ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 197, 2014-02-04 11:30

אבישי ברוורמן: רבותי, השר כץ מתעכב אצל ראש הממשלה ואני מקווה שלכן בעוד שעה נשמע על פריצה דרך מדינית, אז כרגע אני משחרר אותו.

אבישי ברוורמן: אנחנו פותחים את הישיבה בנושא הצעת חוק רישוי שירותים לרכב, התשע"ג-2013.

אבישי ברוורמן: קיבלתי הערות של מר יקי אנוך לגבי מתן רישוי ליייבוא ישיר לרכב.

אבישי ברוורמן: העברתי את זה לחברי הוועדה, שכולם יושבים כאן.

אבישי ברוורמן: .. את ההערכה שלי איך כנסת צריכה לתפקד אכתוב בסופו של דבר בספר מאוד ברור וממוקד.

אבישי ברוורמן: לגבי הנושאים שעל הפרק אנחנו מתקדמים.

אבישי ברוורמן: הגישה שלי היא שיש דברים שיש מהותיים, עליהם יש ויכוח ונכריע; יש דברים שהם טכניים לחלוטין ויש עליהם הסכמה, אז נרוץ עליהם מהר.

אבישי ברוורמן: אני מתכוון שיש בהם יורידיקה, יש בהם שינויים של נוסח - - -

<אתי בנדלר: אין בהם מחלוקות גדולות.

אבישי ברוורמן: אין בהם מחלוקות.

אבישי ברוורמן: יש מספר דברים שיש בהם מחלוקות, ואני רוצה להעלות קודם כול את הדברים המרכזיים שיש בהם מחלוקות, להכריע ואז לעבור לדברים האחרים במהירות.

<לאה ורון: בוא נעסוק ביייבוא לשימוש אישי, סעיף 31.

אבישי ברוורמן: עורכת דין זוכוביצקי, בבקשה.

<שרית זוכוביצקי: "31.

<שרית זוכוביצקי: ייבוא לשימוש אישי (א) המבקש לייבא רכב המיועד לשימושו האישי או המשפחתי, ואם הוא עוסק, הרכב הוא מדגם שאינו מייבוא על-ידי ייבואן רכב מסחרי ומיועד להסעת נוסעים בשכר או להובלת טובין בשכר לצורך עסקי, זכאי לקבל רישיון ייבוא, לייבוא רכב אחד, בהתקיים כל אלה: (1) חלפו לפחות 24 חודשים ממועד ייבוא רכב על-ידי המבקש לשימוש אישי לפי סעיף זה.

<שרית זוכוביצקי: (2) לא חלפו 24 חודשים ממועד ייצור הרכב עד מועד רישומו בישראל; (3) (א) לעניין רכב מדגם שיובא על ידי ייבואן ישיר או ייבואן עקיף ונרשם בישראל- הרכב כשיר לרישום במדינות הקהילה האירופאית או בארה"ב.

<שרית זוכוביצקי: (ב) לעניין רכב מדגם שאינו מיובא כאמור בפסקת משנה (א) – הרכב" – ופה אני רוצה להוסיף כמה מילים שאינן רשומות בנוסח – "כשיר לרישום במדינות האיחוד האירופי או ארצות-הברית עומד בהוראות לפי פקודת התעבורה ובהוראות לעניין בטיחות הרכב והגנה על הסביבה לפי כל דין; הרשות המוסמכת תפרסם באתר האינטרנט של המשרד הודעה מפורטת שתכלול את הדרישות לפי פסקת משנה זאת.

<שרית זוכוביצקי: (4) הוא הצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה ומוצרי תעבורה לתיקון ותחזוקה של הרכב; (5) הרכב הוא מתוצר המיובא לישראל על-ידי ייבואן רכב ישיר" – אמנם זה כתוב בנוסח, אבל אני מוחקת את המילים, ותיכף נסביר – "או ייבואן רכב עקיף;"

<איתי עצמון: בפסקה (5)?

<שרית זוכוביצקי: בפסקה (5).

<שרית זוכוביצקי: זאת אומרת, זה יסתיים במילים "ייבואן רכב ישיר".

<שרית זוכוביצקי: "(6) הוא מסר הצהרה כי לא קיימת לגבי הרכב תקלת בטיחות סדרתית או אם התגלתה ברכב תקלת בטיחות סדרתית - שהיא תוקנה על פי הוראות יצרן הרכב; (7) הוא התחייב להביא את הרכב לתיקון אם תתגלה תקלת בטיחות סדרתית לאחר יייבוא הרכב ושחרורו מבית המכס וכל עוד הרכב בבעלותו; (8) הוא מסר הצהרה האם קיבל שירות ממתווך בייבוא רכב, ואם קיבל שירות כאמור - מסר את שמו וכתובתו של המתווך ואת מספר הרישיון שלו.

<שרית זוכוביצקי: (9) הרכב עומד בהוראות סעיפים 29 (3) עד (4).

<שרית זוכוביצקי: (10) הרכב לא ניזוק באופן שהיה מונע את האפשרות לרשום אותו באחת ממדינות האיחוד האירופי וארה"ב.

<שרית זוכוביצקי: " – אנחנו מוחקים את המילים "או קנדה" למרות שמופיעות בנוסח, ונסביר.

<שרית זוכוביצקי: "(ב) בסעיף זה "רכב"- רכב מהסוגים 2M שמשקלו הכולל המותר הוא עד 3,000 ק"ג המיועד לאדם עם מוגבלות פיזית הזקוק לרכב מסוג זה בשל מוגבלותו; L,M1 T3, או N1 כמשמעותם לפי פקודת התעבורה;" עד עכשיו קבענו מי הם האנשים שיכולים להביא רכב – אמרנו שייבואן רכב מסחרי יכול להביא רכב ואמרנו שגם אדם יכול לייבא רכב לשימושו האישי.

<שרית זוכוביצקי: כאן אנחנו כבר נכנסים לתנאים לקבלת רישיון ייבוא רכב על-ידי הרשות המוסמכת.

<שרית זוכוביצקי: זאת אומרת, לא מדברים על הרישיון לעיסוק אלא מדברים על הרישיון לפי צו ייבוא חופשי - - -

<איתי עצמון: למוצר.

<שרית זוכוביצקי: למוצר עצמו.

<שרית זוכוביצקי: ברישה של הסעיף אנחנו כן מגבילים את הייבוא האישי, כאשר אנחנו רואים פה - - -

אבישי ברוורמן: מה שחשוב לי - בצורה מאוד פשוטה כי אני רוצה את ההתייחסות פה - זה מצב שיווי משקל נוכחי; עם השינוי הזה, מה יהיה שיווי המשקל החדש, במה הוא יותר טוב ובמה הוא יותר גרוע.

<איתי עצמון: בפרט, מה מספר כלי הרכב שמותר לייבא ביייבוא אישי היום, מה ההצעה שלכם ומה הסיבה לשינוי, ככל שיש שינוי.

<לאה ורון: ומה היה בעבר.

אבישי ברוורמן: ומה הצפי.

<שרית זוכוביצקי: לעניין הכמות יתייחס אבנר.

<שרית זוכוביצקי: אני רוצה להתייחס לרישה כדי להסביר מי יכול לייבא לשימוש אישי ומי יוכל לייבא לפי ההצעה שלנו.

<שרית זוכוביצקי: היום, לפי סעיף 4 לצו ייבוא חופשי, הכלל אומר שאדם יכול לייבא רכב לשימושו האישי או המשפחתי בכמות סבירה, ולא על-ידי עוסק.

<שרית זוכוביצקי: לכלל הזה, בסעיף 4 עצמו, יש רשימה של חריגים.

<שרית זוכוביצקי: בין היתר, מחריגים סוגים מסוימים של עוסקים.

<שרית זוכוביצקי: למשל, מורי דרך.

<איתי עצמון: מה היא כמות סבירה לעניין הזה?

<איתי עצמון: מה המצב היום מבחינת האכיפה שלכם?

<שרית זוכוביצקי: היום זה שניים בשנה.

אבישי ברוורמן: אבנר, בבקשה.

<אבנר פלור: המצב הקיים היום הוא שני כלי רכב בשנתיים.

<איתי עצמון: איפה זה מעוגן?

<אבנר פלור: זה מעוגן במסגרת הוראת נוהל שבתוך - - -

<איתי עצמון: כלומר, זאת הפרשנות שלכם לכמות סבירה?

<אבנר פלור: אני אומר שני כלי רכב בשנתיים.

<אבנר פלור: אתה יכול אחד בכל שנה.

<קריאה: שניים בשנה.

אבישי ברוורמן: שניים בשנה - זה מה שכתוב, טבין ותקילין?

אבישי ברוורמן: אבנר, תביא יועץ משפטי שיבדוק.

<איתי עצמון: מכוח נוהל.

<לאה ורון: ומה אתם מציעים עכשיו, אחד בשנתיים?

<אבנר פלור: אבהיר.

<אבנר פלור: יש תקופת מעבר לשנתיים, ויש אחרי תקופת המעבר.

<אבנר פלור: בתקופת המעבר, עד סוף 2015 או תקופה אחרת שתיקבע, זה רכב אחד בשנה.

אבישי ברוורמן: רכב אחד בשנה בתקופת המעבר של שנתיים.

אבישי ברוורמן: ולאחר השנתיים?

<אבנר פלור: לאחר תקופת המעבר זה רכב אחד בשנתיים.

אבישי ברוורמן: יש הסבר למה בהתחלה זה אחד בשנה ואחרי זה אחד לשנתיים?

<איתי עצמון: מה הרציונל?

<אבנר פלור: מבחינת המהלך עצמו, כל הנושא הזה נגזר במסגרת החלטת ממשלה מאפריל 2013, שם העלו את הבעייתיות בנושא של ייבוא אישי בכללותו, בעיקר במה שקשור לנושא האכיפה.

<אבנר פלור: מה שהוצע שם - - -

אבישי ברוורמן: אז בהתחלה אמרת לראות את האכיפה, איך זה עובד, ואם זה מסתדר – לשחרר יותר.

<אבנר פלור: כן.

אבישי ברוורמן: מקובל עלי.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

<קריאה: אבל הם מורידים.

<קריאה: במקום להעלות הם מורידים.

<שמואל השמשוני: אתם מגבילים את הרכב לאדם שקנה אותו לשנה, ומצד שני אתם אומרים לו שהוא יכול להביא רק רכב בשנתיים.

<שמואל השמשוני: זאת אומרת, אם הוא רוצה להביא לעצמו רכב כל שנה אתם לא מאפשרים לו לעשות את זה.

<אבנר פלור: זה בהמשך.

<שמואל השמשוני: זה לא עניין של המשך, זה עניין שמורידים את הדבר.

<שמואל השמשוני: סגירת בן אדם מלהביא רכב - אחרי שהרכב שהגבלתם את המכירה שלו נגמרת - גורמת לזה שהוא יוכל להביא רכב רק פעם אחת בשנתיים.

<שמואל השמשוני: כל מה שרוצים זה לעשות תחרות, אבל אם לעומת זה הוא הולך לייבואן המסחרי הוא יכול לקנות היום רכב, לקנות מחר וגם מחרתיים לקנות עוד רכב.

<שמואל השמשוני: אז לפחות תנו לו אפשרות שבזמן שהוא מוכר את הרכב שלו שיוכל להזמין עוד פעם רכב ביייבוא אישי.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף עוד משהו לגבי זה שפתחנו יחסית למה שקיים היום.

<אבנר פלור: כמו ששרית הציגה, היום המצב בצו הוא רכב נכים או מורי דרך והרחבנו את זה בסעיף 31א, בלי קשר לתקופת המעבר, גם לעוסק רכב מדגם שאיננו מיובא, גם לרכב מסחרי שמיועד להסעת נוסעים בשכר או להובלת טובין לצורך עסקי.

<אבנר פלור: המצב הזה לא פתוח היום, הוא פתוח רק לרכבי נכים או למורי דרך.

<איתי עצמון: כלומר, היום אדם פרטי שרוצה לייבא דגם רכב שלא מגיע לארץ באמצעות הייבואנים המורשים לא יכול לעשות את זה?

<אבנר פלור: היום לא.

<אבנר פלור: אם זה לצורך הסעת נוסעים בשכר הוא לא יכול לעשות את זה.

<איתי עצמון: לא הסעה בשכר.

<אבנר פלור: היום רק מורי דרך יכולים.

<אבנר פלור: פתחנו את זה.

<איתי עצמון: אני מדבר על צורך פרטי.

<שמואל השמשוני: ייבוא אישי הוא יכול כל רכב שאתם תאשרו.

<אבנר פלור: בסדר, אבל פה זה לצורך עסקי.

<אבנר פלור: לצורך עסקי הוא לא יכול.

<אבנר פלור: לצורך פרטי הוא יכול.

<איתי עצמון: אז תבהירו את ההבחנה בין צורך פרטי לצורך מסחרי.

