ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 171, 2014-02-26 08:00

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אני רוצה להתחיל בדיון.

עמרם מצנע: תודה לכם שהקדמתם ותודה לאלה שבאו.

עמרם מצנע: החוק שהוגש כהצעת חוק פרטית על ידי רשימה ארוכה מאוד של חברי כנסת, הוא חוק שהוגש כבר לכנסת על ידי זבולון אורלב שהיה יושב ראש ועדת החינוך והגיע למקום אליו הגיע ולא קודם.

עמרם מצנע: את החוק אנחנו מקדמים בתיאום מלא עם שר החינוך ועם משרדי הממשלה האחרים כמו משרד המשפטים משרד האוצר, החשבות, מתוך כוונה משותפת למצוא את הפתרון הנכון לצורך בחריגים וסמכות של שר החינוך לאשר את החריגים האלה בחוק המכרזים לגבי ארגונים שאינם ממשלתיים הפועלים ומבצעים את פעילות משרד החינוך בנושאים הקשורים בתכנים ויש קושי ואולי פגיעה בתכנים ובעיקר אם אנחנו מעמידים כל פעם מחדש גופים כאלה בפני הצורך לעבור את מסלול המכרזים על פי החוק ולפי הכללים שאנחנו במדינה נוקטים בהם לאורך שנים.

עמרם מצנע: אני אומר בסוגריים, ואמרתי זאת לא מעט פעמים, שכמי שהתנסה, בעיקר בשלטון המקומי – שגם הוא מחויב בחוק המכרזים – אין לי ספק ששיטת המכרזים היא נכונה והיא טובה.

עמרם מצנע: יש עמה לא מעט בעיות אבל בסופו של דבר מכל האפשרויות הקיימות, היא הטובה ביותר כדי להביא בסופו של דבר לשקיפות, לשוויון בין אלה שרוצים להתמודד על המכרזים וכמובן להשגת מחירים מתאימים לשירותים שהממשלה מעניקה.

עמרם מצנע: זה בעצם היה הרציונל של החוק.

עמרם מצנע: כפי שאמרתי, החוק עבר קריאה טרומית באישור ובהסכמת הממשלה ובהסכמה שלנו, קבוצת חברי הכנסת שחתומה על ההצעה, לתאם, אחרי הקריאה הטרומית, בעיקר עם משרד החינוך אבל עם משרדי ממשלה אחרים את המשך התגלגלותו של החוק.

עמרם מצנע: בדיונים, גם בוועדה שקיימנו וגם במפגשים שהיו לי עם חלק מהארגונים הנוגעים בדבר, גם במפגשים מקצועיים שקיימו הגורמים המשפטיים של משרדי הממשלה, ניסינו להגיע להבנות והסכמות.

עמרם מצנע: עלתה השאלה האם יש דרך להסתפק בתקנות שישיגו את המטרה לשמה התכנסנו או אין דרך כזאת וצריך להמשיך בחקיקה.

עמרם מצנע: החשש במשרד האוצר ובקרב ציבור המשפטנים הוא שחקיקה פותחת איזשהו פתח לשחיקה במעמד חוק המכרזים ולעומת זאת תקנות, אם וכאשר יאפשרו להשיג את המטרה לשמה התכנסנו, יש בהן אולי פתרון יותר נכון.

עמרם מצנע: לאחר לא מעט התלבטויות והתייעצויות שר החינוך פנה אלי אתמול, ואני הסכמתי, לקחת פסק זמן של שלושה חודשים ולאפשר לממשלה להגיש לוועדה תקנות שכמובן אמורות להשביע את רצוננו שלנו בוועדה ושל שר החינוך בכך שיינתן הכלי והאמצעי להחריג במידת הצורך ובדרך כזו או אחרת את אותם גופים שמבצעים את אותם שירותים.

עמרם מצנע: זה לא הלך בקלות כי אני חושב שגם שר החינוך וגם אני בשם חברי הכנסת שחתומים על החוק מבינים את הצורך, מכירים בצורך וחושבים שצריך למצוא פתרון למצוקה הזאת.

עמרם מצנע: שר החינוך השתכנע, שכנע אותי ואכן אני מוכן כיושב ראש הוועדה לקחת פסק זמן של שלושה חודשים ובתום שלושת החודשים תצטרך הממשלה להביא בפני הוועדה את נוסח התקנות אותן אנחנו נבחן יחד עם שר החינוך שאכן הן נותנות פתרון ראוי לבעיה בגינה הגשנו את הצעת החוק.

עמרם מצנע: זאת האמירה שרציתי לומר.

עמרם מצנע: בסוף הישיבה נקבע שהוועדה תתכנס לנושא הזה בתחילת חודש יוני 2014, קרי, בעוד שלושה חודשים, ואתם, נציגי הממשלה, תצטרכו לשבת ובמשך שלושת החודשים האלה למצוא את הניסוחים המתאימים, את המינון והמינוח המתאים כדי שנוכל לבדוק אם התקנות האלה אכן משרתות את הבעיה, ואם כן, נשמח לאשר אותן ובעצם להעדיף אותן על פני החוק, אבל אם לא, אנחנו נמשיך בחקיקה.

עמרם מצנע: לא רציתי אתמול בלילה להודיע על ביטול הישיבה אלא רציתי להביא את הדברים בפניכם וגם לשמוע את הדברים שבוודאי לכם יש לומר בנושא.

עמרם מצנע: אני מקווה מאוד למצוא את הפתרונות המתאימים.

משולם נהרי: אני לא יודע איך יהיו התקנות, מה הן יאמרו ומה תוקפן, אבל אני לפחות רוצה להציע הצעה מעשית, אם כבר הסכמת לדחות את הנושא בשלושה חודשים ואחרי כן לשוב ולדון.

משולם נהרי: הגופים האלה נותנים שירותים למשרד החינוך ויכול להיות שיש כאלה שצריכים לעבוד בימים אלה במכרז.

משולם נהרי: אני הייתי מציע לכרוך את זה שבד בבד משרד החינוך יאריך את ההתקשרות שלהם בעוד שנה עד שנסיים את הדיון בנושא הזה.

עמרם מצנע: נציגי הממשלה יענו על ההצעה הזאת.

עמרם מצנע: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

ישעיהו יחיאלי: קצת הפתעת אותנו.

ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להודות לך ול-27 חברי הכנסת מכל סיעות הבית שתמכו בהצעה.

ישעיהו יחיאלי: מי שלא יודע, אני מ"נעלה" ואנחנו אחד הארגונים שאמורים ליהנות מהצעת החוק הזאת, אם היא תתקבל, או מתקנות, אם הן יהיו חלופה טובה.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא משפטנים ואנחנו לא מחוקקים אלא בסך הכול מטפלים בילדים.

ישעיהו יחיאלי: אני חושב שהתוספת של חבר הכנסת נהרי היא חיונית, שהרי אם במהלך שלושת החודשים האלה כל הגופים שנמצאים כאן יצאו למכרזים, גם התקנות יהיו מיותרות.

ישעיהו יחיאלי: כולנו כאן במצב של המתנה או למכרז או לפטור ממכרז או לחקיקה אבל אין מצב שאנחנו באוויר.

ישעיהו יחיאלי: החוזה שלנו עומד להסתיים בסוף שנת הלימודים ואנחנו רצים בכל העולם להביא ילדים ארצה מתוך אמונה וידיעה שאנחנו גם נהיה אלה שנקבל אותם בשדה התעופה ולא כמו שקורה לנו שנה אחרי שנה כאשר בעצם ב-31 באוגוסט אנחנו לא יודעים אם אנחנו קיימים והפתרונות בסוף מגיעים.

ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להקדים בכל זאת כמה דברים לגבי מה שעבר עלינו במה ששייך לנושא הנדון.

