הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 52, 2014-02-26 09:30

עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.

עדי קול: שמחה זה מה שאני אומרת בדרך כלל והיום זה קצת פחות שמח.

עדי קול: אני יודעת שזה לא אתה, אבל אני רוצה לפרוטוקול לומר מה אני חושבת על ההתנהלות של הצבא.

עדי קול: קיבלנו לא מעט פניות בנושא התנהלות מצ"ח לגבי חקירת חיילים.

עדי קול: זה לא שהכתבה בעיתון גרמה לנו לבוא ולהחליט לקיים דיון.

עדי קול: אנחנו מכירים את זה אבל הפניות הגיעו קודם לכן.

עדי קול: שפרה יודעת שהוועדה הזאת מהווה כתובת לחיילים.

עדי קול: אני יודעת שיש בצבא שאלה או תהייה לגבי הוועדה לפניות הציבור ואני אשמח אם תעביר את הדברים שלי הלאה למי ששלח אותך לכאן.

עדי קול: סמכויות הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, הבנתי שהרמטכ"ל/שר הביטחון חושבים שמדובר בלשכת הסעד של הכנסת אבל זאת ועדה לכל דבר עם כל הסמכויות שיש לוועדה אחרת בכנסת והסמכויות של הוועדה מוגדרות ככאלה: טיפול ומתן מענה שוטף לפניות הציבור שמגיעות לוועדה מאזרחים וארגונים שונים - וחיילים הם גם אזרחים – קיום דיונים בנושאים מגוונים הנוגעים למצוקות הפרט, להגנת הצרכן ומקבלי השירותים הציבוריים.

עדי קול: גם כאן חיילים עונים על ההגדרה הזאת ולכן הסמכות של הוועדה הזאת היא לדון גם בפניות שמגיעות מחיילים.

עדי קול: זה לא הדיון הראשון שאנחנו מקיימים.

עדי קול: אני יודעת שהדיונים האלה מטרידים את הצבא.

עדי קול: היום לא קיימת ועדת החוץ הביטחון באופן שוטף ולכן עוד יותר מאשר בדרך כלל יש מקום לדיונים בוועדה לפניות הציבור.

עדי קול: העובדה היא שאנחנו, הרשות המחוקקת שתפקידה לפקח על רשויות ממשלתיות פונה לצבא, מזמינה אותו לדיון – דרך אגב, התקנון לא מחייב אותנו על התרעה מראש אלא היא אומרת להשתדל שבוע מראש אבל לא חייב – ומקבלת מאז לחץ לא הגיוני של עשרות שיחות טלפון בהן נאמר לנו לבטל את הדיון, אנחנו לא המקום הראוי, רק ועדת חוץ וביטחון.

עדי קול: ממתי משרד הביטחון יכול להגיד לכנסת היכן לקיים את הדיונים של, מתי לקיים אותה ומי יהיה בהם?

עדי קול: זאת באמת חוצפה.

עדי קול: זאת חוצפה וזאת פגיעה ברשויות.

עדי קול: באמת, זה כל כך לא מקובל וכל כך לא מאפיין.

<שפרה שחר: זה הרבה יותר גרוע מחוצפה.

<שפרה שחר: יש את המחוקק שהוא מעל הרשות המבצעת.

<שפרה שחר: נקודה.

עדי קול: לא.

עדי קול: הצבא חושב שהוא מעל כולם, שהוא מעל רשויות החוק, שהוא מעל המדינה.

עדי קול: אני בכלל לא דנה בנושא הנקודתי, בשאלה האם פקודת סדר הדין הפלילי חלה עליכם ביחד לחש"ץ או לא.

עדי קול: למדתי את החומר, אני יודעת אותו, אני מוכנה לדיון אבל אתם לא מוכנים.

עדי קול: אתה נמצא מולי ואני יודעת שיש לך רקע במשטרה הצבאית, גם את זה בדקתי, ועדיין אתה שם לב מה קורה בחדר ורואה שאין כאן אף אחד.

עדי קול: אין כאן מישהו שיבוא לענות לי או להסביר לי מה אתם עושים ומה אתם מתכוונים לעשות.