<איתי עצמון: לצורך פרטי אפשר.

<אבנר פלור: כדי שכולנו נהיה מרושתים אתן את המצב הקיים היום לגבי כל הנושאים.

<אבנר פלור: הכנו טבלה מסודרת של המצב הקיים - - -

<לאה ורון: אפשר לקבל אותה לחברי הכנסת?

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה שיחרר את השר כץ.

אבישי ברוורמן: השר כץ, יש פריצת דרך מדינית?

ישראל כץ: החוק הזה יותר קשה, תאמין לי.

ישראל כץ: החוק הזה ייטיב עם אזרחי ישראל על בטוח.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת סוייד, אנחנו מתגעגעים אליך.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אבנר פלור: אני רוצה להסביר מה המצב שקיים היום ומה הפתיחה שעשינו.

<עוזי יצחקי: מה אנחנו מציעים לפתוח.

<אבנר פלור: מה שמציעים לפתוח.

<אבנר פלור: במסגרת ההצעה אנחנו רוצים לאפשר ייבוא אישי.

<אבנר פלור: היום היייבוא האישי הוא לשימוש אישי-משפחתי, שאפשר לייבא אך ורק רכב מסוג 1M או רכבי נכים – 2M עד חמישה טון – או מורה דרך שיכול לייבא רכב למטרת עסקו.

<אבנר פלור: מה שאנחנו רוצים לפתוח בהצעה זה שהוא יוכל לייבא רכב לשימוש עסקי גם ביייבוא אישי, ולאו דווקא למורי דרך אלא בכלל.

<אבנר פלור: זו ההצעה שלנו.

ישראל כץ: מה עם נהגי המוניות?

<אבנר פלור: גם זה ייכנס לפה – לצורך עסקי.

<עוזי יצחקי: אנחנו מרחיבים את זה.

אבישי ברוורמן: אבנר, לסיכום, מה אתה רוצה עוד להוסיף?

<אבנר פלור: עוד משהו שפתחנו – היום ניתן לייבא רכב מסוג 1M.

<אבנר פלור: אנחנו פותחים את זה גם לרכב מסחרי מסוג 1N, שהיום לא קיים.

<אבנר פלור: זה רכב מסחרי קל, עד 3.5 טון.

<אבנר פלור: בנוסף, היום בחלק גדול מהמקרים נדרש אישור ממוסך, ומקבלים את האישור הזה בעלות גבוהה.

<אבנר פלור: פה הצענו שהוא יוכל להצהיר לנו שקיימת תשתית תחזוקתית.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: שירה ברגמן, באוצר מקובלת הנקודה הזאת?

אבישי ברוורמן: אפשר לגבות מסים, אפשר לעשות הכול?

<שירה ברגמן: יש, כמובן, דאגות ולכן אנחנו עושים את ההרחבה הזאת באופן זמני ונבדוק אחר כך - - -

אבישי ברוורמן: ונבדוק מה יקרה בשנתיים האלה, ולכן גם הנקודה של אחד לשנתיים.

אבישי ברוורמן: אני מבין.

<שירה ברגמן: בדיוק.

<שירה ברגמן: אנחנו מוכנים ללכת ביחד לכיוון הזה, לבדוק - - -

ישראל כץ: אבל כתוב שם שבהסכמת שר האוצר ניתן להאריך את זה, נכון?

אבישי ברוורמן: תיכף נגיע לסעיף.

ישראל כץ: הרעיון היה שאם יהיו בעיות.

ישראל כץ: ההנחה שלי שלא תהיינה בעיות.

אבישי ברוורמן: מר השמשוני, לא סיימת?

<שמואל השמשוני: לא, לא קיבלתי תשובה מאבנר פלור מה קורה עם בן אדם שהביא רכב בייבוא אישי ואחרי שנה רוצה עוד פעם להביא.

<שמואל השמשוני: יש לו אפשרות למכור את הרכב הישן ואין לו אפשרות להביא רכב חדש, אלא אם ילך לסוחר ויקנה אצלו רכב.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תרשום את השאלה.

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<מרדכי ברנס: מוטי ברנס, מייצג אגודת אשכול ואגודת מורי הדרך.

אבישי ברוורמן: בבקשה, במשפט.

<מרדכי ברנס: אתם, בוועדה, לא שמים לב שהרפורמה הכי גדולה שתצא מהחוק הזה היא הסעיף הזה.

<מרדכי ברנס: הרפורמה הכי גדולה של תחרות בשוק הרכב במדינת ישראל, ואתם מתעלמים מזה.

אבישי ברוורמן: תסביר.

אבישי ברוורמן: אתה תאיר את עינינו ולא נתעלם.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<מרדכי ברנס: אני חושב, כמו שאמר כבוד השר כץ, שעם כל הכבוד לבעיות המדיניות, קשה לנו לחיות במדינה.

<מרדכי ברנס: אני עוסק עצמאי קטן, המחזור שלי 500,000 שקל בשנה.

<מרדכי ברנס: אני צריך לקנות אוטו שעולה 300,000 שקל, שאם הייתי יכול להביא אותו בעצמי הייתי קונה אותו רק ב-200,000 שקל.

אבישי ברוורמן: אז מה ההמלצה שלך?

<מרדכי ברנס: ההמלצה שלי היא לאפשר יייבוא אישי לצורך עסקי עצמי פעמיים בשנה.

<מרדכי ברנס: כמו שאמר כאן האדון נכבד, אתה תקוע עם רכב – יש לך תאונה, אתה רוצה להחליף אותו.

<מרדכי ברנס: איך תעשה את זה?

<מרדכי ברנס: לא רק זה.

<מרדכי ברנס: מעבר לנושא של היייבוא יש עוד הרבה תקנות ותקנים שמפילים עלינו, שמקשים עלינו.

<מרדכי ברנס: אני מבקש מכבודך לשים כאן דגש מיוחד, כי מכאן תבוא הישועה לגבי תחרות ברכב בישראל, לא מהיייבוא המקביל ולא מאף יייבוא אחר.

<מרדכי ברנס: אם יאפשרו לעשרות אלפי העוסקים העצמאיים הקטנים, כמוני, לעשות יייבוא אישי החיים שלנו כאן ישתפרו, לפני שנעשה הסכם מדיני.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

ישראל כץ: לא התכוונתי להמעיט בנושא המדיני, רק להדגיש את חשיבות הנושא הזה.

אבישי ברוורמן: עורך דין שניידר, בבקשה.

<אודי שניידר: אם לא היו מטילים על ייבואני הרכב הישירים את האחריות גם לאותם כלי רכב שמיובאים ביייבוא אישי, כפי שנראה בהמשך, לא הייתי אומר דבר מפני שזה עניין של משרד התחבורה כמה כלי רכב יכולים להביא ביייבוא אישי – אם זה אחד בשנה או שניים בשנה.

<אודי שניידר: לפי הוראת השעה, נדמה לי שאפשר להביא שניים בשנה, לפחות אפשר לבקש כבר באותה שנה יייבוא של רכב נוסף.

<אודי שניידר: היייבוא האישי, מטרתו – כפי שהוא וגם כפי שזה מוגדר בצו יייבוא חופשי – זה לצורך שימוש אישי או משפחתי, וזה לא לצורך מסחרי.

<אודי שניידר: מה שאנחנו יודעים היום, גם בעקבות דוח רשות המסים וגם בעקבות דוח ועדת בלנש, שהיייבוא האישי הפך ליייבוא מסחרי לכל דבר ועניין.

<אודי שניידר: החוק הזה נועד להסדיר את זה על-ידי כל מיני יועצים.

<אודי שניידר: אבל אם ישאירו את עניין ייבוא כלי רכב ביייבוא אישי - אחד בשנה או שניים בשנה – אז המצב יימשך.

אבישי ברוורמן: אתה בעצם מקבל את מה שקראה עורכת הדין זוכוביצקי, שבהוראת המעבר זה יהיה רכב לשנתיים, תוך בדיקה של כל הגורמים – רשות המסים ומשרד האוצר – ואם זה יהיה טוב זה יהיה אחד, ואם לא - כמו שאמר גם השר כץ – יאריכו את זה.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אנחנו שמים את זה כרגע למבחן המעבדה.

אבישי ברוורמן: יש פה נציג רשות המסים?

אבישי ברוורמן: תגיד מילה אחת בנושא הזה.

<אודי שניידר: רק להשלים.

<אודי שניידר: שיעשו כמה כלי רכב ביייבוא אישי בשנה שרוצים, אבל שלא יטילו עלינו, הייבואנים הישירים, את האחריות לאותם כלי רכב.

אבישי ברוורמן: זה בסעיף אחר.

אבישי ברוורמן: מר אנוך שלח את זה, שלחתי לכל חברי הוועדה, ונדון בסעיף.

אבישי ברוורמן: פרה-פרה.

אבישי ברוורמן: רשות המסים, מקובלת עליך ההצעה שעורכת הדין זוכוביצקי העלתה?

<אורי זיסקינד: כן.

<אורי זיסקינד: כמו שאמרו פה כבר, בתקופת הוראת השעה זה נועד לבצע מעקב ובקרה על ההרחבה הנוכחית.

אבישי ברוורמן: שאין שימוש לרעה ביייבוא האישי כדי שאנשים יעשו בזה יייבוא מסחרי, כאילו אישי.

ישראל כץ: הבעיה היא לא אם זה מסחרי, אלא שזה יהיה תוך הקפדה על כללי יושר.

ישראל כץ: זה מה שמטריד את רשות המסים.

אבישי ברוורמן: זה מה שאני מתכוון.

<אורי זיסקינד: אוסיף עוד מילה בנושא.

<אורי זיסקינד: ליייבוא רכב משומש, בין אם במסגרת של יייבוא אישי ובין אם במסגרת של ייבואן זעיר שבהמשך גם יעלה בהצעה, יש השלכות תקציביות.

אבישי ברוורמן: אתה יכול להסביר לי את ההשלכות התקציביות במשפט?

אבישי ברוורמן: כמה כסף?

<אורי זיסקינד: יש הערכות לפה ולשם, זה תלוי כמובן במאפיינים של ייבוא הרכב המשומש במסגרת - - -

אבישי ברוורמן: ולאחר מכן, על מה מדברים?

אבישי ברוורמן: על אילו סכומים?

<אורי זיסקינד: מהניסיון שלנו, ההשלכות הן משמעותיות מאוד, הן יכולות להיות עשרות מיליונים וגם מעבר לזה, תלוי כמובן כמה זה יתרחב.

<אורי זיסקינד: בין היתר, ההשלכות נגרמות גם מתופעות שהן חשבוניות, שציינו כבר בדיון הקודם.

אבישי ברוורמן: ההערה הזאת נרשמה, לכן גם היתה הערת המעבר של רכב אחד לשנתיים.

אבישי ברוורמן: אבל יש פה את נציג מורי הדרך – מה לגבי אלה שזאת פרנסתם והם יכולים לייבא?

אבישי ברוורמן: איך ההתייחסות אליהם?

<אורי זיסקינד: אני חושב שניתן במסגרת החוק כמו שהוא עכשיו.

ישראל כץ: הנוסח הזה הוא על דעת שר האוצר.

אבישי ברוורמן: אני שואל כדי להבהיר לשולחן.

<שירה ברגמן: אם יורשה לי להבהיר בהיבט הזה.

<שירה ברגמן: לבקשת הוועדה בדיון הקודם, בחנו את הסוגיה של יייבוא של עוסקים גם אחרי תקופת הוראת השעה.

<שירה ברגמן: לכן נוספה בנוסח הנוכחי אמירה שגם אחרי הוראת השעה עוסקים מורשים שמביאים רכבים להסעת נוסעים בשכר או סחורות בשכר יוכלו להמשיך לייבא.

<שירה ברגמן: לכן, לא רק שאנחנו שומרים על מעמדם של מורי הדרך אלא גם עושים את זה בצורה שוויונית ושקופה.

<מרדכי ברנס: למה שלושה כלי רכב בשנה ולא יותר?

<מרדכי ברנס: משגעים אותנו, לא נותנים לנו לעשות יייבוא אישי באופן קל.

<מרדכי ברנס: מגבילים אותנו בכל מיני מגבלות.

<מרדכי ברנס: אל תשאל כמה תקינה מפילים עלינו, אין לך מושג.

<מרדכי ברנס: על כל רכב שאנחנו מייבאים הם רוצים שנעשה תקינה בנפרד.

<מרדכי ברנס: אני מבקש מאדוני לאפשר יייבוא אישי לצורך עסקי לא רק למורי הדרך, גם לאחרים שמתפרנסים מכלי רכב.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, רצית להוסיף משהו לנושא הזה?

<רונן לוי: הערה לסדר.

<רונן לוי: צריך לעשות הבדל בין השימוש של הרכב לבן אדם הפרטי - לא קשור אם הוא מביא שניים או שלושה כלי רכב בשנה אם הוא בן אדם פרטי – לבין התיווך, הייבואן.

