ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 237, 2014-03-18 08:20

אבישי ברוורמן: בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: הנושא: הצעת חוק ההגבלים העסקיים (תיקון מס'...), התשע"ד-2104, בדבר בדיקות לגבי רמת התחרות בענפים שונים.

אבישי ברוורמן: אני מאוד אקצר בעניינים.

אבישי ברוורמן: אנחנו מזמן חשבנו שכדי שתהיה לממונה יכולת לעשות בדיקות ויכולת ביצוע יותר אפקטיבית, הוא צריך לקבל את היכולת לנהל מחקרים.

אבישי ברוורמן: נציג את התיקון ונצביע.

<אתי בנדלר: יש גופים שיש להם הערות.

<אתי בנדלר: אבל קודם שיציגו את התיקון.

אבישי ברוורמן: עו"ד שוורץ, בבקשה.

<אורי שוורץ: אני אקרא את התיקון:

אבישי ברוורמן: יוצא מהכלל.

אבישי ברוורמן: הערות?

<אורית ישראלי: אני עורכת דין אורית ישראלי, מהתאחדות התעשיינים.

אבישי ברוורמן: משהו לא טו בזה?

<אורית ישראלי: אנחנו מתנגדים לכל הרחבה נוספת של סמכויות הממונה על ההגבלים העסקיים.

<אורית ישראלי: אנחנו עדים, בתקופה האחרונה במיוחד - - -

אבישי ברוורמן: בסך הכול מדברים פה על כך שהוא יוכל לעשות מחקרים ועבודות.

<אורית ישראלי: מחקרים ועבודות שיפורסמו, כאשר מטבע הדברים לכל פרסום כזה יש השלכה מיידית על התעשייה.

<אורית ישראלי: כל הרחבה של הסמכויות של הממונה פוגעת בשוק החופשי.

אבישי ברוורמן: את רוצה לפטר אותו?

<אורית ישראלי: חלילה, הוא עושה עבודה מבורכת.

<אורית ישראלי: מעבר לזה, לגופו של עניין, ככל שתוענק סמכות מהסוג הזה, אנחנו סבורים שיש לקבוע בחוק מנגנון מפורט של זכויות שימוע לכל מי שעלול להיפגע מביצוע הבדיקות ומפרסום המסקנות.

<אורית ישראלי: ומעבר לזה, אנחנו מבקשים לקבוע בצורה מפורשת שהוראת סעיף 45 לחוק, שמנוסחת בצורה כללית, לא תחול ביחס לסעיף 44א.

<אתי בנדלר: אני אבהיר על מה מדובר.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה כמוצע, מסמיך את הממונה לעשות בדיקות.

<אתי בנדלר: מטבע הדברים, לצורך עריכת בדיקות, יצטרך הממונה לקבל נתונים מגופים שונים במשק, שהיום אין לו סמכות לפנות אליהם כדי לקבל מידע, אלא לצורך הסמכויות שיש לו היום בחוק.

<אתי בנדלר: משמורחבת הסמכות, אנחנו פונים לסעיף 46(ב) לחוק ההגבלים העסקיים, שקובע שכל אדם חייב, לפי דרישתו של הממונה או מי שהוא הסמיך לכך מבין עובדי המדינה, למסור לו את הידיעות, המסמכים, הפנקסים, או שאר התעודות שלדעת הממונה יש בהן כדי להבטיח, או להקל, את ביצועו של חוק זה.

<אתי בנדלר: דהיינו, הממונה יהיה רשאי לקבל מכל מי שהוא פונה אליו את הידיעות, המסמכים, הפנקסים וכיוצא בזה.

<אתי בנדלר: אני גם אזכיר שמי שאינו נעתר לבקשת הממונה למסור לו את הנדרש, הממונה רשאי להטיל עליו עיצום כספי בסכום של עד 300,000 ש"ח לפי סעיף 50ד לחוק.

<אתי בנדלר: אני מבינה מעמדת התאחדות התעשיינים, שנמסרה לי רק הבוקר, שהם חוששים שבדיקות כאלה, שיפנו לגופים שהם מייצגים – המסקנות שלהן עלולות לפגוע בהם, ואין להם זכות שימוע מוקנית באופן מפורש לפי החוק, כלומר, הם לא בטוחים שזכות השימוע שמוקנית לגופים שעלולים להיפגע לפי הדין המינהלי הכללי, תחול בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: מצד שני, יש כאן באמת סמכות רחבה לדרוש מסמכים, ידיעות וכו'.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאלה שתי הערות שבאמת מחייבות את התייחסות הממונה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אורי שוורץ: אני אתייחס לשתי ההערות.

<אורי שוורץ: דבר ראשון, העבודה של פרסום מחקרי שוק ופרסום המחקרים עצמם – מדובר בהליך מינהלי, ובוודאי שרשות ההגבלים העסקיים מחויבת לדין המינהלי.

<אורי שוורץ: עורכת דין בנדלר מכירה היטב את חוק ההגבלים העסקיים – אין כמעט באף סעיף, כמעט באף פרוצדורה, הוראות לגבי שימוע.

