: פנינו לסגנית שר הפנים אבל אני רוצה להעלות בעיה של אזרחים ותיקים שלא מקבלים שעות סיעוד בעת ההמתנה להחלטת הוועדה ההומניטרית של רשות האוכלוסין.

<שרה זילברשטיין היפש: עכשיו יש דרישה חדשה והיא להביא הצהרת עורך דין דבר שיוצר תרעומת רבה מאוד של האזרחים הוותיקים כי כידוע לא כל אחד צמוד לעורך דין שנותן הצהרת יושר ודברים מהסוג הזה.

<שרה זילברשטיין היפש: בינתיים כל התהליך הזה תוקע את החלטות המוסד לביטוח לאומי וזה אומר שאזרח ותיק יכול לחכות חודשים על מנת להעסיק את העובד הזר כי הרי לא זורקים אותו מהמדינה.

מיכל רוזין: אבל הוא יכול כבר להעסיק אותו.

<שרה זילברשטיין היפש: לא, הוא ממשיך להעסיק אותו.

מיכל רוזין: אבל הוא לא מקבל מביטוח לאומי.

<שרה זילברשטיין היפש: ברגע שהאזרחים הוותיקים לא מקבלים את התשלום עבור העובד הזר – והם גם צריכים עורך דין כדי שיאמת את נתוני העובד הזר – אנחנו בבעיה חדשה.

<דורון רז: הביטוח הלאומי מכבד ומשלם עבור שכר העובד הזר ברגע שיש אישור, חותמת "נתקבל" של המסמכים בוועדת החריגים.

<שרה זילברשטיין היפש: זה בדיוק מה שאין.

<דורון רז: יש.

<שרה זילברשטיין היפש: הבעיה היא שבזמן הזה היה אפשר לקבל כסף.

<שרה זילברשטיין היפש: מה שדורון אומר, זה היה קודם.

מיכל רוזין: אני מברכת את הצטרפותה של סגנית שר הפנים.

מיכל רוזין: עד כה דיברנו על נושא אישור הילדים ותכף נחזור על הקושי שעלה בישיבה ונביא אותו גם לידיעתך.

מיכל רוזין: כרגע אנחנו מבקשים להעלות קושי נוסף ולבדוק האם הוא אכן קיים.

מיכל רוזין: שרה זילברשטיין מהמשרד לאזרחים ותיקים העלתה קושי שכאשר קשיש הגיש בקשה לוועדה ההומניטרית להמשיך להעסיק עובד זר, בזמן ההמתנה, אחרי חמש שנים ושלושה חודשים – או אם הוא עבר ממישהו אחר – הביטוח הלאומי לא מעביר לקשיש את התשלום עבור העובד הזר.

פניה קירשנבאום: זה שייך למשרד הרווחה ולא למשרד הפנים.

פניה קירשנבאום: אני יכולה לענות על הדברים עליהם אחראים.

פניה קירשנבאום: על הביטוח הלאומי אני עוד לא אחראית.

מיכל רוזין: הבעיה היא ועדה הומניטרית של משרד הפנים.

מיכל רוזין: שוב אני רוצה לומר שהוועדה ההומניטרית גם פרסמה שעומדים להלבין, אם אפשר לקרוא לזה כך.

מיכל רוזין: משה הוא חבר בוועדת שושני שעוסקת בנושא הסיעוד ואחד הדברים שהם החליטו הוא – ותקן אותי אם אני טועה – לאשר את אותם 5,000 שבהמתנה כאישורים חריגים בוועדה ההומניטרית.

מיכל רוזין: אנחנו שואלים מדוע בעת ההמתנה הקשישים הסיעודיים אינם מקבלים מביטוח לאומי את ההקצבה לעובד זר.

מיכל רוזין: הם צריכים אישור מהוועדה ההומניטרית על מנת שהם יוכלו לקבל מביטוח לאומי והם לא מקבלים את האישור זה.

מיכל רוזין: דורון רז ברשות דיבור.

<דורון רז: קודם כל, אני רוצה לברך את סגנית השר על התרומה הגדולה שלה לסיום הסאגה של הוועדה ההומניטרית ו-5,000 העובדים שהולבנו.

<דורון רז: כל הכבוד והערכה של כולנו לעשייה.

מיכל רוזין: אין ספק שזה לטובת המטופלים.

<דורון רז: ברור שזה לטובת המטופלים וגם לטובת המדינה כי אם לא היו מלבינים אותם, היו באים 5,000 אחרים מחוץ לארץ ואלה היו נשארים כאן.

<דורון רז: הנוהל שהיה עד היום היה - בגלל שהוועדה הזאת נתקעה זמן רב עד שסגנית השר פתרה את הבעיה – שחותמת של "נתקבל" על המסמכים בוועדה, מבחינת ביטוח לאומי היה הליך שהספיק כדי לתת תשלום עבור העסקת העובד הזר.

<דורון רז: אומרת שרה שהנהלים שמשתנים כל הזמן השתנו ובעצם כרגע הוועדה, אם היא לא שמה את החותמת הזאת שביטוח לאומי הסכים לשלם בעקבותיה את שכר העובדים הזרים, נתקע ההליך הזה.

<דורון רז: זאת אומרת, אפילו אם ברור שהמטרה של הוועדה ההומניטרית היא לא להמשיך להיות חותמת גומי ולהכשיר אלפי עובדים חדשים עוד פעם, ברור שהמקרים החריגים שיגיעו לוועדה, ואם באמת יש להם את הפוטנציאל להיות מאושרים, שלא ייפגעו בהליך הארוך - וזה כן במסגרת המגרש של משרד הפנים - אלא הוועדה עצמה תמשיך בהליך של אישור קבלת המסמכים.

<דורון רז: בסך הכול ביטוח לאומי לא שינה את הנהלים שלו.

<דורון רז: ברגע שהוועדה אישרה את קבלת המסמכים, לא השתנה כלום מבחינת ביטוח לאומי והקשיש זכאי לקבל את התשלום עבור העסקת העובד הזר.

<דורון רז: הוא נמצא בשלב של דיונים, אבל בשלב הזה הוא לא נפגע.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שמתאים יותר שמשה יענה על כך.

פניה קירשנבאום: בהתייחס לוועדה ההומניטרית, היום דיברנו על התקנות אבל יש עוד קריטריונים ובמקביל החלטנו לגבי הוועדה ולא יקרה בוועדה ההומניטרית - אני כבר אמרת כדי שלא תהיה הציפייה – מצב שכל מי שמגיע לוועדה, אוטומטית עכשיו יקבל אישור.

פניה קירשנבאום: הסיפור הזה נגמר.

מיכל רוזין: מה באמת יהיה?

פניה קירשנבאום: יש קריטריונים שאנחנו שקבענו ואלה קריטריונים שיחד עם ועדת רוזנטל והלשכה המשפטית ישבנו והגדרנו.

מיכל רוזין: תקנות חדשות?

פניה קירשנבאום: אלה לא תקנות.

מיכל רוזין: הייתה המגבלה של המאתיים בשנה.

פניה קירשנבאום: זה לא קשור לזה.

פניה קירשנבאום: הקריטריונים לא קשורים למאתיים.