<רונן לוי: נראה לי שיש בדיון קצת אי סדר.

<רונן לוי: יש הבדל אם הייבואן מביא אוטו למישהו ביייבוא אישי או בן אדם פרטי, מבחינת המס.

<רונן לוי: אלה שני דברים שונים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אבנר, בבקשה.

<אבנר פלור: יש עוד חלופה, שנראה אותה גם בהמשך, לגבי ייבואן זעיר.

<אבנר פלור: זאת אומרת, שיוכל לייבא עד 20 כלי רכב בשנה ויוכל לתת מענה מעבר לאחר.

אבישי ברוורמן: זה יענה למר ברנס.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אבנר פלור: עוד נקודה חשובה, אדוני היושב-ראש, הסרנו פה המון חסמים, וזה כתוב ברחל בתך הקטנה, שלא נחייב כל מיני תקינות שלא קיימות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, כבוד השר.

ישראל כץ: התאריך הזה, כמו שאמרנו, נכתב מתוך הנחה שהחוק ייגמר קודם.

ישראל כץ: צריך לעדכן ל-2017.

אבישי ברוורמן: זה ברור.

<איתי עצמון: אפשר אולי לקבוע תקופה – שלוש שנים מיום התחילה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן, את מי אתה מייצג?

אבישי ברוורמן: אני יודע, אבל תגיד לציבור.

<זאב ש. פרידמן: המועצה הישראלית לצרכנות.

<זאב ש. פרידמן: ראשית, אני מאוד שמח שמאפשרים ומרחיבים את התחום של היייבוא האישי, הן בשל התחרות והן בשל תועלתם של אותם אנשים שרוצים להביא את הרכב בצורה הזו.

<זאב ש. פרידמן: אבל צריך לזכור, הייתי חבר בוועדת בלנש והתופעות שהתגלו שם הן תופעות קשות.

<זאב ש. פרידמן: אני חושב שבחוק, כנוסחו, צריך לעשות עוד איזו סגירה קטנה - אם רק נסמן בצבע צהוב את המקרים שבהם הייבואן האישי מצהיר שיש לו את היכולת לטפל ברכב, הוא מצהיר שתוקנו ליקויי ה-recall והוא מצהיר שיש לו אפשרות ומתחייב שיעשה – יש כאן יותר מדי דברים.

<זאב ש. פרידמן: אין כאן מספיק דוקומנטים, אין כאן מספיק וידוא.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע?

אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן, אתה אף פעם לא מבקר בלי לתת הצעה.

<עוזי יצחקי: מה לא מוודאים?

<זאב ש. פרידמן: מבקשים מהבן אדם שימסור הצהרה כי לא קיימת ברכב תקלת בטיחות.

<זאב ש. פרידמן: אתה מצפה שבן אדם שמייבא רכב באופן אישי יוכל להצהיר שאין ברכב תקלת בטיחות?

<עוזי יצחקי: בגלל זה אנחנו מעבירים את זה תקנה 309.

<עוזי יצחקי: נו באמת, אתם מחזירים אותנו אחורה.

<עוזי יצחקי: מידע לא נכון נמסר פה.

אבישי ברוורמן: מה התיקון שהיית מציע פה?

<זאב ש. פרידמן: אני מבקש שבמקום "מסר הצהרה" יהיה "יוכח להנחת דעתו של המשרד".

<זאב ש. פרידמן: האחריות תהיה על המשרד, שהמשרד יידע.

<עוזי יצחקי: זה לתחקר אזרחים, זה לא לפתוח לתחרות.

אבישי ברוורמן: תקשיבו.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן, עד היום, בכל הישיבות האלה, מנסה תמיד לעזור לצרכן והוא מקשיב.

אבישי ברוורמן: אני חושב שתקשיבו למה שהוא אומר.

אבישי ברוורמן: אבנר, אתה רוצה להוסיף משהו?

ישראל כץ: תסביר איך מבחינתנו הדברים האלה פתורים, כי ועדת בלנש היתה, קבענו מדיניות בעקבותיה, דברים טופלו כבר מאז.

<עוזי יצחקי: נכון, אימצת את ההמלצות שלה, קבענו תקנה - - -

ישראל כץ: המלצנו והחמרנו את הבדיקה ואת העונש על רמייה ואת האכיפה.

<עוזי יצחקי: היום רכב ביייבוא אישי עובר בדיקה בטיחותית מאוד רצינית ומשמעותית, כמו רכב שעבר תאונה.

<עוזי יצחקי: יתרה מכך, בהצעת החוק פה כבר מוסדר עניין המתווכים.

<עוזי יצחקי: כלומר יש פה גם אחריות ואפשרות להסתייע באותם מתווכים לקבל את המידע, והם יעשו את זה בצורה טובה.

<עוזי יצחקי: אני חושב שיכולים להעיד על זה אנשים שנמצאים פה.

אבישי ברוורמן: עוזי, אתה מדבר בלהט כי אתה תמיד כל כך מחויב.

<עוזי יצחקי: אמרתי לך, זה מלידה.

אבישי ברוורמן: זה נהדר.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מעורך דין עצמון שיגיד, מעבר להצהרות, מה קורה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איתי עצמון: יש לי כמה הערות פרטניות.

<איתי עצמון: אבל כהערה כללית, כשקראתי את הסעיף, זאת אחת השאלות שעלו אצלי: איך בן אדם פרטי יוכל לדעת, למשל, אם לא קיימת לגבי הרכב תקלת בטיחות סדרתית?

<איתי עצמון: או, אם התגלתה – שהיא תוקנה לפי הוראות היצרן?

<איתי עצמון: איך הוא יכול להצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה ומוצרי תעבורה לתיקון ותחזוקה של הרכב?

<איתי עצמון: אנחנו מדברים לא רק על עוסקים, אלא אנשים פרטיים.

<איתי עצמון: אני חושש, אדוני, שזה יכול ליצור איזשהו חסם.

<איתי עצמון: אני מדבר עכשיו על אנשים פרטיים.

<איתי עצמון: אם מדובר על רכב מדגם שמיובא לכאן על-ידי ייבואנים מסחריים, אני מניח שלמשרד התחבורה יש את הידע לגבי recall או לגבי עמידת הרכב בתקינה.

<איתי עצמון: מדוע יש צורך להצהיר או לברר כי הרכב עומד בתקינה, כי קיימת תשתית תחזוקה, כי לא התגלתה ברכב תקלת בטיחות סדרתית?

<איתי עצמון: אני מדבר על האדם הקטן.

אבישי ברוורמן: אבל כולנו כאן נגד עודף רגולציה על האזרח הקטן.

ישראל כץ: כאן זה מכיוון אחר, זה להקל על האזרח.

אבישי ברוורמן: כן, אבל זה לא יוצא.

אבישי ברוורמן: השאלה היא אם עורך דין פרידמן אמר את זה כדי להקל על האזרח או להכניס עוד מגבלה.

<זאב ש. פרידמן: לא, להיפך.

<זאב ש. פרידמן: אני חושב על הצרכן.

אבישי ברוורמן: אמרתי לך: עד היום כל התיקונים של פרידמן היו - - -

ישראל כץ: אם הבדיקה מתקיימת, למה הוא צריך להצהיר?

אבישי ברוורמן: אבנר, אתה מבין שיש פה בעיה.

<אבנר פלור: כן, כן.

<אבנר פלור: אתה אוהב תמיד מצב קיים ודוגמאות, אדוני היושב-ראש.

<אבנר פלור: במשך עשרות שנים יש ייבוא אישי ולא קיבלנו תלונות על אדם שהגיע למוסך ולא טיפלו בו.

<אבנר פלור: הרכב טופל, יכול להיות שזה טיפה התעכב עד שהחלק הגיע מחו"ל.

<אבנר פלור: ככל שנתקדם עם השנים הטכנולוגיות הן יותר פתוחות, יש טכנולוגיות מחשוביות שמקבלים און-ליין מהיצרן מידע, חומר והכול.

<אבנר פלור: יחד עם זאת, לשאלתו של איתי – והוא צודק – הכנסנו במסגרת החוק גם את המתווך.

<אבנר פלור: יש אדם שלא מבין ביייבוא רכב - - -

<איתי עצמון: הפתרון הוא שאשלם עוד כסף למתווך?

<קריאה: למה שלא תורידו את זה?

<אבנר פלור: המצב הקיים היום הוא כשמייבאים את הרכב אותו אדם עושה את הבדיקות שלו מול ה-Carfax או מול כל מיני אתרים לביצוע recall, הוא מתעניין אם ישנם - - -

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שמה שאתה אומר, למרות שאתה קורא את זה הא לישנא, זה לא נראה הגיוני שיבקשו.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שבפועל, דה פקטו, זה לא קורה.

<אבנר פלור: זה לא קורה.

<אבנר פלור: היום אנחנו מחייבים את המייבא האישי להביא אישור מוסך של אחד הייבואנים או מוסך בכלל.

<אבנר פלור: מה שאנחנו עושים את ההקלה פה, שהוא יצהיר שהוא בדק וראה שיש מקום שיוכל לתת טיפול ושירותי תחזוקה.

ישראל כץ: אתה מקל עליו.

<אבנר פלור: כן, אני מקל עליו.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אם אתה זוכר מלפני מספר ישיבות, יש לנו גם מוסכים מומחים ואנחנו מרחיבים, שיהיו עוד מוסכים כאלה שיוכלו לטפל.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, אני רוצה להשתמש בך: אתה חושב שזה הגיוני או לא הגיוני.

<רונן לוי: בזמנו נקראתי למשרד התחבורה אחרי ועדת בלנש כדי לעשות את המסמך של המוסך.

<רונן לוי: לדעתנו בכלל לא צריך להצהיר שום דבר.

<רונן לוי: בן אדם רוצה להביא אוטו, הוא לא צריך להצהיר.

<רונן לוי: אתה צריך להגיד לו אם יש תקלות סדרתיות באוטו הזה ואם אותו דילר שהוא קנה ממנו בחו"ל ייתן לו את פירוט ההיסטוריה של ה-Carfax, אם זה נעשה או לא.

<רונן לוי: זה שירות שהמשרד צריך לתת לו.

<רונן לוי: הטופס הזה, לדעתנו, הוא מיותר.

<רונן לוי: בואו נביא את האוטו בלי הטפסים האלה.

ישראל כץ: הבדיקה ב-309 פותרת את - - - ?

<רונן לוי: זה ברור.

<רונן לוי: 309 עשינו כי התחילו להביא לכאן מכוניות טוטל לוס או מכוניות אחרי גניבות.

<רונן לוי: בהתחלה, כשהתחיל ייבוא אישי, הביאו לכאן מכוניות גנובות, הביאו מכוניות אחרי טוטל – אובדן להלכה – מארצות-הברית.

<רונן לוי: עשינו יייבוא של צרה משם.

<רונן לוי: לכן עשו את 309 ועשו עוד מערכות בקרה.

<רונן לוי: לגבי העניין של הצהרה של צרכן פרטי – אין לה שום משמעות.

<רונן לוי: אפשר לוותר עליה.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, עורך דין פרידמן, שמה שמדובר כאן – למרות שאני קורא את זה כמוך, ואני קורא את זה טבולה ראסה – נראה שזה מכשולים, דה פקטו זה לא ככה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, איתי.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם.

<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש להוסיף.

<איתי עצמון: אנחנו שומעים שיש איזו מציאות בפועל, אבל כרגע אנחנו עוסקים בחקיקה ראשית והעקרונות נקבעים בחקיקה ראשית.

ישראל כץ: אתה אומר שלא צריך את התצהירים?

<איתי עצמון: אני לא אומר מה צריך ומה לא.

<איתי עצמון: אני אומר שצריך לראות האם אנחנו לא מכבידים כאן על האזרחים ודורשים מהם משהו שהם לא יכולים לעמוד בו.

<איתי עצמון: זאת השאלות.

<איתי עצמון: איך אני יכול להצהיר על משהו שאין לי כלים לברר?

<אבנר פלור: מבחינת התצהיר, מידי פעם נעשה גם בדיקות מדגמיות של אותם תצהירים.

אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת: פרידמן מייבא רכב והוא לא בקי בדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אין לו את החוכמה והניסיון של רונן לוי.

אבישי ברוורמן: איך הוא חותם על כל הדברים שהוא מבין בהם בכלל?

<רונן לוי: אף אחד גם לא נתבע.

<רונן לוי: אלה מסמכים שאף אחד לא עושה אתם כלום.

אבישי ברוורמן: זה סתם.

אבישי ברוורמן: מה שאתה אומר זה שיש פה הרבה תצהירים, אבל אף אחד ממילא לא מבין אותם.

אבישי ברוורמן: אז זה סתם.

<אבנר פלור: היום, בלי קשר ליייבוא אישי, איך האזרח יודע ללכת למוסך לטיפול ב"פורד"?