ישעיהו יחיאלי: כידוע תכנית "נעלה" עוסקת כבר 22 שנים בהבאת תלמידים מכל העולם ללמוד בישראל.

ישעיהו יחיאלי: מי שמכיר את עולם התכניות יודע שזה גיל מופלג בחיים של תכנית חינוכית, במיוחד כל כך קשה, שעניינה להביא ילדים מכל רחבי העולם לשלוש-ארבע שנים לימודים בארץ.

ישעיהו יחיאלי: זה לא ביקור של עשרה ימים, זאת לא תכנית לגילאי 18 פלוס אלא אלה ילדים בני 14-15.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו - מינהלת "נעלה" והאגודה לקידום החינוך – מובילים את התכנית הזאת מיומה הראשון ולמעט שלוש שנים הפסקה בשנות ה-90, כאשר הייתה העברת בעלות והממשלה העבירה את כל התכנית לסוכנות היהודית, אנחנו עסוקים בעניין הזה כל השנים האלה מינוס שלושת השנים.

ישעיהו יחיאלי: במשך השנים האלה יצרנו מה שיצרנו.

ישעיהו יחיאלי: יש כאן רציונל חינוכי וטיפולי שמטפל בילדים מתבגרים במשך שש עד שמונה שנים בחייהם, מהשלב בו הם מועמדים לתכנית סביב גיל 15 ועד תום שירותם הצבאי.

ישעיהו יחיאלי: במצב הנוכחי, אם נזכה במכרז, כל שלוש-ארבע שנים עולה השאלה אם אנחנו ממשיכים או לא.

ישעיהו יחיאלי: זאת אומרת, תהליך חינוכי וטיפולי שהתחיל עם ילד יכול למצוא את עצמו בעוד זמן מסוים עובר למישהו אחר ומתחיל הכול מהתחלה, שלא לדבר על כל שכר הלימוד שהמדינה כבר שילמה על מנת שנגיע להתמחות הזאת ולשם הזה, לא שלנו אלא של התכנית.

ישעיהו יחיאלי: לגבי עניין המכרזים.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו בעסק הזה כבר 17 שנים.

ישעיהו יחיאלי: שלוש פעמים התמודדנו במכרז, פעמיים המכרזים בוטלו מאחר ומולנו באה חברה מסחרית שהציעה הצעה הרבה יותר זולה והמשרד לא מצא לנכון להכריע ולכן המכרז בוטל, פעם אחת זכינו במכרז עת היינו הצעה יחידה ולא היו מולנו מתחרים.

ישעיהו יחיאלי: מאז 13 שנים ברציפות אנחנו בפטור ממכרז, שנה אחר שנה, כאשר כל השגת פטור כזה כרוכה בתהליך מתיש, במצב אי ודאות מתמשך לאורך שנים ולאורך חודשים בתוך אותה שנת לימודים, כולל היום.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו שואלים האם כך נכון לנהל תכנית ממלכתית, האם זה יחס ראוי למפעילים המקדישים לילדים האלה את כל יכולותיהם ורצים בכל רחבי העולם, כולל ממש בשעות אלה, כדי להביא עוד ילדים?

ישעיהו יחיאלי: האם נשמע סביר לומר להורים בחוץ לארץ שהגוף המארגן את התכנית עלול לסיים את תפקידו כי המדינה מעוניינת לבדוק האם יש גוף שיכול לעשות את זה יותר בזול והיא רוצה לעשות זאת כל שנה?

ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להזכיר כאן שבשנת 2006 זכינו לארח את החשב הכללי דאז, היום פרופסור ירון זליכה, שבא לבקר באגודה לקידום החינוך ולראות את תכנית "נעלה" מקרוב.

ישעיהו יחיאלי: הוא ידוע כחסיד גדול של תורת המכרזים ואחרי שעה וחצי של ביקור, בו הוא ראה לנגד עיניו במה אנחנו עוסקים, הוא הבין שהמתודה הזאת איננה מתאימה לתכנית כמו "נעלה".

ישעיהו יחיאלי: היא פשוט לא מתאימה.

ישעיהו יחיאלי: בחוברת של הכנסת שנקראת "הליך חקיקה" מצאתי סעיף מעניין לענייננו שאומר כך: "בדברי ההסבר של הצעת חוק לקריאה ראשונה שעל פניה נראה שכרוכה בה במישרין או בעקיפין השפעה על זכויותיהם של ילדים, יש לציין את קיומה של פגיעה או קיומו של שיפור הנוגע לזכויות של ילדים ואת היקפם לרבות לעניין תנאי חייהם והשירותים המוצעים להם".

ישעיהו יחיאלי: אני חושב שזה בדיוק המקרה.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו עוסקים במתן שירותים חינוכיים, שירותים פסיכולוגיים, יש לנו תחנה לבריאות הנפש.

ישעיהו יחיאלי: זאת ההתעסקות שלנו.

ישעיהו יחיאלי: אלה לא דברים שהמדינה מעמידה אותם לתחרות.

ישעיהו יחיאלי: לאחרונה התקיים דיון בוועדה והופיעה כאן מי שבאותם ימים התמנתה למנכ"לית משרד החינוך והיא אמרה את הדבר הבא: "הסוגיה של יציאה למכרז לא נתונה לשיקול דעתנו – היא מתכוונת להנהלת המשרד – הנושא של מתן קדימות לגופים שיש להם ניסיון אינה עולה בקנה אחד עם חוק חובת המכרזים".

ישעיהו יחיאלי: ועוד אמרה המנכ"לית באותו דיון: "אנו ממתינים למשהו שיגאל אותנו מהצורך לצאת למכרז בכל נושא שבו יש משקל למי מפעיל אותו".

ישעיהו יחיאלי: דברים כדורבנות.

ישעיהו יחיאלי: אז אתה היושב ראש הזכרת שיש הצעת חוק שעומדת על סדר היום ואכן באנו לכאן בתקווה שהדיון הזה מקדם אותנו לגאולה הזאת עליה דיברה המנכ"לית, שהרי מטרת התיקון המוצע היא לתת בידי שר החינוך את שיקול הדעת עליו דיברה המנכ"לית, מה שהיום פשוט לא קיים.

ישעיהו יחיאלי: מבחינת הנהלים, אני רוצה לציין היכן אנחנו נמצאים ביום.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו בפטור ממכרז לתשע"ד כאילו בפעם האחרונה, מאחר ששר החינוך ביקש לבחון את האפשרות להכניס אותנו כמינהלת לתוך משרד החינוך.

ישעיהו יחיאלי: גם רעיון שמסתובב באוויר ולא רק לגבינו.

ישעיהו יחיאלי: דהיינו, במקום לעשות מיקור חוץ, להחזיר את הפעילויות לתוך משרדי הממשלה.

ישעיהו יחיאלי: אני לא יודע אם זה מתאים למדיניות הכללית של הממשלה שהיא דווקא לא להוסיף תקנים ולא להגדיל את הפקידות, מה גם שלא סתם אנחנו כמינהלת "נעלה" נבראנו מחוץ לממשלה.

ישעיהו יחיאלי: לא יכולנו להיות בתוך משרד החינוך אבל מנכ"ל משרד החינוך, אותו זבולון אורלב שהזכרת, חשב שלא נכון שאנחנו נהיה פקידי המדינה.

משולם נהרי: מנכ"ל משרד החינוך הקודם היה חבר באגודה לקידום החינוך.

ישעיהו יחיאלי: היה יושב ראש עד חוק חובת המכרזים.

ישעיהו יחיאלי: לכן מה שאנחנו מבקשים, ובזה אני מסיים את דבריי, בנקודה בה פתחתי, אם הסכמת להארכה לשלושה חודשים, היא חייבת לבוא מיידית עם מתן פטור לשנה נוספת.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא יכולים ביוני לחשוב מה יקרה אתנו באוגוסט.