פניה קירשנבאום: אנחנו מאוד מקווים שהתקנות שאישרנו היום יחד עם הקריטריונים החדשים לא יביאו לכך שבוועדה הזאת יצטברו שוב 5,000 מקרים.

פניה קירשנבאום: אנחנו מקווים שבסך הכול זה יפתור בעיה.

פניה קירשנבאום: לגבי ביטוח לאומי, משה יתייחס.

<משה נקש: אני אתחיל מהנקודה הזאת של התשלום של ביטוח לאומי.

<משה נקש: נכון שעד תחילת הנוהל החדש בו נכנסו קריטריונים חדשים, היינו מוציאים מכתב לכל מי שמגיש בקשה האומר שהבקשה התקבלה ולפי זה הוא היה יכול לקבל, עד לתשובה סופית, את הקצבה של ביטוח לאומי.

<משה נקש: עשינו את זה מכיוון שהיו לנו אלפי בקשות ולא רצינו לפגוע באותם מטופלים.

<משה נקש: נכון להיום, ובעקבות החלטת השר, סגנית השר והמנכ"ל שלנו – כולם היו שותפים להחלטה הזאת – לאשר גורף בכמה תנאים את העובדים הזרים, עשינו ניקוי שולחן והתחלנו מנקודת אפס.

<משה נקש: בנקודה הזאת ממנה התחלנו אמרנו שכמו שכתוב בנוהל, יש שני מסלולים של דיון בוועדה הזאת, יש דיון מהיר ויש דיון רגיל.

<משה נקש: הדיון המהיר הוא לגבי אלה שלא עומדים בקריטריונים שמפורסמים וקבועים בנוהל.

<משה נקש: לגבי אותם מקרים, אנחנו באמת לא מוציאים עדיין את המכתב כיוון שהתשובה הסופית תהיה מהירה הרבה יותר מכפי שהיה קודם לכן ולכן אין עניין להוציא מכתב ואחרי שבוע להוציא מכתב אחר.

מיכל רוזין: למה זה יהיה יותר מהיר?

מיכל רוזין: דנו יום שלם על הנושא של ועדת רוזנטל.

מיכל רוזין: למה יותר מהיר?

מיכל רוזין: הרי אין מחשוב חדש, אין כוח אדם יותר גדול, ולכן מה השתנה?

<משה נקש: הליכי עבודה השתנו.

<משה נקש: קבענו קריטריונים מסוימים וכל מי שלא עומד בקריטריונים האלה, הבקשות האלה נדונות בדיון מהיר, גם באמצעות דואר אלקטרוני בין כל חברי הוועדה.

<משה נקש: מגובשת המלצה ומעבירים אותה לשר.

<משה נקש: בדרך כלל אנחנו עושים אחת לשבוע דיון כזה ויום-יומיים אחר כך מעבירים את ההמלצות לחתימה ולהחלטה סופית.

מיכל רוזין: מה השתנה בקריטריונים ובמכסה?

<משה נקש: קודם כל, המכסה לשנת 2014 נקבעה ל-5,000 והיא כוללת בתוכה את כל הבקשות של העבר.

<משה נקש: לכן אני לא יודע לומר כמה מהבקשות בעבר יאושרו.

<משה נקש: אנחנו לא יודעים מה יהיה קדימה, אבל אנחנו מניחים שהמכסה תחזור להיות מאתיים וככל שיהיה צורך, כולנו עם היד על הדופק.

מיכל רוזין: מה השתנה בקריטריונים, חוץ מההליך המהיר יותר?

<משה נקש: ההליך המהיר הוא שינוי בהליכי העבודה שלנו.

<משה נקש: בקריטריונים נוספו מספר תנאים שאם עובדים זרים לא עומדים בהם, לא יוכלו להגיש בגינם בקשה לוועדה ההומניטרית.

מיכל רוזין: אלה התקנות החדשות או שיש בנוסף?

<משה נקש: בנוהל יש קריטריונים.

מיכל רוזין: אני מבינה שאלה קריטריונים.

מיכל רוזין: זה כמובן כולל כאלה שעברו לא על פי התקנות ולכן הם לא יוכלו להגיש בקשה.

<משה נקש: הקריטריונים בעצם קובעים שעובד זר שסיים שבע שנים בישראל, לא יוכלו להגיש בגינו בקשה לוועדה ההומניטרית למעט חריג עבור נכים קשים שלהם אנחנו כן מאפשרים חריג בסעיף הספציפי הזה.

<משה נקש: חוץ מזה, עובד זר שיגיש בקשה לקבלת מעמד בישראל מכוח חיים משותפים או פליטות או דברים כאלה, גם לא יוכלו להגיש בגינו בקשה לוועדה ההומניטרית.

<משה נקש: עובד זר שהוגשה עבורו בקשה בעבר לוועדה, מן הסתם אין עוד קשר וגם כאן אין עניין להגיש עוד פעם בקשה לדיון בוועדה.

<משה נקש: כמובן בנוהל החדש אנחנו מבקשים גם כל מיני תצהירים חדשים, תצהיר של העובד שהוא מצטרף לבקשה של המטופל כי היו גם מקרים שהגישו בקשה והוא אמר שהוא בכלל לא ידע על כך.

<שרה זילברשטיין היפש: תצהיר לפני עורך דין?

<משה נקש: כן.

מיכל רוזין: העובד לא ידע?

<משה נקש: העובד לא ידע.

<משה נקש: היה מקרה כזה.

<שרה זילברשטיין היפש: התצהיר הוא לפני עורך דין והקשיש משלם עבור זה.

<משה נקש: אנחנו נדרשנו גם לסוגיה הזאת.

<משה נקש: לא קיבלנו עד עכשיו תגובה על כך.

<משה נקש: אלה הם הקריטריונים החדשים שנכנסו.

<משה נקש: כל בקשה שלא עומדת בקריטריונים מועברת, כמו שאמרתי, לדיון מהיר.

<משה נקש: הבקשות הרגילות שעומדות בכל התנאים, בתנאי הסף ובקריטריונים, הן מועברות לדיון רגיל ולהן אנחנו כן מוציאים את המכתבים האלה.

<משה נקש: ככל שנראה שיש צורך להוציא גם לדיון המהיר מכתבים, נעשה את זה אבל בשלב זה, כרגע, עוד לא כי אין צורך בזה כי אנחנו כן נותנים תשובות מהר.

<משה נקש: אם נראה שאנחנו מתעכבים בעניין הזה, ואני מקווה ומאמין שלא נגיע לשם, אנחנו נוציא מכתבים.

מיכל רוזין: בזמן התהליך הזה, לגבי הנושא של ביטוח לאומי, האם יש קושי לאותם קשישים או סיעודיים לקבל מהביטוח הלאומי?

<משה נקש: כמו אמרתי.

<משה נקש: מי שעובר לדיון רגיל – ודיון רגיל מתקיים אחת לחודש פחות או יותר כאשר מתכנסת הוועדה – אנחנו מוציאים לו מכתב כדי שיוכל לקבל ביטוח לאומי עד תשובה סופית.

<משה נקש: אלה שבדיון המהיר, בשלב זה הם לא מקבלים את המכתב אבל לא צריך להיות להם קושי מכיוון שהם אמורים לקבל תשובה סופית תוך שבוע או שבועיים ולכן אין כאן איזשהו פער זמן שהוא מפסיד.