ישראל כץ: ואם יהיה כתוב שלפי מיטב ידיעתו זה המצב?

ישראל כץ: זה פשוט כדי למנוע מצב שאנשים בזדון עלולים לעשות דברים.

אבישי ברוורמן: אני מבין.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים למנוע את אלה שעושים בזדון, אבל לא להכביד על התמימים שלא מבינים.

ישראל כץ: אז אולי לכתוב "לפי מיטב ידיעתו".

ישראל כץ: בכל זאת הוא קונה רכב - - -

אבישי ברוורמן: פה צריך תיקון.

אבישי ברוורמן: בשביל מה יש פה 30 יועצים משפטיים?

אבישי ברוורמן: שימצאו איזה תיקון.

<איתי עצמון: אדוני, אם יש דגמים שמיובאים לארץ, כמו שאמרתי, על-ידי ייבואנים מסחריים ישירים והמידע כן נמצא אצלכם במשרד, מדוע לא להקל לפחות לגבי הדגמים האלה?

ישראל כץ: בכל תצהיר אתה מבקש שתהיה פרוצדורה - - - ?

<רונן לוי: המידע של ה-recall מפורסם כבר באינטרנט.

<איתי עצמון: אבל השאלה היא מה נדרש ממני – לחתום על דברים שאין לי מושג איך - - -?

ישראל כץ: למיטב ידיעתו, לפחות למנוע זדון.

אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן בזכות דיבור, בבקשה.

גילה גמליאל: העלית בעיה.

גילה גמליאל: יש לך פתרון.

<זאב ש. פרידמן: אני מניח שאף בן אדם לא קונה רכב סתם.

<זאב ש. פרידמן: הוא לפחות את ה-Carfax, יעשה את בדיקת הרכב, יעשה את הדברים.

גילה גמליאל: אז אתה אומר "למיטב ידיעתי"?

<זאב ש. פרידמן: אדרבה, שייקח את המסמכים האלה, יצהיר שלמיטב ידיעתו - - -

גילה גמליאל: אז הצהרה "למיטב ידיעתי".

גילה גמליאל: תוסיפו "למיטב ידיעתי" ופתרנו את הבעיה.

גילה גמליאל: לא צריך להגיש מסמכים.

גילה גמליאל: הרעיון שלי הוא פשוט להשאיר את זה בתצהיר רק להוסיף "למיטב ידיעתי".

גילה גמליאל: זאת אומרת, לא ללכת בהצהרה כאילו עכשיו הוא בטוח, אלא למיטב ידיעתו.

אבישי ברוורמן: פרידמן, עד היום, כשהיתה בעיה בא עם פתרון.

<עוזי יצחקי: בסדר.

אבישי ברוורמן: גמרנו.

אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן, אתה לא נופל, בכל פעם אתה נון לנו פתרון.

<איתי עצמון: אני רוצה להבין מה ההחלטה.

<איתי עצמון: בכל מקום שבו נדרשת - - -

אבישי ברוורמן: להקל, להקל.

ישראל כץ: לעומת זאת החמרנו בבדיקה.

אבישי ברוורמן: בדיוק.

אבישי ברוורמן: אנחנו בית שמאי בבדיקה ולצרכן בית הילל.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אחר כך יקי אנוך.

<רונן לוי: יש כאן עוד הערה, שאנחנו דנים בזה בעניין התקנות של 309.

אבישי ברוורמן: תסביר מה זה 309 מפני שהציבור לא מבין.

<רונן לוי: תקנה 309 לא בודקת את מצב כריות האוויר.

<רונן לוי: אם לרכב היתה, למשל, תאונה קלה ונפתחו כריות האוויר, אותם סוחרים בארצות-הברית – זה קורה הרבה בארצות-הברית, זו לא המצאה ישראלית – מכניסים את כריות האוויר ותופרים אותן פנימה.

<רונן לוי: אז יכול להיות מצב שהאוטו, מבחינת השלדה שלו, תקין ונייבא לפה מכוניות שיש להן כאילו שש כריות אוויר, אבל הן לא פועלות.

<רונן לוי: צריך להוסיף בתקנה, כמו שהצענו גם לתקנה הכללית בישראל, גם את הבדיקות של כריות האוויר.

<קריאה: הוספנו את זה.

<רונן לוי: הבדיקה כבר תהיה כוללת, שהגיע אוטו בטיחותי לארץ.

<אבנר פלור: זה נוסף, רונן.

אבישי ברוורמן: זה קיים, אבנר?

<אבנר פלור: זה נוסף עכשיו, בתיקון.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<רונן לוי: זה חייב להיות אצל מוסך מורשה ייבואן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה רונן.

אבישי ברוורמן: יקי אנוך, ראש איגוד ייבואני הרכב, בבקשה.

<יעקב אנוך: אני רוצה לתקן, כי אולי מישהו הבין לא נכון.

<יעקב אנוך: 309, עוזי, לא בודקת recalls.

<יעקב אנוך: אז אם רוצים שהאחריות על ה-recalls תיפול ל-309 צריך להכניס את זה לתוך הבדיקה.

<עוזי יצחקי: לא אמרתי על ה- recalls, אמרתי בדיקה טכנית בטיחותית.

<יעקב אנוך: כן, אבל זה לא עונה לגבי recalls.

<יעקב אנוך: Recalls זה דבר מהותי.

<יעקב אנוך: הנושא של ה- recallsצריך להיסגר באיזה מקום, כי recalls - - -

אבישי ברוורמן: באיזה סעיף עולה הנושא של ה- recalls?

<עוזי יצחקי: בהמשך.

אבישי ברוורמן: נעשה את התיקון בסעיף ה- recallsכי פה יש בעיה.

<יעקב אנוך: אתה דורש מהמייבא שיצהיר שהאוטו עבר recalls והכול בסדר.

<יעקב אנוך: אני לא מדבר על ההצהרה, אם היא בסדר, אלא זה בסדר לוודא שאין recalls או recalls נעשו.

<יעקב אנוך: לדעתי, המייבא לא תמיד יכול בכלל לדעת אם נעשו recalls או לא נעשו.

<יעקב אנוך: בחלק מהמקומות בארצות-הברית אפשר לדעת באמצעות ה-Carfax, באירופה קשה יותר לדעת.

<יעקב אנוך: גם בארצות-הברית לא הכול מדווח ל-Carfax.

אבישי ברוורמן: ולכן, מה אתה מציע?

<יעקב אנוך: אני מציע שיכניסו ל-309 את הנושא של בדיקת recalls.

אבישי ברוורמן: זה לא פה כרגע.

אבישי ברוורמן: נדון בזה אחר כך.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מתקדם.

אבישי ברוורמן: יהיו הערות פרטניות של עורך דין עצמון ואעבור להצבעה על הסעיף.

<שרית זוכוביצקי: יש לנו עוד דבר אחד להוסיף.

אבישי ברוורמן: בבקשה, שרית זוכוביצקי.

<שרית זוכוביצקי: אני רוצה להוסיף שתי הערות לעניין הנוסח.

<שרית זוכוביצקי: קיבלנו הערה ואנחנו חושבים שהיא נכונה.

<שרית זוכוביצקי: סעיף 31, הכותרת שלו הוא "יייבוא לשימוש אישי", כאשר בפועל אנחנו גם מסדרים לא רק את היייבוא לשימוש אישי אלא גם יייבוא לעוסקים.

<שרית זוכוביצקי: לכן אנחנו מבקשים לעשות בסעיף שני תיקונים.

<שרית זוכוביצקי: הראשון, בשם הסעיף; זה יהיה "יייבוא לשימוש אישי או עסקי עצמי"; וכן להוסיף אחרי המילים "או להובלת טובין בשכר לצורך עסקי" את המילה "עצמי".

<לאה ורון: "או להובלת טובין בשכר" – איזו פסקה זו?

<איתי עצמון: ברישה של סעיף קטן (א).

<שרית זוכוביצקי: זה סעיף קטן (א), שורה שלישית, קצה הקטע המסומן.

<איתי עצמון: האם יש הובלת טובין בשכר שהיא לא לצורך עסקי?

<שרית זוכוביצקי: כשהוא מייבא הוא מביא לעסק שלו.

<שרית זוכוביצקי: המשמעות היא שהוא לא מוכר, הוא מייבא לצורך עסקי עצמי, שהרכב מיועד לעסק שלו.

אבישי ברוורמן: Self-business – שלי.

<שרית זוכוביצקי: כדי למנוע בלבול עם ההגדרה של ייבוא אישי בפקודת היייבוא והייצוא אנחנו מוסיפים - - -

<איתי עצמון: מה ההגדרה בפקודת היייבוא והייצוא?

<יערה למברגר: זה בצו יייבוא חופשי.

<יערה למברגר: זה מגדיר את זה רק לשימוש אישי או משפחתי, ומכיוון שיש פה הסדר ספציפי - - -

<שרית זוכוביצקי: פה הרחבנו, אז אנחנו מעדיפים שתחול ההוראה הזו.

<איתי עצמון: אבל ההוראה הזו תחול מכיוון שעכשיו היא אמורה להחליף את ההוראות בצו יייבוא חופשי, לא?

<יערה למברגר: צו יייבוא חופשי ממשיך לחול לגבי כלל המוצרים.

<איתי עצמון: אבל לא לגבי רכב, לגבי רכב זו הוראה ספציפית.

<איתי עצמון: אז למה אנחנו צריכים לקבוע עכשיו שההגדרה שם - - -

<שרית זוכוביצקי: אנחנו בסך הכול רוצים להגיד שלעניין יייבוא לפי סעיף זה לא תחול הגדרת יייבוא אישי לפי פקודת היייבוא והייצוא.

<יערה למברגר: אנסה להסביר.

<יערה למברגר: ברישיון יייבוא אנחנו נסמכים על פקודת היייבוא והייצוא.

<יערה למברגר: זה רישיון שאנחנו יוצקים לו תוכן, אבל המסגרת הכללית שלנו זה פקודת יייבוא ייצוא וצו יייבוא חופשי.

<יערה למברגר: לגבי יייבוא אישי אנחנו עושים פה הגדרה אחרת, זה לא רק אישי או משפחתי.

<יערה למברגר: ולכן אנחנו לא רוצים שיהיה בלבול, אנחנו להבהיר שלעניין יייבוא לפי סעיף זה לא תחול הגדרת יייבוא אישי לפי פקודת היייבוא והייצוא.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עוד הערות של עורך דין עצמון, אחרי זה הערה נוספת של השמשוני וברנס ונעבור להקראה והצבעה.

<איתי עצמון: בסעיף 31(א)(3) כתוב: "הרכב כשיר לרישום במדינות האיחוד האירופי או בארצות-הברית".

<איתי עצמון: קנדה הושמטה מכאן?

ישראל כץ: רוב הוועדה הציעה להוסיף את קנדה.

אבישי ברוורמן: הצעתי להוסיף - בכל מקום שיש ארצות-הברית שיהיה קנדה, וזה לפני הנאום של הארפר, שהיה כזה פרו-ציוני.

ישראל כץ: אפילו אבנר אמר שמקסיקו זו בעיה, אז נאשר את קנדה.

גילה גמליאל: תוסיפו: איפה שיש ארצות-הברית נוסיף גם את קנדה.

<איתי עצמון: שאלה נוספת – כתוב: הרכב כשיר לרישום.

<איתי עצמון: מה לגבי כלי רכב שאינם חייבים ברישום?

אבישי ברוורמן: כל מקום שיש ארצות-הברית להוסיף קנדה.

אבישי ברוורמן: כל מקום.

<איתי עצמון: מה לגבי כלי רכב שאינם חייבים ברישום לפי הדין שחל באותן מדינות?

<אבנר פלור: זה בסעיף 10.

<איתי עצמון: לא הבנתי, כי הוספנו החרגה כשדנו בסעיף 29.

<איתי עצמון: השאלה היא אם לא צריך להגיד את זה גם כאן.

<איתי עצמון: כתוב: הרכב כשיר לרישום.

<שרית זוכוביצקי: היייבוא האישי מוגבל לסוגים של רכב.

<שרית זוכוביצקי: כל כלי הרכב האלה – M, 1M – הם כלי רכב שנרשמים, לא כלי רכב שלא נרשמים.

<שרית זוכוביצקי: שם זה רחב מאוד, לגבי כל רכב באשר הוא.

<שרית זוכוביצקי: פה היייבוא האישי מתייחס רק לרשימת כלי הרכב שמפורטים בפסקה (ב), לכן לא מתעוררת השאלה הזאת.

<איתי עצמון: לגבי פסקה (10), כתוב: "הרכב לא ניזוק באופן שהיה מונע את האפשרות לרשום אותו באחת ממדינות האיחוד האירופי וארצות-הברית".

<איתי עצמון: גם כאן להוסיף קנדה?