ישעיהו יחיאלי: אנחנו אמנם רגילים לזה כל שנה, אבל בהזדמנות החגיגית הזאת שהכנסת אמרה שמוכנה לתת לממשלה צ'אנס, תנו גם לנו את האפשרות, לא נעים להגיד, לעבוד.

ישעיהו יחיאלי: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

ליאורה פלד: מאז 1990 אני מנהלת של עמותת "תללים", תמיכה לימודית לתלמידים מרותקים בבתיהם, זכייני מכרז כבר שלוש פעמים.

ליאורה פלד: המכרז הבא נכתב בימים אלו.

ליאורה פלד: 3,500 ילדים בשנה, חולים ומרותקים לבתיהם, 400 מורים ברחבי הארץ שמגיעים אליהם.

ליאורה פלד: עד היום אף אחד אחר לא ניסה לעשות את זה.

ליאורה פלד: במכרז האחרון באמת לא היו לנו מתחרים אלא אנחנו היינו היחידים שהגישו הצעה.

משולם נהרי: אבל פעלתם לפני כן בלי המכרזים.

ליאורה פלד: פעלנו לפני כן בלי המכרזים.

ליאורה פלד: מדינת ישראל שילמה את השכר למורים ואז זה הופרט כמו הרבה דברים טובים אחרים.

עמרם מצנע: לפני כן זה היה חלק בתוך משרד החינוך?

ליאורה פלד: כן.

ליאורה פלד: היה משהו בלתי חוקי לחלוטין כי זאת הייתה עמותה שניהלה פרויקט בתוך משרד החינוך וישבה במשרדי משרד החינוך.

קריאה: הייתה יוזמה פרטית.

משולם נהרי: מבורכת.

ליאורה פלד: הבקשה שלי תישמע מאוד מוזרה.

ליאורה פלד: מאחר שהמכרז נכתב בימים אלה ואני מבינה שלא יהיה פטור ממכרז בעתיד הקרוב, לא הייתי רוצה להמשיך לעבוד בתנאים הקיימים.

ליאורה פלד: התנאים של המכרז הזה, בני ארבע שנים, בשום פנים ואופן אני לא מוכנה להמשיך לשלם למורים את אותה משכורת בלי קרן השתלמות, בלי העלאה בשכר, בלי שיפור בתנאים כאשר מסביב השטח רועש עם אופק חדש ועם שינויים וכאשר כל המורים קיבלו תוספות ואנחנו לא.

ליאורה פלד: זאת אומרת, אם לא פותחים את המכרז הקיים ודנים אתי בתנאים הקיימים, אני מעדיפה לגשת למכרז ולכבד את המורים שלי.

ליאורה פלד: אני יודעת שזה נשמע לא ברוח הוועדה.

עמרם מצנע: נשמע הגיוני מכיוון הפוך.

ליאורה פלד: למרות הצעתך הנדיבה שיהיה פטור לעוד שנה בתנאי מכרז למי שיש מכרז, אני ממש לא מוכנה שהמורים שלי יעבדו בתנאים האלה.

ליאורה פלד: זה לא מכבד לא אותם ולא את עבודתם.

ליאורה פלד: לא אספר הרבה מה אנחנו עושים כי הוועדה שמעה על זה הרבה.

ליאורה פלד: אני מעדיפה להתמודד שוב במכרז הפומבי.

משולם נהרי: באותם תנאים?

ליאורה פלד: לא, חס וחלילה.

עמרם מצנע: במכרז היא מגישה את ההצעה של.

משולם נהרי: אני מציע שיאריכו עם תנאים חדשים.

ליאורה פלד: את זה אני מקבלת.

ליאורה פלד: מקובל עלי.

גלי שלומוביץ: אני מנהלת הדרכה של עמותת פידל, עמותה שעוסקת בשילוב יוצאי הקהילה האתיופית בישראל.

גלי שלומוביץ: אני רוצה להעלות – ואני אשמח אם מישהו יגיב – שלוש נקודות שלדעתי חייבות להיות בדיון לפני שמבטלים מכרזים במדינת ישראל.

גלי שלומוביץ: הנקודה הראשונה.

גלי שלומוביץ: האם לא נכון יותר לומר שמכרזים בסוג מסוים צריכים לקבל אורך רב יותר של שנים מאחר והם עוסקים בדברים כל כך רגישים?

גלי שלומוביץ: יחד עם זאת שנה מראש כבר לקבל תוצאות האם הם ממשיכים קדימה ולא כל פעם באותה נקודת זמן לשבת היום ולא לדעת מה קורה בשנה הבאה כמו שאמר חברי מ"נעלה"?

גלי שלומוביץ: הנקודה השנייה שהיא לא פחות חשובה.

גלי שלומוביץ: היום יש את המכרז של מרכז ההיגוי שאנחנו כן חושבים להתמודד בו אבל אחת הנקודות שעולות מהמכרז, לדעתי אולי שם יושבת הנקודה המרכזית שכל היושבים כאן סביב השולחן מדברים אליה והיא המקצועיות.

גלי שלומוביץ: במכרז ניתן יחס לתקציב מול תוכן כאשר התקציב מקבל אחוזים רחבים יותר מאשר מקבל התוכן ואולי שם נמצאת הבעיה של גופים שניגשים, גופים שהם מקצועיים ורכשו לאורך שנים את המקצועיות הרלוונטית.

גלי שלומוביץ: אולי הגיע הזמן שבמכרזים כאלה שעוסקים בבני נוער, בתהליכים חינוכיים, פסיכולוגיים וטיפוליים יאפשרו לתוכן אחוזים יותר נרחבים מאשר לתקציב ולכסף.

גלי שלומוביץ: מול הדברים האלה שאני אומרת אני חושבת שמדינת ישראל חייבת גם עבור הילדים שכולם מדברים עליהם ובהם זה עלול לפגוע, לעשות מכרזים וכן לתת לגופים אחרים שרוכשים ידע, מקצועיות ואולי נפלו בשנה זו או אחרת על תקציב, אבל כן התפתחו וכן המשיכו אבל התוכן שלהם עדיין רלוונטי לאותו תחום תוכן, לאפשר להם לגשת למכרזים אחרי תקופה מסוימת בה הם גם הגדילו את התקציב שלהם.

גלי שלומוביץ: אם פעם זאת הייתה למשל עמותה שלא יכלה לגשת למכרז כי התקציב השנתי שלה היה שלושה מיליון ואז תנאי הסף היו שמונה מיליון, אבל היום היא התפתחה, היא התעסקה בתחום מסוים, היא מספיק מקצועית כדי לגשת ולהציג משהו מקצועי לא פחות מגופים שעוסקים בזה כבר לאורך שנים, גם כי היא עשתה את זה בקטן בתוך הארגון שלה וגם כי אז היא הייתה מספיק מקצועית אבל מבחינת תנאי הסף הכלכליים היא לא יכלה להיכנס ולהגיש את עצמה במכרז.

גלי שלומוביץ: אני חושבת שאי אפשר לומר שיש גופים שיקבלו פטור ממכרזים לאורך שנים וייבחנו על ידי מדדים פנימיים של אותו ארגון ואנחנו נגיד שהם מספיק מקצועיים כי יש להם מספיק ידע לאורך זמן.

גלי שלומוביץ: העולם משתנה, הידע משתנה, הצרכים משתנים, הילדים של "נעלה" או של כל גוף אחר, ואני מציינת זאת רק בגלל שהם העלו את שמם ולא בגלל שום סיבה אחרת, היו ילדים איקס והיום יש צרכים אחרים והנוער הוא אחר, ויכול להיות שיש גופים אחרים שיודעים לתת מענה מקצועי יותר טוב.