<קריאה: בזמנו ביטוח לאומי היה משלם רטרואקטיבית.

<משה נקש: גם עכשיו.

<דורון רז: בביטוח לאומי אין רטרואקטיביות.

<דורון רז: זה מיום הוצאת האישור.

<דורון רז: אם אתה מעכב את האישור, הימים האלה לא משולמים.

<משה נקש: אנחנו דיברנו עם ביטוח לאומי.

מיכל רוזין: ביטוח לאומי לא הוזמן היום לנושא.

<משה נקש: אנחנו נבדוק את זה שוב מול הביטוח הלאומי.

<משה נקש: הסיכום שהיה, למיטב זיכרוני, הוא שמי שהבקשה תאושר לו, הוא כן יקבל מיום הגשת הבקשה רטרואקטיבית.

<משה נקש: כאמור, אני אבדוק את זה מול המוסד לביטוח לאומי.

<שרה זילברשטיין היפש: אני רוצה להוסיף משפט אחד.

<שרה זילברשטיין היפש: אני מאוד מברכת על התהליך אבל שוב, עצם העובדה - אנחנו יודעים על כך מפניות של אזרחים ותיקים - שלא קיבלו מהמוסד לביטוח לאומי את הכספים.

מיכל רוזין: כרגיל, יש כאן

מיכל רוזין: חיבור בין שלוש רשויות ואנחנו נעשה את החיבור הזה ואני בטוחה שנגיע, גם אם נצטרך רטרואקטיבית לבקש מהביטוח הלאומי להסביר שזה עניין של פרוצדורה.

מיכל רוזין: מרגע שהבקשה מאושרת, זה אומר שזה היה אמור להיות מאושר מרגע הגשת הבקשה וזה דבר טכני לחלוטין.

מיכל רוזין: פאינה, את רוצה לומר משהו לפני שאנחנו ממשיכים?

מיכל רוזין: יש כאן הרבה מוזמנים שבאו לפגוש אותך.

מיכל רוזין: את רוצה לומר משהו על התקנות שאושרו עכשיו ועל כל נושא הסיעוד?

פניה קירשנבאום: קודם כל, אני רואה שיש כאן מעורבות ציבורית גדולה בנושא ואני מבינה שזה באמת נושא שנוגע כמעט לכל בית בישראל, אם אלה ילדים ואם אלה מבוגרים.

פניה קירשנבאום: אמרתי את זה עכשיו גם בוועדת הפנים.

פניה קירשנבאום: אנחנו בסך הכול דנו על כל הנושא הזה וכדבר ראשון ראינו חשיבות של צמצום הפער בוועדה ההומניטרית, קבלת החלטות וזירוז תהליכים.

פניה קירשנבאום: מצד שני גם ראינו את הצרכים של המטופלים.

פניה קירשנבאום: דנו על התקנות ועל כל הבעייתיות של הנושא ובאיזשהו שלב החלטנו שאנחנו חייבים לחתוך בנקודה זאת.

פניה קירשנבאום: יכולנו להמשיך לדון ולשפר את התנאים יותר ויותר ולהוסיף, ואפילו הייתה אצלנו דילמה מאוד קשה האם אנחנו מחכים למסקנות של ועדת שושני שמסיימת את תפקידה בסביבות אפריל, אחרי פסח, או שאנחנו בכל זאת הולכים עם תקנות ואם המסקנות יהיו מהותית שונות מההמלצות שלנו, נערוך תיקונים.

פניה קירשנבאום: בהחלטה משותפת, גם עם ראש רשות האוכלוסין וגם עם הנציגים שיושבים כאן כמו משה ושושנה, קיבלנו החלטה לסיים את התהליך עכשיו ולהביא את התקנות לאישור של הכנסת.

פניה קירשנבאום: בוועדת הפנים התחייבנו שבעוד שנה נביא את המסקנות שלנו איך התקנות האלה עובדות ואם יהיה צורך, אנחנו פתוחים לשמוע ולדון עליהן שוב.

פניה קירשנבאום: אם נצטרך לעשות עוד תיקונים פה ושם, אנחנו מאוד קשובים לצורכי הציבור.

פניה קירשנבאום: הרבה מדברים על העובדים אבל אלי מגיעות פניות של המשפחות.

פניה קירשנבאום: באחד הסיורים שלי בערבה התיכונה פגשתי משפחה שיש לה ילד שזקוק לטיפול והיא קורסת.

פניה קירשנבאום: לא משנה איזה עובד, ומחתימים אותו על כך שהוא יודע שהוא מגיע לפריפריה, שהוא מגיע לערבה והוא יודע מה התנאים ומי המשפחה, אבל הוא מגיע לשם ואחרי יומיים עוזב את המשפחה ואנחנו יכולים לחפש אותו במרכז הארץ.

פניה קירשנבאום: עכשיו המשפחה צריכה להזדכות.

פניה קירשנבאום: כל מי שנמצא כאן יודע בדיוק את התהליכים האלה ואני לא צריכה להרחיב.

פניה קירשנבאום: כשאני ראיתי את המשפחה הזאת, אמרתי שאנחנו את הנושא הזה חייבים איכשהו לקדם ולפתור.

פניה קירשנבאום: אנחנו חייבים לשים גבולות ומגבלות כי אם לא כן, אנחנו חוטאים למטרה ואני מתכוונת אני כחלק מאותו ממסד שצריך לטפל באזרחים שלו.

פניה קירשנבאום: לכן קודם כל, בראש מעייני אלה האנשים המטופלים, אלה שזקוקים לטיפול ואלה שזקוקים לסיוע.

פניה קירשנבאום: כך ראינו את המטרה שלנו ולשם כיוונו את התקנות.

פניה קירשנבאום: גם בקריטריונים וגם בתקנות אני חושבת שנתנו נכון להיום – אני לא אומרת שנתנו מאה אחוזי תשובות – לרוב הבעיות את התשובה הנכונה לרגע זה, לתקופה הזאת, ואני רוצה להודות לכל מי שהיה שותף לתהליכים – ליועצים שלי, לשלומי שיושב שם מאחור, לוויקה שיושבת כאן, כמובן לעובדי המשרד, לראש הרשות, לאמנון בן-עמי, לשושנה, למשה נקש.

פניה קירשנבאום: אתם לא מבינים כמה שעות הוקדשו לנושא.

פניה קירשנבאום: אני רואה את משה בכל הוועדות, בוועדה ההומניטרית ובוועדת שושני, ואני שואלת מתי לבחור הזה יש בכלל זמן.

<קריאה: אני לא יודעת איך הוא עונה לנו לטלפונים עת אנחנו מתקשרים.

פניה קירשנבאום: האנשים האלה מחויבים לכם במאת האחוזים ואני מאוד רוצה להודות להם על כך.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: לא דיברתי בוועדת הפנים כפי ששמת לב.

מיכל רוזין: אני כיושבת ראש הוועדה לעובדים זרים מקבלת הרבה מאוד פניות של משפחות עם הרבה מאוד קשיים.

מיכל רוזין: אנחנו שומעים בשנה האחרונה על הקושי ומנסים לפתור כל מיני צמתים בהם באמת יש קשיים שבסופו של דבר יעשו את החיבור הנכון ואת ההתאמה הנכונה.