<שרית זוכוביצקי: כן, זו החלטת הוועדה.

<זאב ש. פרידמן: זה לא צריך להיות 309?

<אבנר פלור: זה לפני, כדי שלא יכניס לפה.

<איתי עצמון: איך הוא יכול לדעת אם הרכב לא ניזוק?

<איתי עצמון: גם כאן הוא צריך למסור הצהרה?

<איתי עצמון: כי ניסחתם את זה כאן כאמירה – הרכב לא ניזוק.

<איתי עצמון: מי בודק?

<יערה למברגר: מבקש צריך להוכיח את התנאים, ולכן עליו - - -

<איתי עצמון: אבל בחלק מהמקרים אמרנו שהוא מסר הצהרה למיטב ידיעתו ובחלק מהמקרים לא.

<איתי עצמון: השאלה שלי היא, למשל, לגבי פסקה (10) - אני אמור, כמי שמעוניין לייבא ביייבוא אישי, להצהיר כי הרכב לא ניזוק?

<אבנר פלור: אפשר גם תצהיר.

ישראל כץ: למיטב ידיעתו.

ישראל כץ: שלא יהיה זדון.

<אודי שניידר: לא קיבלנו הסבר להשמטה בסעיף 31(א)(5): "או ייבואן רכב עקיף".

<אודי שניידר: החלטתם להוריד את המילים האלה והשארתם ישיר.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, בהמשך החוק אנחנו מטילים על הייבואנים הישירים את הנושא של מימוש אחריות וביצוע recalls.

<אבנר פלור: לכן, מבחינתנו הייבואן הישיר הוא היצרן, ולכן לא ניתן לאפשר יייבוא אישי של רכב מתוצר שמיובא על-ידי הייבואן העקיף, כי הייבואן העקיף לא יבצע recalls או מימוש הכרעות כי מבחינתנו הוא לא נציג היצרן.

<אבנר פלור: לכן השמטנו מפה "על-ידי הייבואן העקיף".

ישראל כץ: היייבוא האישי חייב להיות חופף ליייבוא הישיר?

<אבנר פלור: כן, מבחינת התוצר.

אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון, בבקשה.

<איתי עצמון: אני מבקש, אדוני, לקרוא אמירה מפסק דין שנתן בית-משפט לעניינים מנהליים בתל-אביב.

<איתי עצמון: לרגע אני מנתק מההקשר של המקרה הספציפי שנדון שם.

<איתי עצמון: בית-המשפט אומר: במציאות העכשווית, כאשר שוק הרכבים בעולם מציע מגוון רחב של רכבים אשר חלקם אינם מיובאים לישראל, אין הצדקה למנוע מהצרכן את יכולת הבחירה לרכוש את הרכב ההולם ביותר את צרכיו ואת טעמו האישי ולכפות עליו לייבא אך ורק באמצעות הייבואנים המורשים המהווים שוק ריכוזי סגור.

<איתי עצמון: " כפי שאנחנו יודעים, מטרת הצעת החוק היא לעודד תחרות, ההצעה כאן מאוד מאוד מגבילה את היייבוא האישי – רק לתוצר שמיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר.

<דידי רוזנפלד: ומי יתקן אותו?

<אודי שניידר: בנוסף לזה, ייבואן רכב עקיף יכול להביא רכב מתוצר שאיננו מיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר.

<אודי שניידר: אז למה להשמיט?

<שרית זוכוביצקי: אבל אז זה נותן את התשתית.

<אודי שניידר: אתם לא סומכים על הייבואן העקיף?

<אודי שניידר: שאני אבין.

<אודי שניידר: זאת הסיבה, בגלל שלא סומכים על הייבואן העקיף?

אבישי ברוורמן: מה אנחנו עושים, עורך דין פרידמן?

ישראל כץ: מה הבעיה?

ישראל כץ: תוסיף את זה.

ישראל כץ: אם הוא רוצה תחרות, תן לו עוד יותר.

<אבנר פלור: יש לי הצעה.

<אבנר פלור: האזרח אמור לדעת שמדובר פה ברכב שלא יהיה מישהו שיממש לו את האחריות בביצוע ה-recalls.

<אבנר פלור: לכן, אם רוצים לאפשר את מה שאתה אומר, בעקבות אותו פסק דין, ניתן יהיה לאפשר גם תוצר של ייבואן עקיף, אבל האזרח צריך לדעת שלא יהיה לו מימוש אחריות ו-recalls.

<עוזי יצחקי: לא, לא בטוח.

<עוזי יצחקי: יכול שלא יהיה לו.

<אבנר פלור: זאת אומרת, לא יטפלו לו במימוש האחריות.

אבישי ברוורמן: אבל מצד שני, עורכת הדין זוכוביצקי אומרת שזה בלתי אפשרי.

אבישי ברוורמן: זה בסדר או לא?

<שרית זוכוביצקי: צריך להבין שהיייבוא האישי נסמך על התשתית הקיימת לעניין recalls, לעניין תיקונים וכו'.

<שרית זוכוביצקי: נראה לי לא אחראי לאפשר פה יייבוא של דגמים שאין את התשתית הזאת.

<רפאל שחוח: אבל זה בית משפט קבע.

<שרית זוכוביצקי: לא על דגמים, על - - -

ישראל כץ: את קונה מקרר, את לא חייבת לקבל אותו עם אחריות.

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין למברגר ממשרד המשפטים – היתה פסיקה, מה עושים?

<איתי עצמון: הפסיקה לא מחייבת.

<איתי עצמון: אמרתי את זה כאמירה, כדי להסב את תשומת לב חברי הכנסת.

גילה גמליאל: אבל היא עדיין מאירה את תשומת לב.

<עוזי יצחקי: שהאזרח יעשה את החשבון לעצמי, אני לא רואה בזה בעיה.

גילה גמליאל: אבישי, אני בעד.

אבישי ברוורמן: רונן לוי, פרידמן לא מדבר.

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר?

אבישי ברוורמן: אני מאמין בחוכמת השולחן, יש פה מספיק אנשים נבונים.

<רונן לוי: אנחנו עושים הרבה מהומה על לא מאומה.

<רונן לוי: מהניסיון שלנו אין שום בעיה להביא גם "פורד מוסטנג", ובאותם תוצרים גם דגמים אחרים שלא מיובאים ולפתוח.

<אודי שניידר: זו לא תשובה לשאלה.

<אודי שניידר: אנחנו מדברים על תוצר שלא מיובא על-ידי ייבואן ישיר.

<רונן לוי: מה למשל?

<אודי שניידר: תוצר שמיובא רק על-ידי ייבואן אחד.

<אודי שניידר: זה מה שכתוב פה.

<אודי שניידר: למשל, "טסלה".

<רון מוסקוביץ: אתה יודע לטפל ב"טסלה"?

<רונן לוי: אני אדע לטפל ב"טסלה".

<רונן לוי: מה זה בעיה?

<רונן לוי: אני אדע לטפל ב"טסלה".

<רונן לוי: אני מקבל מכוניות שאני צריך ללמוד עליהן, ואנחנו לומדים ומתקנים.

<רונן לוי: זה לא כל כך מסובך.

<רונן לוי: זו לא בעיה.

גילה גמליאל: תורידו את המגבלה הזאת.

ישראל כץ: בלאו הכי זה פיילוט לשלוש שנים.

ישראל כץ: נראה תוך כדי גם את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: זה לא פיילוט.

<אבנר פלור: אדוני השר, חשוב שקיפות לאזרח, אבל - - -

אבישי ברוורמן: אתם מדברים בטור.

אבישי ברוורמן: אבנר, תסביר את הנקודה.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע?

<אבנר פלור: התיקון שמוצע כאן בסעיף (5) הוא שניתן יהיה לייבא ביייבוא אישי אך ורק תוצר של רכב שהייבואן הישיר מייבא.

ישראל כץ: ואם תוסיף "או עקיף", אז מה הבעיה?

<אודי שניידר: שהם לא סומכים על העקיף.

<אודי שניידר: משרד התחבורה לא סומך על העקיף.

אבישי ברוורמן: שניידר, תן לו לסיים.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, אתם לא מקשיבים לאבנר.

אבישי ברוורמן: בסופו של דבר הוא האחראי על הנושא הזה.

<אבנר פלור: אם נוסיף גם ייבואן עקיף לתוצר שהייבואן הישיר לא מייבא, תהיה בעייתיות לייבואן שייתן לאותו לקוח, לאותו מייבא אישי, את מימוש האחריות וביצוע ה-recalls.

<אבנר פלור: הצעתי את זה במסגרת הדיון כאן, אבל לא תיאמתי עמדות במסגרת הבין-משרדית.

<אבנר פלור: עכשיו עליה איזה רעיון יצירתי, שאמרתי שאם כן רוצים לפתוח צריך שבחוק יהיה סעיף שאומר שאותו אזרח שמייבא מודע לכך שלא יהיה מי שיממש לו את האחריות וביצוע ה-recalls, אבל שירותי תחזוקה מישהו ייתן לו.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

אבישי ברוורמן: פרידמן, תנסח לי את זה.

<זאב ש. פרידמן: כאן אני לא מקבל את עמדת המשרד, משום שאני לא מוכן שבן-אדם ייקח על עצמו אחריות שהוא יידע שלא יבצעו לו את ה-recalls ושלא יהיה לו מי שיתקן, ואם ילכו פייפן הברקסים אז הוא ייסע עם ברקסים - - -

אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע לי?

<זאב ש. פרידמן: אני חושב שההצעה להשאיר את זה דווקא - - -

אבישי ברוורמן: אני לא מאמין, יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת ריבלין.

ראובן ריבלין: אני פשוט מכיר היטב את השר ואני יודע שהוא לא עושה דברים שאסור שיעשו אותם.

ראובן ריבלין: אז אני בא לנסות לעזור לו.

אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון הציע פה רעיון של פשרה.

אבישי ברוורמן: תקרא אותו, עורך דין עצמו.

אבישי ברוורמן: זו פשרה שאנחנו חושבים שהיא נבונה.

<איתי עצמון: אני מציע, אם אפשר להסמיך את שר התחבורה, באישור הוועדה, לקבוע תוצר אחר ולקבוע תנאים לעניין יייבוא תוצר אחר, נוסף על תוצר שמיובא על-ידי ייבואן רכב ישיר, כדי לא לחסום לחלוטין את האפשרות.

אבישי ברוורמן: יפה.

<דידי רוזנפלד: ומי ייתן אחריות?

<איתי עצמון: או תוצר אחר שקבע השר, באישור הוועדה ובתנאים כפי שקבע.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אשר, ברוך הבא.

אבישי ברוורמן: הצעת יושב-ראש הוועדה - אנחנו הולכים בדרך שהיתה קודם ומוסיפים או תוצר אחר שקבע השר, באישור הוועדה ובתנאים כפי שקבע.

ישראל כץ: מה זה "קבעה באישור הוועדה"?

ישראל כץ: את הכללים?

<איתי עצמון: תקנות.

<איתי עצמון: יהיו תקנות.

ישראל כץ: אבל אם מביאים מקרים ספציפיים כל פעם, השר מסמיך את הממונים כדי לאפשר יייבוא.

<יערה למברגר: "שקבע השר" משתמע שהוא חייב לקבוע.

<שרית זוכוביצקי: ואם אין?

<קריאה: אז נסחו אחרת.

<איתי עצמון: אז מה ההצעה שלכם?

<יערה למברגר: "ואולם השר רשאי לקבוע".

<איתי עצמון: השאלה היא אם במקרה כזה השר יעשה בכלל שימוש בסמכות שלו.

<שרית זוכוביצקי: היום אין תוצרים כאלה, אז מה - - - ?

אבישי ברוורמן: "רשאי".

אבישי ברוורמן: גמרנו את הסעיף הזה.

אבישי ברוורמן: עוד הערות, איתי?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

ראובן ריבלין: "רשאי" זו מילה מאוד מסוכנת בשפה משפטית.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים ש"רשאי" זה "חייב".

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים.

<איתי עצמון: לפעמים כך ולפעמים כך.

<איתי עצמון: אדוני, אני רוצה להבין מה החלטת הוועדה לגבי הוראת השעה.

<איתי עצמון: מה התקופה שבה תחול הוראת השעה?

<איתי עצמון: כי הבנתי שהיא כרוכה בסעיף 31.

<איתי עצמון: אבל כרגע זה אמור להתאשר יחד.

ישראל כץ: שלוש שנים, עד חקיקת החוק.

<איתי עצמון: הדבר הנכון הוא לדון בהוראת השעה יחד עם הסעיף העיקרי, עם הוראה קבועה.

<איתי עצמון: שנתיים מיום תחילת החוק?

אבישי ברוורמן: שנתיים מתחילת החוק.

גילה גמליאל: שלוש שנים, אמרו שלוש שנים.

אבישי ברוורמן: דיברנו פה על שנתיים כל הזמן.