גלי שלומוביץ: גם את הדברים האלה צריך לשים על השולחן.

גלי שלומוביץ: אני לא אומרת שגף מקצועי לא צריך לקבל נקודות קרדיטציה על המקצועיות שלו, להפך, אני אומרת שצריך להעלות את האחוז שניתן למקצועיות במכרז אבל בוודאי ובוודאי לא לצאת מנקודת הנחה שאם מישהו היה פעם מקצועי, הוא נשאר מקצועי לאורך זמן.

עירית ורונין: אני יועצת משפטית של מרכז השלטון המקומי.

עירית ורונין: אני הגעתי הבוקר עם דעה מאוד מגובשת שתומכת לחלוטין בהצעת החוק אבל כפי שהתברר רוצים להחיל תקנות דומות לנוסח החוק, בדיוק מהטעמים שלצורך העניין צוינו בהצעת החוק ומסיבות שאני כבר לא אכנס אליהן.

עירית ורונין: יחד עם זאת אני שומעת כאן את החברים שלי ואני חושבת שאולי יש מקום לתת דעת לנושא ולמשקל של מקצועיות-מיומנות בבחינה של דיני המכרזים.

עירית ורונין: כמו שכאן נאמר, יש לזה גם משקל וצריך לדעת לתת איזה שהם ערכים נוספים.

עמרם מצנע: דרך אגב, לא בהצעת החוק וגם לא ברעיון של התקנות אין כדי לבטל את המכרז אלא יש כדי לתת כלים למשרד החינוך, לשר החינוך, למנכ"לית, להתמודד עם השאלות שאתם מעלים בצורה נכונה.

עמרם מצנע: לא על מנת לתת למישהו זיכיון מכאן ועד סוף העולם אלא לתת כלים כדי לעשות שיפוט מסוג אחר.

עמרם מצנע: אין דינו של מכרז לקניית שולחנות או מחשבים כדינו של מכרז שעוסק בתחומים שהם בעצם המכנה המשותף של אותם ארגונים עליהם אנחנו מדברים.

משולם נהרי: הייתי מוסיף כדוגמה.

משולם נהרי: אם למשל שני גופים מתמודדים וגוף אחד הוא מקצועי וגוף אחד הוא עסקי, כאשר זה מכרז זה מכרז.

משולם נהרי: אתה לא יכול לפסול את זה או להעדיף את זה.

עמרם מצנע: כן, אבל אנחנו לא נכנסים עכשיו לגוף העניין.

עירית ורונין: אתה יכול לתת משקל למקצועיות.

משולם נהרי: החוק הזה בא לתת עדיפות לגופים מקצועיים.

משולם נהרי: הביאו דוגמה לגופים שמשרד החינוך הקים אותם לצורך הנושא או תמך בהם ובנה אותם בגלל המקצועיות שלהם.

משולם נהרי: הם קמו לנושא מסוים שנותן פתרון כלל מערכתי למערכת החינוך אבל זה לא אומר שאם יש היום גוף שנותן אותם מענים, גוף מקצועי ולא עסקי, לא אחד שהולך ולוקח בסופו של דבר את כוח האדם הזול ביותר דבר שבעצם הורס את כל מערכת החינוך.

משולם נהרי: חובת המכרזים לא יודעת להבחין.

משולם נהרי: חובת המכרזים, מי שנותן הצעה זולה, הוא זוכה.

משולם נהרי: זה לא פשוט משום שהוא יכול לעתור ואכן היו בעיות.

עמרם מצנע: אנחנו עכשיו לא נכנסים לתוכן.

משולם נהרי: לכן מדובר על מתן העדפה לגופים מקצועיים בלי להזדקק או להתמודד בחובת המכרזים.

עמרם מצנע: אנחנו לא נכנסים לתוכן העניינים.

עמרם מצנע: אנחנו גם לא רוצים להביא למצב שגוף מסוים, גוף איקס שמשרת ונותן את השירות הזה לאורך שנים, ומה לעשות, הוא באמת לא עומד בציפיות ולכן אפשר גם להחליף אותו.

עמרם מצנע: אני רוצה שוב לחזור ולומר שיש הבנה.

עמרם מצנע: זאת אומרת, גם בקרב הגורמים של משרד האוצר, גם בקרב הגורמים המשפטיים וגם במשרד החינוך אין חוסר הבנה בצורך למצוא לזה תשובה הולמת.

עמרם מצנע: השאלה איך לעשות את זה, אם בחוק או בתקנות, היא שאלה לגיטימית ואם התקנות יענו על הדברים האלה, אנחנו כמובן נברך למרות שאנחנו כחברי כנסת אוהבים להתהדר בחוקים אבל זה לא מה שמטריד אותי.

עירית ורונין: אני רוצה להצטרף לדעתו של חבר הכנסת נהרי ולומר שלמרות שבאמת יש מקרים מסוימים שהמכרזים אינם עומדים בקנה אחד עם מה שמתרחש כרגע, יש כן צורך להאריך את הפטור עד להתקנת התקנות.

עירית ורונין: בסופו של דבר טובת הילדים עומדת לנגד עינינו.

שושנה בן דור: אני מארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.

שושנה בן דור: מדברים על העובדה שמכרז מאפשר לגוף עסקי לגשת למכרז באותה מידה שמאפשר לגוף מקצועי.

עמרם מצנע: המונח הוא לא עסקי מול מקצועי כי גם עסקי יכול להיות מקצועי.

עמרם מצנע: זה עסקי מול גוף שלא למטרות רווח.

עמרם מצנע: גוף לתועלת הציבור.

שושנה בן דור: כשאני מדברת על מקצועי, אני מדברת על גוף שמתמחה בתחום, במקרה הזה, החינוכי.

עמרם מצנע: כן, אבל גוף עסקי, סביר שהוא מגדיר את עצמו כמקצועי.

שושנה בן דור: אני חושבת שיש עוד דבר.

שושנה בן דור: אני מכירה רק את הנושא של מרכז היגוי ובגלל הצורך פעם אחר פעם לגשת למכרז, והמכרז כל פעם הגדיל את הסמכויות ואת תחומי הפעילות של מרכז ההיגוי כך שהוא נעשה המכרז עליו מדברים כרגע, הוא מכרז שמאוד מאוד מגביל בתחומים מאוד מאוד ספציפיים את הפעילות החינוכית של הגוף שייגש למכרז כאשר המושג של מרכז ההיגוי בהתאמתו היה להיות גוף הרבה יותר אידיאולוגי והרבה יותר מעורר בנושא של קביעת מדיניות חינוכית.

שושנה בן דור: יכול להיות שבתחומים ספציפיים יש אפשרות למספר גופים לגשת למכרז.

עמרם מצנע: לא רק לגשת.

עמרם מצנע: יש מקרים ויש דוגמאות לכך - למשל עם המכרז של משרד החינוך על קדם עתידים- שאתה מחלק את המדינה לאזורים ונותן ליותר מגוף אחד לבצע את אותו שירות.

עמרם מצנע: גם זאת אפשרות.

שושנה בן דור: זה בהחלט יכול להיות.

שושנה בן דור: יחד עם זאת, יש גם אפשרויות שצריך לתת לגופים לגדול בתוך משרד החינוך, להיות יותר שותפים גם בתחומים של קביעת מדיניות וגם בתחומים שכרגע אינם עומדים על הפרק.

שושנה בן דור: במקור היו תפקידים של מרכז ההיגוי וכרגע בכלל לא עומדים על הפרק בדיון על המכרז הקיים ולכן יש צורך, ואני מברכת אותך על כך, בקיום דיון נוסף על תכנים, כמו גם על הצד התקציבי הקשור לנושא, ופתיחת הנושאים החינוכיים האלו לדיון חינוכי ופחות כלכלי.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: משרדי הממשלה.