<אורי שוורץ: מהלכים שהם הרבה יותר מרחיקי לכת מאשר פרסום - - -

<אתי בנדלר: חוץ מאשר לגבי עיצומים כספיים.

<אורי שוורץ: כי זה חדש וזה מצוי בתבנית המקובלת של עיצומים כספיים.

<אתי בנדלר: אכן כך.

<אורי שוורץ: אבל הממונה מקבל יום-יום החלטות לגבי מיזוגי חברות.

<אורי שוורץ: האם אי-פעם היה מיזוג שלא נעשה לגביו שימוע?

<אורי שוורץ: בוודאי שנעשה.

<אורי שוורץ: לכן ההוראה הזו מיותרת בעינינו לחלוטין.

<אורי שוורץ: אנחנו מצהירים פה שמדובר בהליך מינהלי, ואנחנו ננהג בהתאם לכל כללי המשפט המינהלי.

אבישי ברוורמן: זה נרשם לפרוטוקול.

<אורי שוורץ: לגבי ההערה השנייה, אם אני הבנתי נכון, היא התייחסה לסעיף 45.

<אורית ישראלי: 45 ו-46.

<אורי שוורץ: אז לגבי סעיף 46, אני חושב שכל הרעיון בפרסום מחקרי שוק הוא שלגוף תהיה יכולת לאסוף מידע ולבסס מסקנה שהיא מבוססת נתונים.

<אורי שוורץ: הרי לבסס מסקנות מהאוויר כולם יכולים, לא צריך את רשות ההגבלים העסקיים בשביל זה.

<אורי שוורץ: ולכן, אדוני, זו מהות העניין: לאסוף מידע ולפרסם מסקנות.

<אורי שוורץ: אני מזכיר שבניגוד לסמכויות אחרות, מדובר בסופו של דבר בדוח שהוא ממליץ.

<אורי שוורץ: זה לא הפעלת סמכות.

אבישי ברוורמן: זה דוח של איסוף מידע ופרסום.

אבישי ברוורמן: אני לא רואה פה בעיה.

<אורית ישראלי: אני רוצה להעיר בעניין זכות השימוע.

<אורית ישראלי: בניגוד למיזוג, שבו יש צדדים ברורים להליך וברור למי קיימת זכות השימוע, בבדיקות מהסוג שאנחנו מדברים עליהן יכולה להיות אי-בהירות לגבי השאלה למי קיימת זכות השימוע.

<אורית ישראלי: ולכן חשבנו שכן יהיה נכון לקבוע מנגנון מפורט, שמקנה את הזכויות בצורה מפורשת.

<אתי בנדלר: אבל נניח שייקבע מנגנון מפורט, גם אז את תגידי שמי שעלול להיפגע, יש לו זכות שימוע – והשאלה נותרת בעינה.

<אורי שוורץ: יש דוגמה מהמציאות.

<אורי שוורץ: כבר פורסם דוח אחד של הרשות בהקשר הזה, טיוטת דוח להערות הציבור בנושא כרטיסי חיוב.

<אורי שוורץ: הטיוטה פורסמה באתר האינטרנט של הרשות, להערות הציבור.

<אורי שוורץ: כל מי שרוצה, כל מי שנפגע, כל מאן דהוא מוזמן להגיש את הערותיו, גם אם זה נוגע לו וגם אם לא, אנחנו בכלל לא נכנסים לזה.

<אורי שוורץ: זה פרסום הכי פומבי, הכי גלוי, הכי שקוף, וכל מי שרוצה יכול - - -

<אורית ישראלי: זו לא מחויבות לפעול בצורה הזו גם בפעם הבאה.

<אורית ישראלי: כלומר, אין הליך מובנה לפעול בצורה הזו גם בפעם הבאה, ואת זה בדיוק אנחנו מבקשים לעגן.

אבישי ברוורמן: ד"ר אילת, בבקשה.

<אסף אילת: מעבר לחובות המשפטיות המינהליות, אז גם מהבחינה המקצועית אני לא הייתי מדמיין להוציא דוח בלי לשאול את דעתם של הנוגעים בדבר.

אבישי ברוורמן: הדיונים פה, באופן כללי, הם סביב שני דברים: עודף רגולציה ו... אני בעד פישוט רגולציה כמה שיותר.

אבישי ברוורמן: להוציא עסקים קטנים ואנשים קטנים, אני בעד נבוט גדול.

אבישי ברוורמן: כי אני חושב שנבוט גדול, למען יראו וייראו, יוצר אפקטיביות, ואז יש פחות רגולציה.

אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שככל שיש יותר מידע, ולצדו יש נבוט גדול, אז צריך פחות רגולציה ופחות תהליכים.

אבישי ברוורמן: אני חושב שהרעיון שלממונה תהיה יכולת לעשות מחקרים ולראות דברים בצורה יותר מבוססת זה דבר אלמנטרי, ולכן אני מאשר את זה ומודה לכולם על הדיון.

אבישי ברוורמן: הצבעה בעד אישור התיקון – פה אחד התיקון נתקבל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.