<שירה ברגמן: כל הזמן דובר על שנתיים.

ישראל כץ: שנתיים קלנדריות, אבל הרי מזמינים דגם רכב.

ישראל כץ: תאר לעצמך שאתה מסיים את החוק עוד חודש, הדגם הזה כבר מתקדם.

<שירה ברגמן: לכן אנחנו מסכימים שזה לא יהיה קלנדרי.

אבישי ברוורמן: נגדיר שנתיים מלאות.

ישראל כץ: אם זה מסתיים עכשיו, זה יתחיל בתחילת 2015.

<איתי עצמון: שנתיים מיום תחילת החוק, מיום שהחוק נכנס לתוקף.

ישראל כץ: שנתיים מלאות הכוונה שבאמצע שנה כבר לא מייבאים.

גילה גמליאל: נתרגם את זה ל-24 חודשים.

ראובן ריבלין: שנתיים מרגע היייבוא הבא.

ישראל כץ: הזמנת רכב היא בתחילת שנה.

גילה גמליאל: מחקיקת החוק 24 חודשים.

ישראל כץ: לא, שתי שנות דגם מה שנקרא, שאם נגמר ב-2014 הספירה מתחילה מ-2015.

<איתי עצמון: 24 חודשים החל מיום 1 בינואר שלאחר יום התחילה?

אבישי ברוורמן: שירה, מה את רוצה?

<שירה ברגמן: הצעת החוק המקורית כללה שנים קלנדריות של 2013 ו-2014.

<שירה ברגמן: אנחנו מבינים שזה לא משהו שהוא רלוונטי, ולכן אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים לקחת צעד קדימה ולעשות 24 חודשים מתחילת החוק.

<איתי עצמון: אבל תחילת החוק יכולה להיות גם ב-1 בספטמבר.

<שירה ברגמן: שנתיים מלאות – 24 חודשים.

<איתי עצמון: אז צריך להגיד: מ-1 בינואר שלאחר יום התחילה.

<שירה ברגמן: למה 1 בינואר?

ישראל כץ: כי זו שנת הדגם הקרובה שלאחר החקיקה.

<אודי שניידר: אין כזה דבר "שנת דגם".

ישראל כץ: אנשים לא מביאים באמצע השנה דגם.

אבישי ברוורמן: השר, אני חושב ששנתיים זה יכול להסתדר.

אבישי ברוורמן: שנתיים מיום התחילה.

<איתי עצמון: אני מציע שעורכת הדין זוכוביצקי תקרא את הוראת השעה.

אבישי ברוורמן: ברנס, אתה רוצה להעיר משהו לפני שאנחנו קוראים?

<מרדכי ברנס: בסעיף (ב) צריך להוסיף "רכב מסוג 2M ורכב מוארך לימוזינה.

אבישי ברוורמן: שאלה מקצועית, לגבי האנשים שמשתמשים.

<שרית זוכוביצקי: מה הסיבה?

<שרית זוכוביצקי: אתה יכול להסביר את הסיבה.

אבישי ברוורמן: אבנר, מה תשובתך?

<לאה ורון: תתייחס לסוגי הרכב שכרגע ביקשו.

אבישי ברוורמן: מר ברנס אמר 2M ולימוזינות.

<מרדכי ברנס: כמו "סוואנה", כמו "פורד" – רכבי ואן, ולימוזינות, שכרגע מותר לנו לייבא.

<מרדכי ברנס: זה לא רשום פה.

<מרדכי ברנס: צריך להוסיף 2M ולימוזינות או רכב מוארך.

<לאה ורון: בפסקה (ב).

אבישי ברוורמן: תנו לאבנר, האחריות היא עליו.

אבישי ברוורמן: כולכם הולכים והוא אחראי.

אבישי ברוורמן: הוא יחשוב והוא יעשה.

<אבנר פלור: אבל לא פתוח לכול, לא בכל משקל.

<מרדכי ברנס: 2M כתוב עד חמישה טון.

<אבנר פלור: בסדר, כמו שכאן כתוב.

<אבנר פלור: הבנתי.

ישראל כץ: יש בעיה עם 24 חודש, כי אז שזה יתחיל באמצע השנה, ייגמר באמצע השנה.

ישראל כץ: הדיונים מול שר האוצר לקראת תקציב - - -

אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי לשר.

ישראל כץ: זה דבר קטן, של כמה חודשים.

ישראל כץ: מטבע הדברים, לקראת תקציב יושבים בין שר התחבורה לשר האוצר ומביאים כל מיני דברים והערכות.

ישראל כץ: למה שזה ייגמר באמצע שנת דגם?

ישראל כץ: אפילו שזה יייבוא אישי.

אבישי ברוורמן: שירה תסביר.

אבישי ברוורמן: אולי יש לך פה אי הבנה.

גילה גמליאל: זה לא כזה קריטי, אז למה - - - ?

אבישי ברוורמן: יש לזה סיבה.

אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי.

ישראל כץ: הסיבה היא שרשות המסים רוצה כמה שפחות.

ישראל כץ: זו פשרה.

<שירה ברגמן: יש כאן באמת תהליך של פשרה.

ראובן ריבלין: אתה מייצג את הממשלה פה, אדוני השר.

ישראל כץ: אבל אנחנו מחפשים סיכומים בהגינות.

אבישי ברוורמן: רובי, זה לא כיפוף ידיים פה ולא לפי רוב.

אבישי ברוורמן: אני בעד חוכמת השולחן.

אבישי ברוורמן: הגענו לפשרות קודם.

ישראל כץ: אני רוצה רק בהסכמה.

גילה גמליאל: בהסכמה, אבל מה הבעיה?

ישראל כץ: שתי שנות דגם מלאות, זו הכוונה.

אבישי ברוורמן: שירה, תסבירי לי איך שני דגמים, אחד אחרי השני - - -

ישראל כץ: שתי שנות דגם בתקופה שלאחר סיום החוק.

אבישי ברוורמן: ששני דגמים אפשר לקנות – שנה א' ושנה ב'.

גילה גמליאל: שתי שנות דגם מלאות מתום החוק.

<אודי שניידר: אבל אין דבר כזה "שנת דגם".

גילה גמליאל: אז אנחנו נגדיר מושג חדש.

אבישי ברוורמן: שנתיים, 24 חודש, כשהדברים ברורים, מיום תחילת החוק.

אבישי ברוורמן: תקראי את הוראת השעה ונצביע.

<מרדכי ברנס: רגע, מה עם 2M ולימוזינה מוארך?

אבישי ברוורמן: נכון.

ישראל כץ: מה הבעיה?

ישראל כץ: אם זה מקובל היום - - -

אבישי ברוורמן: אבנר, מה עם ברנס?

<אבנר פלור: לגבי הנושא של לימוזינה מוארך, זה מאושר גם היום; לגבי 2M שהוא מציע, זה נושא מאוד מורכב.

<אבנר פלור: 2M זה כבר אוטובוס, לאוטובוס יש עוד משמעויות.

<מרדכי ברנס: זה לא אוטובוס, זה מיניבוס.

<מרדכי ברנס: זה אוטובוס זעיר, עד 14 מקומות.

<מרדכי ברנס: יש נוהל היום שמותר לנו לייבא.

<מרדכי ברנס: אתה רוצה לראות את הנוהל?

<מרדכי ברנס: אתה הוצאת את זה.

ישראל כץ: אבנר, מה הבעיה?

ישראל כץ: למה לסגור?

<מרדכי ברנס: הוא יצא בתאריך 2 בינואר 2012.

<אבנר פלור: עד 14, וזו כבר אחריות יותר גדולה.

ישראל כץ: אך אמר השופט?

ישראל כץ: העולם פתוח.

ישראל כץ: מה הבעיה.

אבישי ברוורמן: רבותי, 2M ולימוזינה.

<איתי עצמון: אני רוצה להבין מה ההחלטה.

<לאה ורון: השר מבקש לכלול גם את 2M.

<שרית זוכוביצקי: אז 2M, חמישה טון ו-14 נוסעים.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: איתי עצמון צריך לנסח את החוק הזה, להבין מה לכתוב בו ואנחנו נבוא להקראה והצבעה.

<איתי עצמון: עורכת הדין זוכוביצקי, מה התיקון שנדרש בסעיף קטן (ב)?

<שרית זוכוביצקי: מכיוון שכבר התייחסנו ל-2M רק בהקשר של נכים, ואנחנו רוצים לפתוח את 2M לא רק לנכים אז צריך להשאיר את המילים: "2M שמשקלו הכולל המותר הוא עד 5,000 ק"ג" – כי זה רכב לשימוש אישי.

<שרית זוכוביצקי: ולעניין רכב המשמש להסעת נוסעים בשכר – עד 14 מקומות.

<מרדכי ברנס: אם אפשר, להוסיף ל-6,000 ק"ג.

אבישי ברוורמן: ברנס, אתה לא עוצר.

אבישי ברוורמן: כל פעם אתה לוקח עוד נקודה ועוד נקודה.

<מרדכי ברנס: אני מבקש להוסיף ל-6,000, כי היום כלי הרכב הם יותר כבדים ופשוט נעשה דאבל - - -

אבישי ברוורמן: אבנר, פה המילה שלך.

<אבנר פלור: זה הופך אותו כבר לסוג אחר, ל-3M.

אבישי ברוורמן: לא, נגמר.

אבישי ברוורמן: שרית, תקראי את התיקון ואנחנו מצביעים.

<שרית זוכוביצקי: אמרנו: לעניין רכב המשמש להסעת נוסעים בשכר – עד 14 מקומות.

<איתי עצמון: רק להסעת נוסעים בשכר?

<איתי עצמון: לא להובלת טובין?

<שרית זוכוביצקי: לא.

<שרית זוכוביצקי: טובין זה משהו אחר.

<איתי עצמון: אני מבקש שוב לחזור לפסקה הדורשת מאדם להצהיר כי למיטב ידיעתו קיימת - - -

אבישי ברוורמן: כבוד השר, אם לא ייתנו לאיתי לנסח לא תהיה הצבעה ואז אצטרך להזמין את גילה גמליאל באמצע הלילה שתחליף אותי.

<איתי עצמון: אני רוצה לחזור לפסקה שדורשת מאדם להצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה ומוצרי תעבורה לתיקון ותחזוקה של הרכב.

<איתי עצמון: הצהרה למיטב ידיעתו.

<איתי עצמון: אני רוצה לוודא שאדם לא יידרש להתחייב לתקן את הרכב במוסך מסוים כדרישה.

<איתי עצמון: נוסח ההצהרה ייקבע על-ידי אגף הרכב.

<אבנר פלור: נכון, זו לא הדרישה.

<איתי עצמון: אז מה הדרישה?

<איתי עצמון: מה אני אמור להצהיר, כייבואן אישי?

<אבנר פלור: שלמיטב ידיעתו, יש מוסך שיוכל לטפל ברכבו.

<אבנר פלור: אבל לא ספציפי, לא אמרתי לו מוסך X, Y או Z.

<איתי עצמון: אתה לא רוצה להכניס את זה לסעיף?

אבישי ברוורמן: מה שאתה רוצה תגיד לי, בדברים הטכניים.

אבישי ברוורמן: אני צריך יועצים שיגידו לי בעניינים המשפטיים, במהות אנחנו נכריע.

<איתי עצמון: ברגע שכתוב שהוא הצהיר, אני מניח שאגף הרכב הוא זה שייתן את כתב ההצהרה.

<אבנר פלור: נכון.

<איתי עצמון: ואני לא יודע מה הדרישות שתדרשו שם.

<איתי עצמון: זה מאוד כללי: הצהיר כי קיימת תשתית תחזוקה.

<עוזי יצחקי: שהוא יודע שיש לו מוסך שיטפל בו.

<לאה ורון: הוספתם: הוא הצהיר כי למיטב ידיעתו קיימת תשתית תחזוקה.

<עוזי יצחקי: הוספנו בכל הפרק.

אבישי ברוורמן: ובלבד שלא יידרש - - -

<איתי עצמון: לתקן את הרכב במוסך מסוים.

<שרית זוכוביצקי: לא אכפת לי, אבל זה לא קשור להצהרה.

אבישי ברוורמן: ובלבד שלא יידרש לתקן במוסך מסוים.

<איתי עצמון: או במוסך של עוסק מסוים.

אבישי ברוורמן: הקראה והצבעה.

גילה גמליאל: דוד גילה.

אבישי ברוורמן: דיוויד יש לו את החוכמה.

אבישי ברוורמן: הוא יודע שמים שקטים חודרים עמוק, והוא מתבטא כשהוא מתבטא.

אבישי ברוורמן: עד עכשיו הכול בסדר, נכון דיוויד?

<דיויד גילה: כן, לא ראיתי שום בעיה תחרותית.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, שרית, קראי את הוראת השעה.

<שרית זוכוביצקי: אקרא את הוראת השעה בהתאם למה שדיברנו.