עמרם מצנע: ראשית, אני צריך הסכמה מכם לדברים בהם פתחתי.

עמרם מצנע: שנית, התייחסות להצעה של חבר הכנסת.

עמרם מצנע: לפני כן, חבר הכנסת שמעון סולומון.

שמעון סולומון: המכרזים בסופו של דבר צריכים לגרום להשגת התוצאה הרצויה.

שמעון סולומון: כאשר עושים מכרזים ההרגשה היא כדי לשנות ואולי גם כדי להפחית.

שמעון סולומון: אני מכיר פרויקט אחד, תכנית ארוכת טווח שקמה בכותרות כל כך גדולות של שינוי וכולי.

שמעון סולומון: אם אני זוכר, במשך 15 שנים, מ-15 מיליון היום אנחנו מדברים על שבעה מיליון.

שמעון סולומון: זאת אומרת, כאשר אנחנו מדברים על משרדים כל פעם נחתך ונחתך וזה כאשר הצורך הולך וגדל.

שמעון סולומון: לכן החשש שלי לפעמים שהמכרזים, שהיציאה למכרזים היא אמצעי גם לקצץ ולהוריד כי יש מכרז, יש קריטריונים חדשים, ואנחנו מדברים על פרויקטים שקמים בגלל בעיה אמיתית בשטח וכאשר באמת יש קשיים אמיתיים.

משולם נהרי: זה מה שקרה ל"נעלה".

שמעון סולומון: נכון ואני יכול לתת לך דוגמאות נוספות.

משולם נהרי: כל שנה הורידו להם מיליון, שני מיליון, בגלל המכרז.

שמעון סולומון: נכון.

משולם נהרי: כדי לקבל פטור.

שמעון סולומון: אדוני היושב ראש, אנחנו שמחים אתה היושב ראש, אדם רציני, ואני רוצה שניכנס לנושא הזה.

שמעון סולומון: צריך יושב ראש ועדה חזק כדי להיכנס לעובי הקורה ולא רק לעשות טיפול קוסמטי כאילו עשינו דיון ועוברים הלאה.

שמעון סולומון: צריך באמת להיכנס לעובי הקורה ולדבר על התכנים והאם הם משיגים את התוצאות או לא.

שמעון סולומון: אם אני לוקח את הדוגמה של יוצאי אתיופיה, יש להם הרבה קשיים.

שמעון סולומון: יוצאי אתיופיה הכי קיצוניים בקשיים שלהם וזה אמור לגבי חינוך, לגבי נוער וכולי.

שמעון סולומון: בכל מקום, לצערי הרב אנחנו מככבים.

שמעון סולומון: יש הרבה תכניות, יש הרבה פרויקטים, יש הרבה פעילויות.

שמעון סולומון: שאלו אותי עכשיו כמה ארגונים יש לנו ואכן יש הרבה ארגונים, אבל תראו אם יש קואורלציה.

עמרם מצנע: אתה יודע שיש כאן סתירה כי אם כל כך הרבה שנים אנחנו נמצאים באותו מצב, צריך לבדוק את עצמנו מה אנחנו עושים לא טוב.

שמעון סולומון: נכון.

שמעון סולומון: על זה אני מדבר.

שמעון סולומון: לכן כאשר אנחנו מדברים על מכרזים ועל כל מיני תכניות, צריך לראות האם המכרזים האלה משנים, האם המדד הוא מרכיב מרכזי או לא.

שמעון סולומון: למשל, אם יש לי תכנית שפועלת עשר שנים אבל אנחנו נשארים באותו מקום ואין שינוי, צריך לשאול את מה שאתה שואל, האם צריך או לא צריך כי להתגלגל סתם, לא.

שמעון סולומון: בחברה עסקית זה שונה כי בחברה עסקית אין מנהל עסקי שיראה מצב בו אין שינוי וימשיך כרגיל.

שמעון סולומון: אין דבר כזה.

שמעון סולומון: גם כספי ציבור, אני חושב שצריך למדוד אותם באותה מידה.

שמעון סולומון: לא יכול להיות שיש מכרזים, השקעות כספיות, תכניות, ישיבות ודיונים והמצב שלנו בבריאות, באוניברסיטה, בתעסוקה, בבני נוער, נשאר כפי שהיה ואולי אפילו יש בו ירידה.

שמעון סולומון: לכן אני חושב שצריך לבדוק האם המכרזים האלה בסופו של דבר מספקים את הסחורה ואני מדבר כאן באמת במספרים.

שמעון סולומון: צריך לבדוק האם המכרזים לארגונים האלה ולעמותות האלה – פחות מה שקשור לממשלה - יביאו בסוף את התוצאה בה אנחנו רוצים.

שמעון סולומון: כאן צריך לקיים דיון מעמיק.

אילת כהן מלקמן: שני דיוקים קטנים.

אילת כהן מלקמן: ההסכמה של השר ושל משרד האוצר הייתה הוראת תכ"ם תוך ארבעה חודשים.

עמרם מצנע: הוויכוח הוא על שלושה או ארבעה?

אילת כהן מלקמן: לא.

אילת כהן מלקמן: בהוראת תכ"ם, לא בתקנות.

משולם נהרי: לכל המשרדים?

אילת כהן מלקמן: לא.

אילת כהן מלקמן: אנחנו מדברים על משרד החינוך.

משולם נהרי: הוראות תכ"ם יכולות להיות לכל המשרדים.

אילת כהן מלקמן: לא.

אילת כהן מלקמן: יש הוראת תכ"ם ספציפית.

אילת כהן מלקמן: זה משהו שכבר מכירים, העלו את כל הקשיים, קיבלו הוראת תכ"ם ספציפית מפורטת.

אילת כהן מלקמן: בהוראת תכ"ם יש את היתרון גם לגמישות אבל גם שהיא פשוט מאוד מאוד מפורטת ואז זה יותר קל מאשר חקיקה או חקיקת משנה שהיא מטבע הדברים קצת יותר כללית ויותר ערטילאית.

שמעון סולומון: אם תאמרי את השם ואת המשרד אותו את מייצגת, זה יעזור לכולם.

אילת כהן מלקמן: אני ממשרד החינוך.

אילת כהן מלקמן: אני אפילו חושבת שישבנו פעם אחת באחד המכרזים עת אדוני היה במשרד החינוך.

שמעון סולומון: זה נכון.

שמעון סולומון: ב-1994, 1995 ו-1996.

אילת כהן מלקמן: אלה שני הדברים שביקשתי לדייק בהם.

עמרם מצנע: מה התייחסותך לבקשה שמכרזים שעומדים עכשיו על הפרק לגופים מהסוג הזה, תינתן להם הארכה?

אילת כהן מלקמן: בעניין הזה, ככל שלנו יש אפשרות להאריך, אנחנו מאריכים.

אילת כהן מלקמן: יש דברים שהסמכות היא לא בידי המשרד אלא היא בידי ועדת הפטור.

משולם נהרי: במשרד האוצר.

אילת כהן מלקמן: במשרד האוצר.

אילת כהן מלקמן: לא תמיד זה בסמכותנו ולכן צריך לבחון כל אחד לגופו לגבי הפרויקטיםש עומדים על הפרק.

שמעון סולומון: כן הלכתם על מרכזי היגוי.

שמעון סולומון: נכון?

שמעון סולומון: במכרז שהיה.

אילת כהן מלקמן: כרגע יש עד סוף השנה.

קריאה: עד סוף שנת הלימודים.