מיכל רוזין: בוועדת הפנים ניסיתי לומר – אבל חשבת שאני אומרת משהו אחר – שכן התחלנו כאן לדון בוועדה שלנו, ומצטרפים לכך גם משרדי הממשלה בתמיכה, שצריך לחשוב באופן כללי גדול יותר ורחב יותר על כל סוגיית העובדים הזרים וכיצד זה מתקיים במדינת ישראל.

מיכל רוזין: זה נכון שעשיתם תקנות וזה פותר צמתים מסוימים אבל זה לא פותר את הנושא בכללותו ויש כאן בעיה הרבה יותר מורכבת שלא ניכנס אליה היום.

מיכל רוזין: בסופו של דבר מטבע הדברים כאן בכנסת אנחנו מסתכלים עם זכוכית מגדלת על הבעיות, על הקשיים, על המקומות בהם לא טוב.

מיכל רוזין: אני רוצה להזכיר לכולנו שתשעים אחוזים לפחות, אם לא יותר, אם לא למעלה מכך, מהעובדים שמגיעים לכאן עושים עבודה טובה והמטופלים, הקשישים הסיעודיים, זקוקים להם מאוד.

מיכל רוזין: לא סתם יש מלחמה על האישורים ועל 5,000 בוועדה ההומניטרית.

מיכל רוזין: המטופלים זקוקים לעזרתם.

מיכל רוזין: הם ממלאים כאן צורך שלא קיים, שכרגע במצב הנוכחי, עם השיטה שקיימת כרגע, לא מתמלא לצערנו עם עובדים ישראלים.

מיכל רוזין: לכן אני חושבת שתמיד צריך לזכור שלצד זה שאנחנו רואים את הבעיות ואת הקשיים.

מיכל רוזין: בהלוויות – ואני שומעת לא פעם ואפילו בזמן האחרון זה יותר ויותר, וסליחה שאני אומרת את זה – מודים למטפלת הפיליפינית או למטפל על שנים שהקדישו למשפחה ועל כך שהפכו להיות חלק מהמשפחה.

מיכל רוזין: את זה ניסיתי לומר גם בוועדת הפנים.

מיכל רוזין: צריך לזכור - כאשר אנחנו מסתכלים על הקשיים והבעיות, על אלה שנוטשים ועל אלה שעוזבים - שבסופו של דבר שהרוב הגדול מסתדרים, מתאימים, רוצים לעבוד, רוצים את העובדים הזרים שיגיעו לכאן לעבוד והם הופכים להיות חלק מהמשפחה ומכבדים אותם.

מיכל רוזין: כל הרצון שלנו הוא שאנחנו נכבד אותם.

מיכל רוזין: הם אורחים כאן, אנחנו מזמינים אותם לעבוד כאן, אנחנו מזמינים אותם לטפל בקשישים שלנו, בילדים שלנו, בנכים שלנו.

מיכל רוזין: אנחנו מזמינים אותם ולכן מן הראוי שגם ניתן להם את היחס הראוי.

מיכל רוזין: לאחר מכן אתן את רשות הדיבור לאמנון בן-עמי כדי שיאמר משהו על התקנות וגם על נושא הילדים עם אישורי האפוסטיל, נושא שהעלינו כאן ועדכנתי אותך בקצרה.

שמעון אוחיון: כחבר הוועדה לעובדים זרים שמשתדל כמה שאפשר לחלק את זמני בין הוועדה הזאת לבין ועדת החינוך וועדת אחרות, אני עוקב אחרי הדברים הללו.

שמעון אוחיון: אני באמת רואה את הצד ההומניטרי ואני מסכים עם מה שאת אמרת.

מיכל רוזין: אני חושבת שזאת פעם ראשונה.

שמעון אוחיון: לא.

שמעון אוחיון: זאת כבר פעם שלישית.

שמעון אוחיון: ספרתי.

שמעון אוחיון: אני עדיין מחכה להדדיות.

שמעון אוחיון: נזכרתי שהמטפלת של אמי זיכרונה לברכה, היום היא יושבת היום בקנדה, עד היום בקשר משפחתי כי היא הייתה חלק כי בוודאי הצד האנושי הוא מאוד מאוד חשוב.

שמעון אוחיון: אנחנו צריכים לראות גם את המשפחות וגם את העובדים.

שמעון אוחיון: אני שומע כאן במסגרת הוועדה, ותמיד מקבל את הרושם, כאילו מדובר באיזושהי חומה פקידותית בצורה בעניין הזה, שלא מגלה כאן התגייסות או איזשהו יחס אנושי.

שמעון אוחיון: מותר גם לומר יישר כוח לסגנית שר הפנים ולכל הצוות שלקח על עצמו משימה כדי לגבש את הקריטריונים, כדי לזרז את התהליכים ולקדם אותנו למצב שהוא גם יעיל כלפי השירות וכלפי המשפחות וגם נותן לנו את ההיבט ההומניטרי.

שמעון אוחיון: על כך יישר כוח לך ולכל הצוות.

<דורון רז: הערה.

<דורון רז: אני רוצה להגיד לכל הנוכחים כאן שלא נשכח שבתחום הסיעוד יש מאה אלף מטפלות ישראליות שמטפלות.

<דורון רז: אנחנו מדברים כאילו כל הסיוע הוא על העובדים הזרים, אבל לא כך הוא.

<דורון רז: שם צריך לתת את המשקל ולחזק את זה כך שיהיו יותר עובדים ישראלים היכן שאפשר.

<דורון רז: הסיעוד עדיין נמצא בידיים ישראליות.

מיכל רוזין: בוודאי.

מיכל רוזין: אני אעדכן שהופעתי בפני ועדת שושני, כפי שמשה יודע, והעליתי כמה וכמה רעיונות לשלב יותר עובדי סיעוד ישראלים ובאמת להקל על נושא העסקת העובדים הזרים ולא כי אני לא רוצה שיהיו כאן עובדים זרים אלא אני רוצה לדאוג שתהיה תעסוקה ישראלית וגם כדי לדאוג שבמקומות בהם אין צורך, כמו למשל עבודה של 24 שעות ביממה, ועוד לא פתרנו כאן בכנסת את הנושא של שעות עבודה ומנוחה לגבי העובדים הזרים ויש לנו עוד דרך ארוכה בדברים האלה, אבל במקביל כמובן אנחנו צריכים לתמוך בעובדי הסיעוד הישראלים ולמצוא פתרונות שלא יאלצו הרבה פעמים קשישים לקחת עובדים למשך 24 שעות ביממה.

מיכל רוזין: זה דבר לא נכון כי לא כל קשיש צריך עובד למשך 24 שעות ביממה, כולל הלילה.

מיכל רוזין: יש כל מיני פתרונות שלא אעלה אותם עכשיו אבל העליתי אותם בפני ועדת שושני.

מיכל רוזין: אני מקווה שהמסקנות יהיו בכיוון הזה.

פניה קירשנבאום: אני חושבת שאני היחידה שלא הופעתי בפני ועדת שושני והגיע הזמן שאני אופיע שם.

מיכל רוזין: נכון.

<בת אל הנטווקר: אני בתו של אביגדור שהוא נכה.

<בת אל הנטווקר: הנושא הוא עליו ואנחנו מבקשים להוסיף משהו קטן.