<שרית זוכוביצקי: "הוראות שעה (א) בתקופה - - -"

<איתי עצמון: בתקופה של 24 חודשים החל מיום התחילה.

<שרית זוכוביצקי: " בתקופה שתחילתה 24 חודשים מיום התחילה - בסעיף 29(7)(ב), לא יקראו את הסיפה החל במילים "ומספר הקילומטרים שהרכב נסע אינו עולה על 150";" – זה תיקון שעשינו בסעיף 29 ופה אני מתייחסת לתיקון הזה.

<שרית זוכוביצקי: "יקראו את סעיף 31(א) כאילו – (א) ברישה, במקום "ואם הוא עוסק - הרכב הוא מדגם שאינו מיובא על-ידי ייבואן רכב מסחרי ומיועד להסעת נוסעים בשכר או להובלת טובין לצורך עסקי עצמי" ייבוא: "ואם הוא עוסק - הרכב מיועד לצורך עסקי עצמי"; (ב) במקום פסקה (1) ייבוא: "(1) הוא לא ייבא יותר מרכב אחד בשנה שבה מוגשת הבקשה לרישיון;";

אבישי ברוורמן: בסדר.

אבישי ברוורמן: אם כך, אנחנו הולכים להקראה - - -

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש לי הערה לגבי סעיף (ב).

<אבנר פלור: את שמה את שר האוצר באישור ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: באיזה עמוד, אבנר?

ישראל כץ: זה היה בהסכמת שר האוצר, לא היה כתוב באישור ועדת הכלכלה.

ישראל כץ: לא שיש לנו בעיה עם הוועדה, אבל לפרוצדורה.

<אבנר פלור: זה נכנס לחוק שעבר בקריאה, הכנסנו באישור ועדת הכלכלה.

ישראל כץ: זו טעות.

ישראל כץ: זה לא בגלל שיש פגיעה בוועדה, אבל אם יש הסכמה בין השרים למה - - -

<איתי עצמון: כתוב בכחול "באישור הוועדה".

גילה גמליאל: אבל אפשר לתקן את זה.

ישראל כץ: הסיכום היה "בהסכמה".

גילה גמליאל: אתם חושבים שזה צריך את אישור ועדת הכלכלה?

<עוזי יצחקי: בשביל מה?

<עוזי יצחקי: אין לך מספיק עבודה?

<איתי עצמון: אדוני, ברגע שמאריכים הוראה שקובעים בחקיקה ראשית זה תמיד מגיע לאישור ועדה.

<איתי עצמון: זה מה שמקובל.

ישראל כץ: אבל כאן זה בכוונת מכוון.

ישראל כץ: היתה כאן פשרה עם האוצר.

אבישי ברוורמן: סביר שלא אהיה פה כשהחוק ייושם, ומה שחשוב לי זה מה שטוב לאזרחי מדינת ישראל ולתפקוד טוב.

אבישי ברוורמן: איתי עצמון בשבילי זה כמו עורכת הדין אתי בנדלר, רק צעיר יותר.

ישראל כץ: זה נגד סרבול.

ראובן ריבלין: זה מעמדה של הכנסת, הפיקוח של הכנסת על הממשלה.

ראובן ריבלין: לי אין כל ספק שכל מה שהשר יבקש אנחנו נאשר, אבל יכול להיות שייבוא מישהו אחר במקומו, שלא נאשר.

ישראל כץ: כאן היתה פשרה עם משרד האוצר, שהיא בכלל על רקע זה שרשות המסים חוששת שהרכבים יימכרו בזול מדי ויהיו לה פחות הכנסות.

ישראל כץ: זו הסיבה.

ישראל כץ: זה גם דבר מוזר, לא נדון בו כרגע.

ישראל כץ: אבל אנחנו, שרוצים תחרות, קבעו כאן הוראת ביניים.

ישראל כץ: למה היה צריך להגביל, אגב?

ישראל כץ: אתה עושה חוק, אתה עושה אותו לתמיד.

ישראל כץ: הסכמנו להגביל, ועכשיו מדקדקים ב-24 חודש – אני מכבד את ההסכמות, אבל אם שר האוצר, כשבוחנים אתו את המציאות, משתכנע שאין בעיה והוא מסכים, ממשיכים פשוט את מה שוועדת הכלכלה כבר אישרה עכשיו, את החוק.

ישראל כץ: זו הכוונה.

<איתי עצמון: יש עוד שיקולים.

<לאה ורון: זו הארכת תוקפה של תקופת ההגבלה.

אבישי ברוורמן: זו חקיקה ראשית, אי אפשר.

ישראל כץ: לא, הוא יכול לבטל על ההתחלה.

<לאה ורון: רשאי בצו להאריך את תוקפה של הוראת השעה.

<לאה ורון: זה מה שאומר הסעיף.

אבישי ברוורמן: ישראל, על זה מדברים.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מאוד מכבד את השר כץ, אני שונא עודף ביורוקרטיה.

ישראל כץ: אגב, זה לא היה הסיכום.

ישראל כץ: אולי ניסחו אותו ככה.

ישראל כץ: הסיכום היה שאם שר האוצר מסכים אז זה ממשיך.

אבישי ברוורמן: יושב פה חבר הכנסת ריבלין, שהוא האדם שמגן על כבודה של הכנסת.

אבישי ברוורמן: ישראל, אנחנו נעביר את זה ככה.

<לאה ורון: הוא מקבל.

ראובן ריבלין: אין לך שום בעיה לקבל.

אבישי ברוורמן: השר מקבל.

<אורי זיסקינד: רשות המסים מאוד תומכת בהוזלה של רכבים.

ישראל כץ: הוראת השעה לא היתה צו.

ישראל כץ: אם זה היה צו, זה באמת מגיע לוועדה.

אבישי ברוורמן: ניסוח אחרון, כי אני רוצה להתקדם.

אבישי ברוורמן: ב-13:00 אני סוגר את הישיבה, אני רוצה להצביע על הנושא הזה.

<איתי עצמון: אני רוצה להציע: השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי להאריך את תוקפה של הוראת השעה לתקופה נוספת שלא תעלה על – איזו תקופה?

<איתי עצמון: אני לא חושב שראוי בחקיקת משנה להאריך את תוקפה של חקיקה ראשית ללא הגבלה.

<יערה למברגר: זה לא להאריך את התוקף.

<יערה למברגר: יש פה בלבול מסוים.

<יערה למברגר: זה לא כמו החוקים, כמו שהיה לנו בהיטל בצורת, שמאריכים את תוקפו של חוק.

<יערה למברגר: יש פה הרחבה מסוימת, זה לא כמו חוקים שבהם אנחנו - - -

ראובן ריבלין: למה?

ראובן ריבלין: אנחנו קובעים תקופה בחוק ונותנים סמכות לשר, באישורנו, להאריך את התקופה.

<יערה למברגר: זו הקלה, זה להאריך את ההקלה.

אבישי ברוורמן: רבותי, הקראה והצבעה.

<שרית זוכוביצקי: "השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי בצו להאריך את תוקפה של הוראת השעה שבסעיף קטן (א) לתקופה נוספת".

<איתי עצמון: "אישור" אומר שאני לא מכיר דגם כזה, שמאריכים ללא תקרה.

ישראל כץ: אני לא מכיר חוק שמגבילים בו באופן מלאכותי, משיקולים שהם לא שיקולים של - - -

<יערה למברגר: זו הקלה.

ראובן ריבלין: נשקול את זה - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, יהיה בג"ץ – נדון בו.

ראובן ריבלין: לא יהיה שום בג"ץ.

אבישי ברוורמן: אני צוחק, אבל הפרוטוקול לא יודע שאנחנו מדברים בצחוק.

אבישי ברוורמן: נעבור להצבעה.

<לאה ורון: חבר הכנסת ראובן ריבלין מצביע במקום חבר הכנסת צחי הנגבי.

אבישי ברוורמן: רבותי, מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: הצעת החוק נתקבלה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, נתקבל פה אחד.

אבישי ברוורמן: אני נותן לכם עשר דקות לסעיף הבא.

<עוזי יצחקי: אנחנו עוברים לסעיף 39, לתחרותיות.

<יורם בונן: אדוני, הנושא של התיקון לנוסח של סעיף 39, שמתייחס גם לסעיף הריכוזיות, שהוא נושא כבד, הנוסח הזה הופץ אתמול בערב.

<יורם בונן: אנחנו מבקשים, אם זה אפשרי, לאפשר להתארגן לעניין הזה, לטעון בצורה מסודרת.

<יורם בונן: זה לא נראה לי רציני, בכל הכבוד.

אבישי ברוורמן: אז ניקח סעיף אחר, שלא יאשימו בגניבת הדעת.

<יערה למברגר: נעבור לסעיף 13(א)(7), זו השלמה.

<יערה למברגר: הצבענו על כל סעיף 13, חוץ מסעיף (7) שדיבר על פגיעה בתחרות.

<יערה למברגר: הוועדה העירה, בצדק, שדיברנו באופן כללי על פגיעה בתחרות ולא על נושאים קונקרטיים.

<יערה למברגר: אז עשינו עבודה, בעזרה רבה של הרשות להגבלים עסקיים.

<יערה למברגר: הממונה על ההגבלים העסקיים קבע לפי סעיף 43 לחוק ההגבלים העסקיים, התשמ"ח-1988 כי הוא צד להסדר כובל או כי הוא בעל מונופולין שניצל לרעה את מעמדו בשוק לפי סעיף 29א רבא לאותו חוק, או הטיל עליו עיצום כספי בהתאם לסמכותו לפי סעיף 50ד(א)(1), (3), (4) - ואנחנו רוצים להוסיף גם (5) ו-(6) לחוק האמור.

<איתי עצמון: אני חושב שמבחינת ההפנייה צריך לכתוב 43א(1) ו-(5).

<איתי עצמון: אתם מדברים על קביעות הממונה על הגבלים עסקיים לפי הפסקאות האלה.

אבישי ברוורמן: אוקיי, תתקנו.

אבישי ברוורמן: תודה.

<יערה למברגר: ובסיפה 50ד(א)(1), (3) או (4) ואנחנו רוצים להוסיף (5) ו-(6) בנוסף למה שכתוב פה.

<איתי עצמון: זו עילה לביטול התלייה או הגבלה של רישיון.

<יערה למברגר: ואת (2) לעניין הפרת תנאים.

<עידית פרוים: נשמטו סעיפים קטנים (5) ו-(6).

אבישי ברוורמן: שמשמעותם?

<עידית פרוים: הפרת הוראה שנתן הממונה לגבי קבוצת ריכוז והוראת צו מוסכם.

<עידית פרוים: כמו כן, צריך להוסיף את הסיפה של סעיף (2) שמדברת על הפרת תנאי שקבע בית הדין או הממונה ביחס למיזוג.

<יורם בונן: באחת הישיבות הקודמות הגרסה הקודמת של סעיף 13א(7) נמשכה על-ידי הממשלה, בהמלצת היושב-ראש.

<יורם בונן: מה שמביאים לנו כאן זו הגברת בשינוי אדרת.

<יורם בונן: אני רוצה לחדד נקודה אחת, ויושבים כאן כבוד השר והממונה על ההגבלים העסקיים – השאלה בפני הוועדה איננה האם התנהגות שהממונה קבע שהיא הסדר כובל היא בסדר או לא בסדר.

<יורם בונן: אין שאלה בכלל.

<יורם בונן: דרך אגב, הממונה קבע בקביעה אזרחית, אין פה אפילו דרישה להרשעה פלילית, והשאלה היא האם זה מצדיק את שלילת הרישיון שלו.

<יורם בונן: בישיבה הקודמת אמרתי שכל חברות הביטוח, או לפחות הגדולות שבהן, הורשעו בבית דין על קרטל, לפי חוק ההגבלים העסקיים.

<יורם בונן: מישהו העלה על דעתו לקחת להן את רישיון המבטח?

<יורם בונן: אם ייקבע מחר שיש תיאום ריביות בין הבנקים, חלילה, מישהו מעלה על דעתו שייקחו להם את הרישיון לפי חוק הבנקאות?

<יורם בונן: הממונה מטפל כרגע באפשרות לקביעה שבעלי רישיונות לפי חוק הנפט הם צד להסדר כובל.

<יורם בונן: הממונה מעלה על דעתו שאם הוא יקבע את הדבר הזה הוא ייקח להם את רישיונות החיפוש?

<יורם בונן: האם הממונה מכיר עוד דוגמה אחת בחקיקה של מדינת ישראל שהוא קבע בקביעה אזרחית שיש הסדר כובל, שלוקחים את הרישיון לבעל עסק?

<יורם בונן: מי סוגר עסק על דבר כזה?

<יורם בונן: יש בית דין להגבלים עסקיים, יש סמכויות לממונה.