אילת כהן מלקמן: מילה לגבי מה שאמר חבר הכנסת סולומון על כך שלפעמים צריך לערוך בחינה לגבי הקטע של הערכת הפרויקטים.

אילת כהן מלקמן: אני משפטנית וזה יותר עניין של תוכן ואני אעביר אה דברים.

אילת כהן מלקמן: כתוצאה מהערכה יכול להיות שכן ישתנו פרויקטים וישתנה המבנה.

אילת כהן מלקמן: כמו שאמרה החברה כאן, לפעמים אנחנו משנים מכרזים כי התפיסה שלנו משתנה, לפעמים אנחנו מצמצמים את השירות במכרז כי אנחנו נותנים אותו בדרך אחרת, יש דברים שעשינו ברכישת שירות ואחר כך החלטנו שהדרך היא פחות נכונה ואולי נעביר את זה בהקצבה לרשויות כאשר הרשויות מכירות את התלמידים שלהן.

עמרם מצנע: זה לגיטימי.

אילת כהן מלקמן: הדברים הם דינמיים כי כן יש חשיבה והערכה של תכניות.

אילת כהן מלקמן: שוב, אני לא איש תוכן - ואני מוכנה להעביר את הדברים לאנשי התוכן – אבל יש חשיבה מתמדת.

אילת כהן מלקמן: גם בתוך מכרז, מאוד מאוד משתדלים כן להגיע לאיזון הנכון כי בסופו של דבר זה נכון.

אילת כהן מלקמן: אמרה כאן החברה לא להסתכל ואנחנו מאוד משתדלים לא להסתכל רק על הצד התקציבי אבל לצערנו הרב אנחנו כן חיים בסד תקציבי מסוים וההתמודדות שלנו – אני אומרת את זה כמי שיושבת בוועדת מכרזים – היא תמיד תמיד בקטע של כמה אני יכולה לתת יותר משקל לניסיון ולמקצועיות עדיין עם הסד, בין אם זה למשל אנחנו מעלים את תנאי הסף גם בניסיון ובין אם זה שאנחנו פשוט נותנים באמות המידה של האיכות שצריך לעבור רף יותר גבוה ומי שלא עובר את הרף היותר גבוה, בכלל לא מגיעים לבחון את הצעתו והיא גם לא נפתחת.

עמרם מצנע: משרד האוצר.

ברוך לוברט: בוקר טוב.

ברוך לוברט: אני מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

ברוך לוברט: ההצעה שאדוני העלה כמובן מקובלת עלינו.

ברוך לוברט: גם אנחנו הצענו להסדיר את הנושא הזה בהוראת תכ"ם.

ברוך לוברט: שר החינוך הציע ארבעה חודשים.

ברוך לוברט: אני חושב שבאופן מאוד סביר אפשר גם בשלושה חודשים להגיע להסכמה בנושא הזה.

ברוך לוברט: שוב, אני לא משוכנע או נראה לי שהדיון כאן הוא לא על הצורך אלא הוא על אופן ההסדרה.

ברוך לוברט: כיוון שיש אפשרות היום בכלים הקיימים להסדיר את זה, אנחנו חשבנו שאין צורך לפנות לחקיקה ראשית בהקשר הזה ואנחנו כמובן עושים את המאמצים יחד עם משרד החינוך להגיע לנוסח מוסכם.

עמרם מצנע: מה עמדתך בקשר לבקשה לדחות חלק מהמכרזים שגופים צריכים לעמוד בהם?

משולם נהרי: לתת להם הארכת התקשרות.

ברוך לוברט: בעניין הזה הגורם המוסמך היום על פי דין להחליט בנושאים האלה זאת ועדת המכרזים במשרד הרלוונטי וכאן זאת ועדת המכרזים במשרד החינוך.

ברוך לוברט: כמובן שכאשר מדובר בפטור ומדובר בסכומים מאוד גדולים - - -

עמרם מצנע: לא פטור.

עמרם מצנע: דחייה.

ברוך לוברט: זאת שאלה.

ברוך לוברט: לפעמים הארכת התקשרות יכולה להיות במסגרת הסכם קיים כאשר יש אופציה בהסכם.

משולם נהרי: לא.

משולם נהרי: אנחנו מדברים על כך שהוא סיים וניצל את כל ההארכות שהיו לו.

ברוך לוברט: אם מדובר בפטור, הרלוונטי במקרה מהסוג הזה יכול להיות פטור של הארכת התקשרות ושל המשך התקשרות, פטור שלתקנה 3.4 – אז יש סמכות לוועדת המכרזים להחליט או לוועדת הפטור המשרדית.

ברוך לוברט: בסכומים גדולים או בנסיבות מסוימות, יש צורך לפנות לקבלת אישור לחשבת הכללית.

ברוך לוברט: עדיין סמכות ההחלטה היא במשרד, בוועדת המכרזים של המשרד וכמובן אנחנו נבחן את זה אם זה יגיע לחשבת הכללית.

ברוך לוברט: שוב, אני לא משוכנע שניתן לתת כאן איזושהי תשובה לכל השאלות.

משולם נהרי: אנחנו רוצים לקצר.

משולם נהרי: אם אתה יכול לבוא אם תשובה בנושא הזה.

ברוך לוברט: הפרוצדורה שקיימת היום קיימת לפי התקנות.

ברוך לוברט: אנחנו כמובן פועלים לפי התקנות.

ברוך לוברט: אני לא זוכר מקרה של פטור.

ברוך לוברט: אני יושב בוועדת הפטור המרכזית ואני לא זוכר פטור בהקשר הזה של שירותי חינוך מיוחדים שאנחנו לא קיבלנו את המלצת המשרד.

ברוך לוברט: נצטרך לבדוק כל מקרה לגופו ולפי זה לתת מענה.

משולם נהרי: העיקר שמדובר בסוכנות היהודית.

עמרם מצנע: הנקודה הזאת עולה לא כשגרת העבודה של ועדות הפטור למיניהן אלא היא עולה כתוצאה מכך שהסכמנו כאן לדחות את החקיקה כדי למצוא פתרון.

עמרם מצנע: לכן יכול להיות שיש גופים שכתוצאה מכך נופלים בדיוק מבחינת לוח הזמנים בצורך במכרז והם עונים על הקריטריונים לגופים שייכנסו לתקנה או להוראת תכ"ם החדשה.

עמרם מצנע: זאת הכוונה ולא לעשות כאן משהו גורף.

ברוך לוברט: אני חושב שאנחנו אולי כן נקבל על עצמנו שלא נמתין לסוף שלושת החודשים כדי לקבל את הפתרון שאנחנו מציעים.

ברוך לוברט: מבחינתנו, כיוון שהפתרון שאנחנו מציעים הוא כבר פתרון שקיים על פי הכלים, אנחנו נציע למשרד החינוך לפעול כבר החל מעתה לפתרון הזה.

עמרם מצנע: אולי אפשר לצמצם לכך שבעוד חודשיים תופיעו בפנינו.

ברוך לוברט: כיוון שיש הרבה גורמים שמעורבים, וגם החשבת הכללית וכולי, יכול להיות שיש צורך אבל שוב אני אומר שאנחנו נהיה מוכנים.

משולם נהרי: זה יכול להיעשות מהר.

משולם נהרי: זה יכול להיעשות תוך חודש.

עמרם מצנע: משרד האוצר חשב מלכתחילה שיש את הכלים ולא צריך כלים חדשים.

עמרם מצנע: לכן נאלצנו ללכת לחקיקה.

עמרם מצנע: כאן אני מקווה שבמפגשים שייעשו בין משרדי הממשלה – בעיקר משרד החינוך ומשרד האוצר – כדי לקבוע את הוראו התכ"ם החדשות, זה ייתן פתרון הולם לבעיה שאנחנו הצגנו.