<בת אל הנטווקר: ברור שיש הרבה אנשים שנהנים מהעובדים הזרים שבאים ואכן יש נכים רבים שנמצאים עם העובדים והם שבעי רצון מהם, אבל יש הרבה – ואנחנו נמנים עליהם – שבחצי השנה האחרונה היו אצלנו אולי 25 עובדים.

<בת אל הנטווקר: הם באים ואחרי זמן קצר מקבלים את האשרה ועוזבים.

<בת אל הנטווקר: הם לא נשארים.

<בת אל הנטווקר: אנחנו נותנים להם את השכר שהוא יותר גבוה מהשכר אותו הם צריכים – אפילו אלפיים שקלים ו-3,000 שקלים יותר – אבל הם לא נשארים כי הם באים לכאן והולכים לעבוד בניקיון, שם הם מרוויחים יותר, משהו בסביבות ה-12 אלף שקלים.

<בת אל הנטווקר: יותר כדאי להם לעבוד בניקיון.

<בת אל הנטווקר: מי שנשאר עם הנכים, אלה בעצם המבוגרים שלא יכולים לעבוד בניקיון ואלה הם אנשים בני ארבעים וחמישים וגם הם לא מסכימים לקבל 4,000 שקלים אלא הם מבקשים 6,000 שקלים.

<בת אל הנטווקר: הנכים פשוט לא יכולים לעשות שום דבר.

<בת אל הנטווקר: נותנים להם מתנות רק כדי שיישארו, אבל בסופו של דבר הם עוזבים ולא נשארים.

מיכל רוזין: לאביך יש תקצוב מביטוח לאומי ליותר מעובד אחד?

<בת אל הנטווקר: לשני עובדים.

<אביגדור הנטווקר: לשני עובדים ואין לי עובד אחד.

<אביגדור הנטווקר: יש לי שני עובדים, שעתיים בבוקר ושעתיים אחר הצהרים ואחר כך הם הולכים לעבודות ניקיון.

<אביגדור הנטווקר: שאלתי אתמול את העובדת והיא סיפרה לי שכאשר היא הגיעה לארץ, היא עבדה בחיפה ונתנו לה 4,000 שקלים אבל היא ביקשה 5,500 שקלים וגם אותם נתנו לה וקנו לה בגדים.

<אביגדור הנטווקר: היא עזבה לנהריה כי שם נתנו לה 6,000 שקלים.

<אביגדור הנטווקר: היא עזבה לירושלים כי פה יש הרבה עבודות ניקיון.

מיכל רוזין: אחד הדברים שעלו בוועדה בשנה האחרונה הוא הקושי של הנכים והמשפחות בנושא הזה.

<אביגדור הנטווקר: עובד שמגיע, הוא מגיע על שמי אבל הוא מחכה למשכורת ואחרי חודש הוא פשוט קם והולך.

<אביגדור הנטווקר: איך החוק יכול להגן עלי?

מיכל רוזין: אני חושבת שהשיח הזה הוא שיח לא נכון.

מיכל רוזין: יש כאן עובדים ויש כאן מעסיקים ומועסקים.

מיכל רוזין: אין כאן כוונות רעות של אף אחד.

מיכל רוזין: גם אלי הגיעו עוזרים פרלמנטריים שחשבו שזה הדבר הכי נפלא בעולם לעבוד בכנסת, אבל אז הם גילו שזה מאוד קשה לעבוד בכנסת ולכן הם עזבו.

מיכל רוזין: אני לא משווה אבל אני אומרת שבסופו של דבר אני מכירה בכך שיש קושי של העסקת העובדים הזרים במשפחות, בעיקר של הנכים.

<אביגדור הנטווקר: אל תביאו אותם.

מיכל רוזין: השאלה מה יהיה הפתרון ואת מי תעסיק.

מיכל רוזין: הפתרון צריך להיות יותר מהתקנות האלה.

מיכל רוזין: התקנות האלה לא יפתרו הכול.

מיכל רוזין: יש כאן בעיה שהיא הרבה יותר מורכבת וכמו שאתה אומר, צריך לחשוב עליה בצורה יותר רחבה.

מיכל רוזין: יש כאן גם דברים לצד שני ולכן שאלתי אם מגיע לך כי פנו אלי גם נכים שאמרו שמגיע להם עובד אחד ובאמת זאת עבודה לשניים או לשלושה אנשים, או משפחות עם ילדים שמצד אחד באמת עוזבים אותן כי העבודה עם הילדים היא עבודה קשה ומצד שני יש עובדות שהפכו אותן להיות עקרת בית, המנקה, המבשלת, המטפלת בכל ילדי הבית.

מיכל רוזין: לכן תמיד במערכת יחסים של עבודה בכל מקום רגיל, יש מערכת יחסים מורכבת.

מיכל רוזין: למרות זה אני אומרת שיש כאן בעיה קשה וזה נכון עם הנושא של הנכים.

מיכל רוזין: אנחנו שומעים על כך שוב ושוב, על עזיבה לעתים תכופות, אנחנו שומעים על החלפת עובדים לעתים תכופות ואני חושבת שאנחנו צריכים לחשוב על כ.

מיכל רוזין: מעבר לחשיבה על איך אנחנו מגבילים רק את העובדים צריך לחשוב איך אנחנו פותרים את זה מערכתית יותר נכון ואולי חלק מהפתרון הם עובדי סיעוד ישראליים,

<איריס מעיין: לתת שירותים בדרך אחרת.

<איריס מעיין: לא כל שירותי הסיעוד צריכים להינתן רק בהעסקה ישירה של נזקק סיעודי שהוא יהיה המעסיק של עובד שייתן לו את השירותים.

<איריס מעיין: הוא יכול לקבל את השירותים גם במתכונת נוספת מקבילה כמו למשל גופים שיהיו מוסמכים לתת שירות, כמו שירותים סיעודיים פרה-רפואיים שמתמחים במתן שירותים סיעודיים פרה-רפואיים, כמו שירותי ליווי.

פניה קירשנבאום: הם צריכים מישהו שיטפל בהם במשך 24 שעות וזה מעבר לשירותים את נותנת כמו טיפולים פרה-רפואיים.

פניה קירשנבאום: הם צריכים מישהו שיעזור להם במשך 24 שעות.

<איריס מעיין: אבל המתכונת שאנחנו מיישמים אותה בחלק מהמקרים, אנחנו מצמידים לנכה אדם אחר אחד ואנחנו אומרים לאדם האחד שהוא עובד שלו, של הנכה, והעבודה שלו היא להיות צמוד אליו במשך 24 שעות.

<איריס מעיין: זאת העבודה שלו.

<איריס מעיין: אנחנו רואים שהדבר הזה לא עובד ואז מה קורה?

<איריס מעיין: אנחנו מפצלים את המשרה הזאת לשתי משרות וכשאנחנו מפצלים את המשרה הזאת לשתי משרות אנחנו כמובן מייקרים את העלות לעומת משרה אחת גם אם נשלם את כל השעות הנוספות של המשרה האחת הזאת.

<איריס מעיין: אנחנו מסבכים את העניין הזה משום שהאדם הנכה צריך בעצם לחיות את חייו עם שני אנשים נוספים ויש כל מיני דברים שמראים שזה לא כל כך נכון.