אבישי ברוורמן: עורך דין בונן הטענה שלך היתה מנוסחת נפלא, נתת את כל הדוגמאות, ורצה הגורל שלימינו של עורך דין עצמון יושב פרופ' גילה, הממונה על ההגבלים.

אבישי ברוורמן: מה תשובתך, דיויד?

<דיויד גילה: אני חושב שמכיוון שהמטרה של החוק הזה היא בעיקר עידוד התחרות ומניעת פגיעה בתחרות והרתעה של בעלי רישיונות, ומדובר רק בשיקול דעת של משרד התחבורה – זאת אומרת, זה לא שהרישיון יבוטל אוטומטית, אלא אחד מהשיקולים שיש למשרד התחבורה כדי לבטל רישיון, להתלות רישיון או לחדש רישיון זה גם השיקולים התחרותיים האלה – זה מתמצה אך ורק במצבים של פגיעה בתחרות.

<דיויד גילה: כלומר, איזושהי הפרה טכנית של החוק לא מופיעה שם, אלא רק מצבים שבהם הקביעה של הממונה מעידה על איזושהי פגיעה בתחרות.

<דיויד גילה: נראה לי לגיטימי שהמחוקק יוסיף את זה כעילה, שנמצאת בשיקול דעתו של משרד התחבורה.

אבישי ברוורמן: פרופ' גילה, תודה.

אבישי ברוורמן: והנקודה השניה שלך, בקצרה.

<יורם בונן: אני רוצה להשלים את הטיעון, אדוני.

<יורם בונן: אני מניח, למשל, שהתחרות בתחום הסלולר לא פחות חשובה, ועדיין אין בחוק התקשורת סעיף שמסמיך את שר התקשורת.

<יורם בונן: במה מתייחד ענף הרכב?

אבישי ברוורמן: הנימוקים שלך נהדרים.

אבישי ברוורמן: השאלה שלך היא למה עושים ברכבים מה שלא קורה במקומות אחרים.

<יורם בונן: נכון.

אבישי ברוורמן: נתתי לפרופ' גילה את הזכות להגיב.

אבישי ברוורמן: הוא אמר שהוא, בשיקול דעתו, חושב שזה ככה.

אבישי ברוורמן: עורך דין עצמון, רצית להוסיף?

<איתי עצמון: כן.

<איתי עצמון: רציתי להזכיר לוועדה שבגרסה הקודמת של הסעיף, כפי שהוצע על-ידי הממשלה, נאמר כי הממונה על ההגבלים העסקיים קבע כי בעל הרישיון פגע בתחרות.

<איתי עצמון: הסוגיה שעלתה בדיון היתה מה המשמעות של התיבה "פגיעה בתחרות".

<איתי עצמון: הצעת הממשלה כרגע, בעיניי, נותנת מענה לקושי הזה מכיוון שהיא מפרטת מה היא פגיעה בתחרות וקושרת את המונח הזה לעילות שקבועות בחוק ההגבלים העסקיים, ועילות מפורטות כפי שהקריאה עורכת הדין זוכוביצקי.

אבישי ברוורמן: אתה מחזק את מה שאמר פרופ' גילה.

<איתי עצמון: ברמה המשפטית, כרגע אני מבין את ההצעה.

<איתי עצמון: השאלה אם לקבוע עילה כזאת זו גם שאלה של מדיניות, כמובן.

<איתי עצמון: אבל ברמה המשפטית, עכשיו ההצעה הרבה יותר ברורה.

<יורם בונן: ברשות אדוני, אעבור לנקודה הבאה.

<יורם בונן: אני מבקש גם שהוועדה תשקול שלהבדיל מהדוגמאות שנתתי, לא מדובר כאן ברישיון להשתמש במשאב מדינה.

<יורם בונן: רוב הרישיונות הקלאסיים, יש גם הצדקה מהטעם הזה שהמדינה היא זו שנותנת לגוף פרטי להשתמש במשאב מדינה.

<יורם בונן: כאן לא מדובר על זה, וזה בוודאי שיקול, אם כבר הבחנה, להבחנה בכיוון ההפוך.

<יורם בונן: דיבר הממונה על זה שזה לא דבר פעוט ערך.

<יורם בונן: להבנתנו, הדבר הזה לא בא לידי ביטוי בנוסח של הצעת החוק.

<יורם בונן: אני בוודאי לא אסביר לממונה, אבל קביעה לגבי הסדר כובל, קביעה אזרחית, יכולה להיות גם בדברים שגם הממונה לא חושב שהם יורדים לשורשו של עניין.

<יורם בונן: אין פה שום רף של מהותיות, אין פה שום דרישה.

<יורם בונן: דוגמאות יכול בוודאי לתת הממונה לגבי דברים שהוא קבע לגביהם שהם הסדר כובל.

<יורם בונן: אני חושב שגם שר התחבורה לא חושב ברגע הזה שעל דבר כזה הוא היה מעלה על דעתו לשלול רישיון.

<יורם בונן: אז איפה החיבור הזה של רף המהותיות?

אבישי ברוורמן: אני שואל פעם אחרונה את פרופ' גילה: מה שאומר כאן עורך דין בונן בצורה ברורה הוא שיש הרבה מאוד נושאים שהם גם בתחום שיפוטך, יש אפילו משאבי טבע גדולים, שיכול להיות שהמשמעות שלהם היא רבה.

אבישי ברוורמן: במקרים האחרים אין את אותה שלילת רישיון וכאן יש.

אבישי ברוורמן: מה מייחד את נושא הרכב והתחבורה, שבנושא הזה אתה יותר חמור מאשר במקרים האחרים?

אבישי ברוורמן: אתה יכול להסביר את זה?

<דיויד גילה: קודם כול, אם היה את זה במקרים האחרים הייתי תומך גם במקרים האחרים.

<עוזי יצחקי: זאת ההערה הכי חשובה.

אבישי ברוורמן: מה שנאמר פה על-ידי פרופ' גילה זה דבר מאוד מאוד חשוב.

אבישי ברוורמן: עורך דין בונן שאל למה כאן שוללים רישיון ובכל הדברים האחרים לא.

אבישי ברוורמן: אומר פרופ' גילה שהוא חושב שגם במקרים האחרים צריך לשלול רישיון והוא מפנה את האצבע אליך, אדוני השר, כדי שתעביר את המסר לראש הממשלה והשרים.

אבישי ברוורמן: זאת התשובה, נכון?

<דיויד גילה: פחות או יותר, כן.

<דיויד גילה: אני רק אומר שאם היה עולה דבר כזה בשווקים אחרים – ריכוזיים או שווקים שיש להם בעיות תחרותיות – הייתי תומך בזה.

אבישי ברוורמן: הערה מאוד מאוד חשובה.

אבישי ברוורמן: רבותי, לכן אני מגיע להקראה.

אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו?

<ניל סמולט: אני עורך דין ניל סמולט מטעם "איילון מוטורס".

<ניל סמולט: אני חייב לחדד דבר אחד.

<ניל סמולט: נאמר כאן מספר פעמים שהסעיף הזה, כביכול, הוא סעיף ששולל רישיון.

<ניל סמולט: זה לא נכון.

<ניל סמולט: הסעיף נותן אפשרות, במקרים מסוימים, לשקול אם המקרה הזה מוצדק או לא מוצדק.

<ניל סמולט: חברים, האם יעלה על הדעת שישללו רישיון?

<ניל סמולט: יש מקרים שיעלה על הדעת, יש מקרים שלא יעלה על הדעת.

<ניל סמולט: אני לא רוצה לפרט את המקרים, אפשר לחשוב על המקרים והם שונים מכל הדוגמאות שהוא נתן, שמנסים לחסל את התחרות, למנוע כניסה של גורמים נוספים לתחרות.

אבישי ברוורמן: אנחנו מכירים הרבה מאוד מקרים שחזקים לא נותנים לחדשים להיכנס.

<ניל סמולט: חלילה, יהיו מקרי קיצון – יכול להיות שיצדיקו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עורך דין בונן, משפט אחרון.

<יורם בונן: הבקשה שלי אדוני, ואני רוצה לקחת את המשפט האחרון של הממונה – אם הממשלה באמת חושבת שצריך לשנות את הכללים, אז שהיא תעשה בצורה מסודרת על כלל הענפים.

אבישי ברוורמן: כשהמשיח יגיע הממשלה תעשה את כל הדברים הטובים.

<יורם בונן: שזה יחול גם על הענפים האחרים.

אבישי ברוורמן: מילה אחרונה לעורך דין שניידר.

<אודי שניידר: כשאנחנו מדברים על הסדר כובל, למשל, שמזכיר הסעיף הזה, הסדר כובל יכול להיות גם לא במקרה של פגיעה בתחרות אלא בגלל שהממונה על ההגבלים העסקיים הגיע למסקנה שזה עלול היה לפגוע בתחרות.

<אודי שניידר: לא צריך להוכיח שהיתה ממש פגיעה בתחרות.

<דיויד גילה: סליחה, זה תמיד היה המקרה.

<דיויד גילה: כל הסמכויות לפי חוק ההגבלים העסקיים זה פגיעה מסתברת בתחרות.

<דיויד גילה: בלתי אפשרי להראות פגיעה בתחרות.

אבישי ברוורמן: אין דטרמיניזם, הכל זה פרובביליטי, הכול זה בהסתברות.

<דיויד גילה: בהגדרה, כל המקרים האלה שהוזכרו הם מקרים בוטים.

<דיויד גילה: הממונה לא יוציא קביעה על משהו זניח או איזוטרי.

<דיויד גילה: אם הם הוציא קביעה סימן שההסדר עלול לפגוע בתחרות או שבעל מונופולין ניצל מעמדו לרעה בצורה שעלולה לפגוע בתחרות או בציבור.

<דיויד גילה: כל המקרים האלה, בהגדרה, הם מקרים בוטים של פגיעה בתחרות.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: רבותי, סיימנו.

אבישי ברוורמן: קראת את הסעיף, אז אני מעלה אותו להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: הצעת החוק נתקבלה.

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: את רוצה להעלות את סעיף 13(ה)?

אבישי ברוורמן: בבקשה לקרוא.

<שרית זוכוביצקי: "אדם שהמנהל ביטל את רישיונו למקצוע לפי סעיף זה לא יגיש בקשה לקבלת רישיון חדש אלא לאחר שחלפו שלוש שנים ממועד הביטול".

<שרית זוכוביצקי: אסביר מה כוונת הסעיף.

<שרית זוכוביצקי: כשאנחנו מבטלים רישיון בעילות לפי סעיף 13 אנחנו רוצים שיהיו תוקף ומשמעות לביטול, שאדם לא יוכל מיד למחרת לחדש את הרישיון.

<יערה למברגר: זה לגבי המקצועות.

<איתי עצמון: אולי תוכלי להזכיר מה הם המקצועות.

<שרית זוכוביצקי: יש לנו שלושה מקצועות: שמאי רכב, מתווכים בייבוא רכב ומנהל מקצועי של מוסך.

<איתי עצמון: האם התקופה של שלוש שנים רלוונטית לכל אחד מהמקצועות האלה?

<איתי עצמון: מה הרציונל בקביעת התקופה?

אבישי ברוורמן: רק להודיע לכם, היתה בשורה בישראל היום – העברנו את כל החוק לגבי חברות דירוג של אשראי, והוויכוח היה תמיד מתי קובעים שלוש, ארבע או שבע שנים.

אבישי ברוורמן: למה שלוש?

<יערה למברגר: סקרנו את החקיקה, יש הוראות דומות בחוקים רבים של תקופות צינון כאלה.

<יערה למברגר: מצאנו את המספרים אחת, שלוש, חמש ושבע.

אבישי ברוורמן: עשיתי פשרה היום – במקום שבע ארבע, בחברות הדירוג.

<יערה למברגר: לכן לקחנו את המספר שלוש, שראינו אותו בחקיקה דומה.

<איתי עצמון: השאלה היא אם אין צורך לסווג כאן בין המקצועות השונים.

<יערה למברגר: אנחנו לא יודעים.

<יערה למברגר: גם לא ראינו בחקיקה קווים - - -

אבישי ברוורמן: יש איזו בעיה?

<איתי עצמון: ההוראה היא כללית.

<איתי עצמון: יכול להיות שצריך לקבוע תקופות שונות לגבי כל אחד מהמקצועות.

<איתי עצמון: שמאי רכב הוא לא כמו מנהל מקצועי של מוסך והוא לא כמו מתווך לגבי ייבוא אישי.

אבישי ברוורמן: אני, מבחינה מקצועית, לא מסוגל לקבוע.

אבישי ברוורמן: נקבע שלוש.

אבישי ברוורמן: אבנר, יש לך תיקון?

אבישי ברוורמן: לא. יש הערות?

אבישי ברוורמן: אין.

אבישי ברוורמן: אנחנו מצביעים על הסעיף.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד

אבישי ברוורמן: הצעת החוק נתקבלה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: אני נועל את הישיבה.