עמרם מצנע: לכן יש כאן בהחלט בעיה.

עמרם מצנע: יש עוד מישהו ממשרדי הממשלה שרוצה להתייחס?

עמרם מצנע: משרד הכלכלה.

רוני ברנשטיין: אני ממונה על בתי הספר המקצועיים שבפיקוח המשרד.

רוני ברנשטיין: ראשית, אני מאוד מברך על היוזמה של תקנות או שינוי חקיקה, דבר שהוא מתבקש ומאוד יסייע.

רוני ברנשטיין: אני רוצה להעיר שתי הערות.

רוני ברנשטיין: האחת היא לגבי העובדה שמדובר כרגע במסגרות של משרד החינוך בלבד ואנחנו כמובן נעסוק בזה בהליך התקנות.

עמרם מצנע: אתה יודע שיש לזה פתרון טוב.

רוני ברנשטיין: כן.

רוני ברנשטיין: קודם כל, לגבי מערכת בתי הספר המקצועיים, כמובן שכל זמן שהם במשרד הכלכלה, אבל יש לזכור שאנחנו מדברים גם על מערכת מעונות היום.

רוני ברנשטיין: לא נמצא כאן נציג של משרד הרווחה, אבל מדברים גם על מסגרות של משרד הרווחה שעוסקות בדיוק בתחומי הליבה המוסכמים.

רוני ברנשטיין: אני חושב שעל בסיס אותם עקרונות מן הראוי להחיל על משרדים נוספים או עקרונות כוללים.

רוני ברנשטיין: זאת הערה אחת שאני מבקש להעיר.

רוני ברנשטיין: אנחנו כמובן נעסוק בזה בהליך התקנות.

רוני ברנשטיין: הנקודה השנייה, לעצם השאלה של אדוני היושב ראש.

רוני ברנשטיין: אנחנו מאוד תומכים באופציה של כל זמן שהתקנות הן בבירור של מספר חודשים - ובמיוחד אנחנו מדברים בתחום החינוך וזאת בדיוק תקופת ההיערכות לשנה הבאה – שבמסגרת התקנות כפי שנציג האוצר אמר, מאחר וכבר ידועה לכולם פחות או יותר רשימת העמותות או הגופים שאמורים להיכנס להסדר הזה, לאפשר בהליך מזורז ללא כל הפרוצדורות המאוד מסובכות שדרך אותן ועדות פטור או ועדת הערכה משרדיות או אוצריות, לאפשר הליך הרבה יותר זריז.

רוני ברנשטיין: זה דבר שהוא אפשרי.

רוני ברנשטיין: שוב, לא לשבור את התקנות אלא זה יעבור באישור אותן ועדות אבל בהליך שהוא הרבה יותר זריז ועם הרבה פחות דרישות לכל התהליך הממוסמך והמייגע.

רוני ברנשטיין: אני חושב שזה מאוד יכול להקל על כולנו.

איתן מורן: אני מנכ"ל האגודה לקידום החינוך.

איתן מורן: אני מצטרף לדברי חבר הכנסת נהרי כי אני מאוד חושש שבעוד ארבעה חודשים בעצם לא תהיה תוחלת לתקנה.

איתן מורן: קשה מאוד לנהל ארגון בו מחצית הפרויקטים שהוקמו על ידי משרד החינוך, אני לא יודע לומר לעובדים מה הם יעשו מחר בבוקר.

איתן מורן: אני כן רוצה להצטרף להבחנה של חבר כנסת נהרי כי בעצם המכרזים פגעו ביכולת של הפרויקטים החינוכיים.

איתן מורן: אולי משרד החינוך לא התכוון לזה, אבל הנושא התמחירי הוא הדומיננטי בכל הפרויקטים.

איתן מורן: הפרויקט הנוכחי בו מדובר למרכז העידוד לעולי אתיופיה, למעשה ימחק את כל הניסיון ואת כל הידע שנצבר ואת הקשר גם עם המוסדות וגם עם הילדים.

איתן מורן: אין לזה זכר לא בתנאי הסף ולא בשום מקום אחר אלא הפוך, המשקל של הכסף עלה לשישים אחוזים מהמציע.

איתן מורן: מי שמכיר את הדברים, למרות שזאת חברה מכובדת בישראל, חברה עסקית, אני חושב שבעצם המכרז הזה להערכתי הסבירה יעבור למרמנט או דומיה כי הם יודעים להפעיל פרויקטים אדמיניסטרטיביים.

איתן מורן: בסוגיית הכסף בלא ספק הם ינצחו, מה גם שסוגיות מיסוי פוגעות במלכ"רים לעומת גופים עסקיים.

איתן מורן: אני לא אכנס כרגע לסוגיית המע"מ.

איתן מורן: אני ממש מבקש שעד שיסיימו אנשי האוצר את הבחינה, לתת כלים.

איתן מורן: בכלים הקיימים יש כלי אחד שהוא בוודאות קיים ואם החשבת הכללית תסכים לתת הארכה בשנה, יש זמן לכל מי שצריך לבדוק ולבחון.

איתן מורן: צריך גם לומר שכל הפרויקטים, גם בתוך תקופת המכרזים וגם בלי המכרזים, נבחנים.

איתן מורן: האגודה היא גוף שמבוקר ציבורית.

איתן מורן: מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה עבר הערכה של הרשות הארצית למדידה והערכה וקיבל ציונים גבוהים.

איתן מורן: בשמחה אעביר לאדוני את דוח ההערכה של רמ"ה.

איתן מורן: במצב הזה, למה להזדרז ולהוציא למכרז שכבר קיים?

איתן מורן: נוצר מנגנון מותנה שאם לא יקרה משהו עד איקס, אז יוצאים למכרז.

איתן מורן: גם בפרויקט "נעלה" הפטור דינו שבוע לפני או אחרי תחילת שנת הלימודים הבאה.

איתן מורן: זאת אומרת, לו אני מעסיק אחראי, אני אמור לפטר את אנשי המינהלת חודש ימים לפני תחילת שנת הלימודים כאשר התלמידים בדרך לכאן.

איתן מורן: כך גם לגבי מרכז ההיגוי.

איתן מורן: המכרז שפורסם על ידי משרד החינוך והוקפא לא נותן גרם אחד של יתרון מקצועי להתמחות המקצועית שנצברה במשך השנים ואשר משרד החינוך בעצמו מעיד על כך שהפרויקט מבוצע היטב.

איתן מורן: לא צריך לדאוג לבקרה הציבורית ולעין הציבורית אלא הפוך, אני מצטרף בפעם השלישית לדברים של חבר הכנסת משולם נהרי.

איתן מורן: בזמנו מר שמשון שושני וקודמו מר אליעזר שמואלי כמנכ"לי המשרד כיהנו כיושבי ראש האגודה לקידום החינוך.

איתן מורן: אני בהחלט יותר ממזמין את מנכ"לית המשרד הנוכחית לכהן בוועד המנהל של האגודה לקידום החינוך ולבדוק מקרוב את הנעשה בה.

איתן מורן: אם זה אפשרי, אנחנו מאוד נשמח.

איתן מורן: זאת אומרת, הצורך בהתרחקות, הניכור הזה שנוצר בין גופים שמבצעים מדיניות חינוכית של המשרד עצמו לבין הנהלת המשרד, לא עושה טוב לשני הצדדים ועד שאולי יתקנו יסודות עולם, שלהערכתי קולקלו בתוך אופנת המכרוז של פרויקטים חינוכיים שנמסרים לכל הממעיט במחיר והופכים את עובדי הפרויקטים לעובדי קבלן בצורה שמחריפה עם השנים ולא הופכת להיות טובה עם השנים, אני מציע שהשנה הזאת תינתן כדי שהאנשים יוכלו להתרכז בעבודתם ולא בחיפוש עבודה במצב שבו קשה לייצר ודאות מינימלית.