<איריס מעיין: אנחנו חייבים לפצל את המילה הזאת שקוראים לה שירותי סיעוד לכל מיני מתכונות של האדם שנזקק לסיעוד ועל זה נצטרך לחשוב ועל זה חברת הכנסת רוזין מדברת.

מיכל רוזין: אל תבטלו.

מיכל רוזין: איריס מעיין היא אחראית על נושא עובדים זרים במשרד הכלכלה והיא עובדת על הנושא הרבה מאוד שנים.

מיכל רוזין: היא חקרה את העניין גם במובנים אקדמיים והיא לא היחידה שישבה כאן בוועדה ואמרה שאנחנו צריכים לבדוק מחדש איך אנחנו מעסיקים את העובדים הזרים ואיך אנחנו נותנים מענה סיעודי לקשישים, לנכים ולילדים.

פניה קירשנבאום: הייתי מציעה לאיריס גם לראות איך באמת מביאים את הציבור לתחום של הטיפול הסיעודי מעבר לכל זה.

פניה קירשנבאום: למשל לתת הכשרות או עידוד שכר.

פניה קירשנבאום: אנחנו רואים שכל מה שעשינו בתיירות, כמו לקבל שכר מועדף, עדיין לא מצאנו שם עובדים.

פניה קירשנבאום: גם בסיעוד עדיין לא מצאנו וגם אם ניתן עבודה מועדפת, אני עוד לא רואה אנשים זורמים לשם.

פניה קירשנבאום: בבקשה, תפתחו את זה ואם תביאו לשם ישראלים, אנחנו רק נשמח על כך.

פניה קירשנבאום: המטרה שלנו היא לא להביא לכאן עובדים זרים.

<דבורה סירקיס: אני חולת טרשת נפוצה.

מיכל רוזין: את אחת הפונות שפנו אלי.

<דבורה סירקיס: נכון.

<דבורה סירקיס: אני רוצה לומר שאנשים שזקוקים לעזרה, אלה לא רק אנשים סיעודיים ואלה לא רק אנשים שלא יכולים ללכת.

<דבורה סירקיס: אנשים זקוקים לעזרה מכל מיני סיבות במחלות שונות מפני שהם לא יכולים לעשות דברים אלמנטריים.

<דבורה סירקיס: אני למשל עדיין יכולה ללכת אבל יש דברים ממש פשוטים שאני לא יכולה לעשות כמו למשל לרכוס כפתור.

<דבורה סירקיס: תבינו שלא רק אנשים סיעודיים צריכים עזרה.

<דבורה סירקיס: העובדים הזרים שבדרך כלל מביאים אותם, אם מביאים אותם למטרה מסוימת, פורסים בפניהם את התנאים בהם הם יעבדו.

<דבורה סירקיס: יש חוקים ותקנות שמגינים על העובדים הזרים, איך הם צריכים ללון, מה צריך לשלם להם, פנסיה, פיצויים, הבראה והכול מעוגן בחוק.

<דבורה סירקיס: אין שום חוק או תקנה שמגנה על הנכים.

<דבורה סירקיס: אין דבר כזה.

<דבורה סירקיס: יש עובדים זרים שממש מתעמרים במעסיקיהם.

<דבורה סירקיס: המעסיקים תלויים בהם והם לא רוצים לאבד אותם כי להביא עובד אחר זאת עוד פעם סאגה שמתחילה מחדש.

<איריס מעיין: זאת עוד סיבה להעסקה ישירה של עובד שייתן לך את השירותים להם את זקוקה.

<דבורה סירקיס: זאת לא העסקה ישירה.

<איריס מעיין: כן, כי את מעסיק.

<דבורה סירקיס: אני מעסיקה דרך חברת סיעוד.

<דורון רז: זאת התופעה של ניסוי הגמלה הכספית.

<דורון רז: היא צודקת במאה אחוזים.

<דורון רז: אם יש גוף שהוא תחת פיקוח המדינה ויש איזה שהם כללים של התנהגות ונהלים, הוא יודע לשמור על המסגרת כמו שצריך ולהגן על המטופל.

<דורון רז: בניסוי הזה שרוצים לתת כסף לקשישים, תהיה העסקה ישירה והיא תגרום לכך שבעצם יעצימו את מה שאת אומרת.

<איריס מעיין: זה מוריד את רמת הפיקוח.

<איריס מעיין: בוודאי.

<דורון רז: למה אתם לא נגד זה?

<איריס מעיין: הגרון שלי כבר כואב.

מיכל רוזין: איריס אומרת את הדברים האלה שוב ושוב והם עלו כאן גם בוועדה.

מיכל רוזין: היא אמרה את זה גם סביב דיונים עם האוצר וביטוח לאומי בוועדה ובוועדת העבודה והרווחה לגבי הנושא של הגמלה.

מיכל רוזין: לצערנו זה לא מספיק מתקדם.

מיכל רוזין: אמנון, אני פונה אליך בשני דברים שעלו כאן היום.

מיכל רוזין: ראשית, אם אתה בכל זאת רוצה לומר לנו משהו על התקנות, כיצד הן כן יכולות להקל ולעזור, ואם אתה יכול לתת בקצרה משהו לגבי התמונה היותר רחבה שעלתה כאן.

מיכל רוזין: הדבר השני הוא הנושא של הילדים.

מיכל רוזין: לפני שהגעתם בירכנו על כך ששר הפנים החליט לאשר – רמז לנו על כך יוסי אדלשטיין בוועדה, עוד לפני כן, שהשר הקודם לא רצה לאשר ואילו הנושא מונח על שולחנו של השר הנוכחי והוא מתכוון לאשר – ושמחנו לשמוע שהוא אישר.

מיכל רוזין: לצערנו אני אומר בסוגריים ההודעה על חמש המשפחות הראשונות הגיעה מכתבים ולא ממשרד הפנים והכתבים כנראה קיבלו את המידע ממשרד הפנים והם אלה שבישרו למשפחות.

מיכל רוזין: אנחנו חושבים שמן הראוי שמשרד הפנים יהיה זה שיבשר למשפחות על כך.

מיכל רוזין: הבנו שיש קושי עם מסמכים.

מיכל רוזין: אחרי כל התהליך הארוך, אחרי כל השנים, עכשיו, אחרי שקיבלתם את ההחלטה לגביהם יש בעיה עם השגת אישורים, בעיקר אישור האפוסטיל, אישורי אבהות וכדומה מכיוון שגם האב לא נרשם גם אם מישהי יולדת בארץ.

מיכל רוזין: אתה יכול לדבר אתנו קצת על הנושא הזה?

מיכל רוזין: זה מאוד מטריד.

מיכל רוזין: המשפחות מצד אחד מאוד שמחו ומצד שני נכנסו קצת לבלבול.

מיכל רוזין: אני גם שאלתי – לא נמצאים כאן נציגי משרד החינוך – מדוע לא נעשתה איזושהי הכנה.

מיכל רוזין: קיבלתי טלפון משר החינוך עוד לפני שר הפנים.

מיכל רוזין: התקשרו אלי בהבדל של כמה שעות אחד מהשני ואני שואלת האם נעשתה הכנה מול למשל בתי הספר בהם נמצאים אותם ילדים.

מיכל רוזין: אתה יודע, זה מכניס קצת בלבול ותחושת לחץ.