עדי קול: אני מכירה את המונח סוב יודיצה, למי שלא יודע אני דוקטור במשפטים, ולא התכוונתי לדון במקרים שנדונים בבית המשפט, אבל עדיין יש כאן סוגיה עקרונית שמגיעה לפתחנו לא פעם.

עדי קול: לא דנתי בה עד עכשיו כי זה לא התפוצץ, אבל עכשיו זה התפוצץ בתקשורת ואמרתי שצריך להסתכל על זה כי הצבא לא מתייחס לשום דבר.

עדי קול: אז אני באה לכאן ומה אני אמורה לעשות?

עדי קול: אתה ואני נדבר?

עדי קול: אני אשאל אותך מה אתם עושים ואתם תגידו שאתם מבקשים הסכמה והסכמה זה בסדר ואנחנו נסיים את הדיון?

עדי קול: זה דיון ראוי שהכנסת יכולה לקיים?

עדי קול: אני יכולה לפקח עליכם בדרך הזאת?

עדי קול: אני יכולה לשמוע את הגורמים?

עדי קול: אני ביקשתי נציג של הסנגוריה הצבאית, לא קיבלתי.

עדי קול: ביקשתי נציג של הפרקליטות הצבאית, לא קיבלתי.

עדי קול: שלחו אותך, ואני באמת מאוד מעריכה את זה ואני יודעת שיש לך רקע בנושא ושאתה מכיר אותו, אבל כך נראית ישיבת הוועדה.

עדי קול: האם זה מכבד את הכנסת?

עדי קול: אין שום סיכוי שאני הו לכת לדון היום בנושא הזה.

עדי קול: אני אבטל את ישיבת הוועדה ואני אקבע דיון למועד אחר.

עדי קול: אני לא רואה שום סיבה שמישהו ידבר בנושא הזה כשאני לא יכולה לקיים על זה דיון ראוי.

עדי קול: בעיני זאת זילות של הכנסת.

עדי קול: אנחנו נדחה את הדיון ונקבע תאריך חדש.

עדי קול: אני מבקשת שכל הגורמים הרלוונטיים יהיו כאן כדי שנוכל לדבר על הסוגיה העקרונית ולא על סוגיות ספציפיות שנדונות בבית המשפט.

עדי קול: אני מצטערת, שפרה, על כך שהבאנו אותך לכאן.

עדי קול: אני באמת חושבת שזה לא ראוי.

<שפרה שחר: אני מסכימה אתך.

עדי קול: חבר כנסת בא ומבקש דיון בנושא כאשר זה חלק בסמכויותיו, חלק מתקנות הכנסת, והצבא מחליט שזה לא מספיק חשוב בעיניו.

<שפרה שחר: יש לכם אפשרות לפעול.

עדי קול: לא.

עדי קול: אין לנו אפשרות.

עדי קול: יש לך מה לומר בנושא הזה?

<גיל ממון: לא.

<גיל ממון: רשמתי את כל הדברים שאמרת.

עדי קול: תודה.

עדי קול: אני אשמח אם תעביר אותם הלאה לרות בר ולכל מי שחושב שהוא מנהל אותנו.

עדי קול: לא הגיוני בעיני שאנחנו מקבלים 15 שיחות טלפון ביום.

עדי קול: רק תראה את כמות ה-SMS שקיבלנו אתמול לפיהם הצבא רוצה כך, לשכת הרמטכ"ל רוצה כך, עוזרת הרמטכ"ל אומרת כך וכולי.

עדי קול: איפה נראה דבר כזה?

עדי קול: הכנסת מבקשת לדון בנושא והצבא מסרב וזה כשאין כאן שום סוגיה של ביטחון המדינה אלא יש כאן סוגיה של הגנה על זכויות פרט והתנהלות של הפרט מול הרשויות השלטוניות, וזה התפקיד שלי ממנו לא חרגתי ולא חרגתי מהכללים שלי.

עדי קול: אני אשמח לקבל תשובה למה הדיון הזה נראה כפי שהוא, וזה המכתב שאני אוציא לשר הביטחון.

עדי קול: תודה.

עדי קול: אני מתנצלת ונועלת את הדיון.