איתן מורן: הייתה הצעה שאם משהו לא סביר אחד יקרה, יצאו למכרז שבוע אחרי פתיחת שנת הלימודים.

איתן מורן: אני מדבר לגבי פרויקט "נעלה", אבל ההצעה הוצעה נדמה לי גם לגבי מרכז ההיגוי וזאת סוגיית ההלאמה.

איתן מורן: לא שאני בטוח שזה היתרון היחידי, שיש אופציה או של מכרז או של הלאמה, כי יש עוד מודלים בעולם של סוכנויות ביצוע וגופים מעורבים.

איתן מורן: יש עוד כמה אפשרויות.

איתן מורן: השנה הזאת תבטיח את האפשרות לבדוק בזהירות האפשרית.

איתן מורן: אם הלאמה, כידוע האגודה לקידום החינוך הוקמה על ידי משרד החינוך ואני הצעתי לכבוד שר החינוך את האפשרות להלאים את כל האגודה לקידום החינוך, כולל את מרכז ההיגוי לעולי אתיופיה, בהנחה שמתכונת הפעולה הרצויה כפי שהוחל על ידי המשרד עצמו תישמר.

עמרם מצנע: יש עוד מישהו רוצה לומר משהו?

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: אני יזמתי את חידוש ההצעה שהציע בזמנו מי שהיה יושב ראש ועדת החינוך כי כמו רבים מהדוברים גם אני מודאג מאוד מהיכולת של משרד החינוך לקיים את המדיניות שלו שהוא קובע אותה, כאשר הוא כפוף לחוק המכרזים כפי שהוא היום ולאחר שנים ארוכות בהן משרד החינוך השתכנע שיותר יעיל להוציא פעולות מתוך המשרד החוצה ועכשיו אנחנו כאילו יורים לעצמנו ברגליים ובוחנים מחדש, כדי להתמודד עם הבעיה הזו, להחזיר גופים חזרה לתוך משרד החינוך.

עמרם מצנע: זה דבר שאני מבין ומניח שהרוב לא רואה בזה פתרון בגלל כל הסיבות שבעולם.

עמרם מצנע: אנחנו התכנסנו כדי שאנחנו נוכל להתיר את הסבך הבירוקרטי שאנחנו בעצמנו מייצרים מדי פעם בגלל כמובן תקלות ובעיות.

עמרם מצנע: אני לא אומר שזה בא בגלל איזו רוח טובה שנחתה על מישהו באמצע הלילה אבל זה לא עולה על הדעת שאנחנו עם הבירוקרטיה ועם התהליכים שנראים שוויוניים, חוקיים ונכונים נעשה לעצמנו בסוף נזק לתחומים המרכזיים שבהם אנחנו עוסקים.

עמרם מצנע: אני חזור על זה בפעם המי יודע מה.

עמרם מצנע: הנקודה השנייה.

עמרם מצנע: כוונתו של החוק, ואני מקווה הוראות התכ"ם, לתת למשרד החינוך כלים יותר יעילים ויותר טובים מהכלים הקיימים היום כדי להחריג מהנוהל המאוד ברור וקבוע של מערכת המכרזים.

עמרם מצנע: אנחנו לא עוסקים כאן בשיקולי שר החינוך או משרד החינוך עצמו, וזה אני אומר לך אילת, כי חלק מהטענות שעלו כאן הן לא בגלל בעיית המכרזים כי בסוף משרד החינוך הוא זה שכותב את המכרז.

עמרם מצנע: אם הוא נותן משקל גדול מדי לנושא הכספי, הוא כמובן מעמיד את הגורמים העסקיים עם איזשהו יתרון על הגופים התוכניים.

עמרם מצנע: כלומר, איך כותבים את המכרז, מה מכניסים בתוכו כדי שהוא יענה על הצרכים של המשרד, אתם צריכים לומר.

עמרם מצנע: החשבות והייעוץ המשפטי בתוך משרד החינוך צריכים לשרת את משרד החינוך.

עמרם מצנע: זה עולה לא פעם אחת ואני מניח, אני מכיר את המערכות האלה, שיש בפנים ויכוחים אין סוף, כל אחד מנסה להיות הכי צודק והכי בטוח שלא יתקפו את חוות הדעת שהוא נתן – אני מניח שאת ההרצאות האלה נותן לכם גם שר החינוך – אבל אין ספק שכל הזמן בראש דאגתנו צריכה להיות היכולת לקיים את המטרה לשמה אנחנו פועלים, במקרה של דבר א', דבר ב' ודבר ג'.

עמרם מצנע: לכן כל מטרתו של התיקון הזה היא לתת לשר החינוך או למשרד החינוך – ואני מקבל, גם למשרדים נוספים שעוסקים בילדים ונוער – לתת כלים יותר מתאימים ויותר יעילים במימוש המטרה לשמה בעצם יצא המכרז או בקשת ההצעות.

עמרם מצנע: הנקודה השלישית היא מה שאתם קוראים פטור ואני קורא דחייה לצורך העניין.

עמרם מצנע: אני מבקש שיהיה שיקול דעת שלכם.

עמרם מצנע: אני לא יכול לקבוע כללים ונהלים.

עמרם מצנע: כפי שברוך ציין יש לבחון את אותם גופים שהם רלוונטיים לצורך העניין, אם הם יכולים לקבל תשובה דרך הרעיונות שאתם מעלים לתיקון או להוצאת הוראת התכ"ם או אם זה לא מסתדר, לתת להם דחייה/פטור לשנה נוספת כדי שלא נימצא עם גופים שאנחנו רוצים לפתור שם את הבעיה בצורה יותר עניינית וקלה ורק בגלל לוח הזמנים מכניסים אותם לריטואל הזה.

עמרם מצנע: אתם שומעים את האמירות של מי שמפעיל את הגופים האלה, ובאמת, אני גם ביקרתי בחלק מהם ואני מכיר חלק מהפעילות.

עמרם מצנע: בסוף הלא זאת מין מטוטלת נוראית בה אנחנו כאן מדברים אבל למטה יש כמה מדרגים והיררכיות של עובדים ופעילים ואנשים שעושים עבודה לילות כימים, ואנחנו מכניסים אותם למציאות בלתי אפשרית.

עמרם מצנע: אני מבקש ממשרד החינוך וממשרד האוצר , החשבת הכללית, לבדוק את העניין הזה.

עמרם מצנע: דרך אגב, שלא יהיו אי הבנות שאלמלא הדחייה היינו מחר מצביעים ומאשרים את החוק.

עמרם מצנע: אני דווקא השתכנעתי שיהיה יותר מהר ויותר יעיל אם נלך בדרך הזאת כי אחרת לא הייתי הולך בה.

עמרם מצנע: אני מבקש שלזה יימצא פתרון.

עמרם מצנע: דבר אחרון.

עמרם מצנע: אני מבקש לעמוד בשלושה חודשים.

עמרם מצנע: הוועדה תתכנס פעם נוספת בתחילת חודש יוני - את המועד נקבע כמובן בתיאום – כדי לשבת כאן ולאשר, אני מקווה, את הוראות התכ"ם הקונקרטיות שייתנו בראש וראשונה למשרד החינוך את אותו מרווח, את אותו חופש פעולה, את אותה סמכות שאנחנו רוצים להעניק לו וכמובן להתייחס לדברים שהעלה כאן נציג משרד הכלכלה לגבי משרד הרווחה ואותם משרדים שעוסקים בתחומים זהים בתחום הילדים והנוער.

עמרם מצנע: אני מודה לכם.

עמרם מצנע: תודה רבה.