<אמנון בן עמי: גם שמחה.

מיכל רוזין: שמחה זה דבר טוב והוא לברכה, אבל בכל זאת זה מכניס למתח כי לא כולם קיבלו את ההודעות והם לא יודעים אם הם כן ברשימה או הם לא ברשימה.

מיכל רוזין: מה קורה לגבי האישורים?

מיכל רוזין: תן לנו זמנים כמה זמן אתה מעריך שזה ייקח והיכן הבעיות הקשות.

מיכל רוזין: דיברנו על כמה מהם הם בגירים שנמצאים כאן, כמה הן חד הוריות וכמה הם עם שני הורים.

<אמנון בן עמי: הדס נתנה לכם את הנתונים.

מיכל רוזין: לא, עדיין לא.

<אמנון בן עמי: קודם כל אני אומר ככלל.

<אמנון בן עמי: כמו אמרת, שר הפנים אישר לתת מעמד ל-221 ילדים וזה בהמשך למשפחות שכבר קיבלו אישור בעבר.

<אמנון בן עמי: כשאנחנו מאשרים, הכוונה היא לאשר ולא להקיז דם.

<אמנון בן עמי: עכשיו שמעתי, במהלך אתמול ושלשום, שהתעוררו סוגיות של מסמכים אבל אנחנו נפתור את זה.

<אמנון בן עמי: נתתי הנחיה לטפל בזה כמה שיותר מהר ולהביא את זה לידי פתרון.

<אמנון בן עמי: יש מסמכים שצריך להציג אבל אני יודע שיש מדינות בהן יש בעיה בכך ואנחנו נתייחס לזה ונפתור את זה.

<אמנון בן עמי: נתנו אישור על מנת לתת ולא על מנת לייסר, לעכב ולטרפד את זה בצורה זו או אחרת.

<אמנון בן עמי: אני מניח שבשבועיים-שלושה הקרובים הלשכות יעבדו על זה ויזמינו את המשפחות.

מיכל רוזין: כמה הוזמנו עד כה?

<אמנון בן עמי: אין לי מושג כמה הוזמנו.

<אמנון בן עמי: זה נמסר לביצוע כבר לפני שבוע או מתי שזה היה.

מיכל רוזין: הערכה שלך לפחות בשלב ראשוני היא ש-221 משפחות יקבלו הודעה.

<אמנון בן עמי: בוודאי.

<אמנון בן עמי: יזמינו אותן ללשכות וישבו עם כל משפחה.

<אמנון בן עמי: זה תהליך שלוקח בירוקרטיה רגילה אותה נזרז.

<אמנון בן עמי: הם חיכו מספיק זמן ולאף אחד אין רצון להאריך את משך הטיפול.

<אמנון בן עמי: זאת ההחלטה והיא תבוצע ברגישות ומהר ככל האפשר.

<אמנון בן עמי: נראה בדיוק מה המסמכים שחסרים ונראה מה קורה בכל מדינה.

<אמנון בן עמי: כמו שאתם יודעים, הילדים הגיעו מכל מדינות העולם.

מיכל רוזין: הבנו שלמשל שגרירות קניה מסרבת לשתף פעולה ולתת עזרה במציאת מסמכים.

<אמנון בן עמי: נפתור את הבעיה.

מיכל רוזין: אתה יכול לומר לי מתי תוכל לדווח לי על המצב?

<אמנון בן עמי: לא.

<אמנון בן עמי: אנחנו מטפלים בזה וברגע שנסיים, נדווח שזה הסתיים.

<רותם אילן: אם אפשר לציין שהבעיה שלנו היא לא עם המסמכים שכאמור כבר מופיעים בהחלטת הממשלה וכבר ארבע שנים המשפחות הרי סיפקו את כל החומרים שביקשו אלא הבעיה היא עם הדרישות החדשות שלראשונה הושמעו רק בשבוע הנוכחי והן להביא גם תעודות מאומתות ממדינות המוצא.

<רותם אילן: חברת הכנסת רוזין הזכירה את נושא האפוסטיל אבל זה עוד במקרה הטוב.

<רותם אילן: בוא נזכיר שרוב המדינות האלה לא חתומות על אמנת האפוסטיל – הפיליפינים, גאנה, ניגריה, קניה, קונגו, ליבריה, הרבה מדינות מחבר העמים – והם צריכים לעבור עכשיו את כל הליך האימות עם משרד המשפטים במדינת המוצא, עם משרד החוץ במדינת המוצא, אחר כך עם השגרירות כאן בארץ.

<רותם אילן: שוב, כפי שאמרתי כבר, זה הליך ארוך, לא של כמה ימים וגם לא של כמה שבועות ולצערי הרבה פעמים גם לא של כמה חודשים.

<רותם אילן: במקרה הטוב זה הליך ארוך ויקר ובמקרה הרע הוא הליך לא אפשרי.

<רותם אילן: אפשר לפתור את זה מאוד בקלות אם שתי הדרישות החדשות שהופנו לראשונה יוסרו וימשיכו לנהוג כפי שנהגו עד עתה ב-400 המשפחות שכבר קיבלו מעמד, בלי שיידרשו להביא תעודות לידה מאומתות של ההורים, בלי שיידרשו להביא תעודה מקורית מאומתת שמעידה על מצב אישי ושוב, למשל במדינות חבר העמים זה פשוט לא קיים.

<רותם אילן: זה משהו שאכן קיים בישראל אבל להם אין דרך להביא את זה.

פניה קירשנבאום: מה לא קיים שם?

<רותם אילן: אישור על מצב אישי.

<רותם אילן: כלומר, במקרה של נישואין הבעיה יותר קטנה, אבל לא במקרה של תעודת רווקות.

<רותם אילן: הם לא מנהלים שם מרשם אוכלוסין.

פניה קירשנבאום: אני באתי משם.

פניה קירשנבאום: מה אתם מספרים לי סיפורים?

פניה קירשנבאום: אתם יכולים לספר לי על קניה ועל קונגו אבל לא על חבר העמים.

<רותם אילן: אלה לא סיפורים אלא אלה עובדות.

פניה קירשנבאום: בוודאי שיש בכל עירייה.

פניה קירשנבאום: יש רשות מקומית שמנהלת את רישום האוכלוסין.

<קריאה: אנחנו מכירים שרי פנים לדורותיהם שכתבו שאפשר להביא מסמך בכתב יד של פקיד.

פניה קירשנבאום: מסמך של הרשות המקומית שיש לה סמכויות.

<רותם אילן: זה לא נחשב כחלק מהתעודה המאומתת שהמשרד עצמו דורש.

<רותם אילן: אנחנו כאמור לא ממציאים מידע אלא את הכול אנחנו מבססים על דברים קיימים.

<אמנון בן עמי: אנחנו נפתור את הבעיות האלה.

<אמנון בן עמי: זה הועלה בפני, כולל המסמכים החדשים, ואמרתי שנפתור את הבעיה הזאת.

<אמנון בן עמי: זה לא ייקח שנים וחודשים כי אנחנו רוצים לתת להם מעמד מהר ככל האפשר.

<אמנון בן עמי: הבנתי שהתעוררו בעיות ואנחנו נפתור אותן.

<אמנון בן עמי: יהיה אצלי דיון עם הגורמים ונראה איך פותרים ואיך נותנים מענה למדינה זאת ואחרת.

<אמנון בן עמי: נתנו כדי לתת ולא כדי למסמס.

מיכל רוזין: הזכרנו את התקנות שעברו ב-2012 ואת החלטת הממשלה מה-1 באוגוסט 2010.

<אמנון בן עמי: אנחנו לא חושבים עכשיו שונה.

<אמנון בן עמי: אנחנו רוצים לתת.

מיכל רוזין: השאלה אם בעבר, לפני שמונה שנים, עת הם הגיעו לכאן זה היה.

מיכל רוזין: אני שמחה על דבריך שאתה רוצה לבדוק ולמצוא פתרונות.

מיכל רוזין: אני מניחה שהפתרונות יימצאו.

מיכל רוזין: כל העניין הוא הכוונה כי אם יש כוונה לאשר, ימצאו את הפתרונות.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לעקוב כאן בוועדה.

<נמרוד אביגאל: אם אפשר לשאול כמה שאלות קצרות.

<נמרוד אביגאל: האחת היא לגבי המסמכים.

<נמרוד אביגאל: למה ליצור בעיות חדשות ואז לפתור אותן, במקום מראש לא ליצור בעיות חדשות.

<נמרוד אביגאל: כלומר, לא להציב דרישות חדשות שלא היו קיימות קודם ואז לומר שאחר כך נפתור אותן.

מיכל רוזין: זאת שאלה כללית ולא שאלה ספציפית.

<נמרוד אביגאל: למה צריך שהבעיות האלה ייפתרו אם אפשר היה למנוע אותן מלכתחילה?

<נמרוד אביגאל: השאלה השנייה היא לגבי מועדים כי אני לא רוצה שנגיע שוב לישיבה נוספת בעוד כמה חודשים עת נגלה שוב שניתנות חמש תשובות אחת לשבועיים.

מיכל רוזין: אני אענה לך על זה.

<נמרוד אביגאל: שאלה שלישית היא למה לא לתת עכשיו כבר לילדים ולאימותיהם כאשר השאלה היחידה היא לגבי האב.

<נמרוד אביגאל: שאלה רביעית היא לגבי הערערים.

<נמרוד אביגאל: יש חמישים ערערים שמחכים לתשובה ועליהם אין שום הבטחה מתי תתקבל תשובה וחלקם מחכים מספר שנים.

מיכל רוזין: אני אענה לך.

מיכל רוזין: אנחנו נעקוב, נמשיך לעקוב, גם במסגרת הוועדה אבל המעקב שלנו לא קורה רק בישיבות ועדה אלא אנחנו עוקבים תוך כדי ואנחנו בקשר כל הזמן עם רשות ההגירה.

מיכל רוזין: אנחנו מציקים להם לגבי מתן תשובות, לגבי מה המצב וכולי.

מיכל רוזין: הוא לא התחייב כאן ללוח זמנים אבל בגלל שהוא לא התחייב ללוח זמנים, הוא יודע שהוא ישמע ממני עכשיו כל הזמן ושאני אשאל אותו מה קורה ומתי הוא נותן תשובות.

מיכל רוזין: היה לו הרבה יותר קל להגיד לי עוד שלושה חודשים כי אז אולי הוא היה עוצר אותי לשלושה חודשים.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לעקוב.

מיכל רוזין: אנחנו עוקבים כל הזמן.

מיכל רוזין: אנחנו נבדוק כל הזמן.

מיכל רוזין: אנחנו בקשר אתכם ונשמע את הבעיות, גם כאשר מדובר בבעיות ספציפיות ונרד גם לרזולוציות של כל ילד וילד וכל משפחה ומשפחה כדי לראות מה חסר ואיך חסר.

מיכל רוזין: כמו ששמעתם, ילכו כאן לקראת ההחלטה כאשר הכוונה היא לאשר את כולם.

מיכל רוזין: הם מאושרים ועכשיו צריך להסדיר את הדברים.

מיכל רוזין: אני מקווה שכמה שיותר מהר הם יקבלו את ההודעה שהם חלק מאותם 221 משפחות ומרגע זה באמת יהיה הליך אישור כמה שיותר מהיר.

מיכל רוזין: אני מקווה מאוד, ואני חושבת ששמעתי בין הדברים שלך, שזה לא ייקח חודשים ולא שנים אלא יהיה כאן תהליך מהיר.

מיכל רוזין: אני רוצה קודם כל להודות לסגנית שר הפנים שהתעקשה להגיע לכאן ולא לבטל את הישיבה למרות הישיבה בוועדת הפנים.

מיכל רוזין: כמו שאת רואה, אנשים מכל הארץ מגיעים לוועדה באופן שוטף וקבוע ומתעקשים לבוא לכאן כי אנחנו באמת מקיימים דיונים מאוד מעמיקים ומגיעים למקומות שאנחנו מבינים שצריך כאן לא רק פלסטרים ואני לא נגד הפלסטרים ואני לא מבטלת אותם כי הם חשובים בצמתים כדי לתקן דברים, אבל אנחנו מדברים באופן יותר גדול גם על סיעוד בישראל, כיצד עובדים זרים משתלבים בנושא הסיעוד בישראל וכיצד אנחנו יכולים להקל בעיקר גם על המטופלים וגם על העובדים.

מיכל רוזין: אנחנו מחכים בכיליון עיניים לתוצאות ועדת שושני.

מיכל רוזין: אני מקווה שהוועדה תתייחס לחלק מהפתרונות היותר רחבים אבל אני לא בטוחה שכך יהיה.

מיכל רוזין: אם לא, אנחנו נמשיך ונדון ונשמח להגיש לך, סגנית השר, רעיונות פרקטיים כיצד אפשר לפתור בתמונה יותר רחבה את נושא הסיעוד או לתת פתרונות נוספים.

מיכל רוזין: זה לא יפתור הכול אבל אנחנו מרגישים שמכיוון שהכול מתרכז רק לנושא של עובדים זרים בסיעוד, נוצרים קשיים שיכולים להתרווח כאשר אנחנו מוסיפים אופציות נוספות.

מיכל רוזין: אני מברכת על החלטת רוזנטל, הוועדה ההומניטרית, להשאיר את ה-5,000 ואנחנו נמשיך לעקוב גם אחר המכסה וגם אחר הקריטריונים.

מיכל רוזין: שוב אני חוזרת ומברכת על הנושא של הילדים.

מיכל רוזין: אני באמת חושבת שכאשר יש כוונה ורוצים, המערכות בסופו של דבר יודעות איך לתפקד.

מיכל רוזין: לכן אני תמיד חוזרת ואומרת שההחלטה כאן לא הייתה של בן עמי ולא של אדלשטיין אלא בסופו של דבר השר מחליט על המדיניות שלו ולכן כאשר אנחנו טוענים טענות, הן נגד קובעי המדיניות ולא נגד הפקידות ולא באות מתוך מקום של זלזול בהם או כוונה להעליב אותם כי הם מבצעי מדיניות ולא קובעי מדיניות.

מיכל רוזין: מילות סיכום?

פניה קירשנבאום: כבר סיכמתי.

פניה קירשנבאום: אני שוב יכולה להודות.

מיכל רוזין: תודה רבה.