ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 247, 2014-03-04 11:00

דוד אזולאי: בוקר טוב.

דוד אזולאי: אני פותח את דיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 102), התשע"ג-2013.

דוד אזולאי: אנחנו ממשיכים היום לדון בהסתייגויות ואני מודיע מראש שלא יהיו הצבעות שאני מניח שיהיו לפני ההצבעה על החוק.

דוד אזולאי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אורי מקלב.

דוד אזולאי: אני רוצה להתנצל בשם היושבת ראש שהודיעה שתאחר קצת ועד אז אני ממלא מקום.

דוד אזולאי: אל תדאגו, אין שינויים בקואליציה ואנחנו עדיין באופוזיציה.

אורי מקלב: תודה רבה אדוני היושב ראש, כל כך הרבה אנשים מכירים בתרומה שלך עת אתה יושב בראש ועדת הפנים.

אורי מקלב: זה לגמרי טבעי עבורם שאתה ממלא את מקום יושבת הראש.

דוד אזולאי: לכן אמרתי, כדי שלא יהיו אי הבנות בעניין הזה.

אורי מקלב: לא הרבה אנשים יודעים על השינויים ולא מבדילים ביניהם, במיוחד כשאתה מנהל את הישיבה בצורה טובה עם הרבה ניסיון.

דוד אזולאי: אני מודה לך.

אורי מקלב: אתה ודאי מכיר את החוק הזה מאחר ואתה ישבת בראש הוועדה בחלק ניכר מהישיבות שדנו בחוק הרפורמה לבנייה בקדנציה הקודמת.

אורי מקלב: החוק הזה, להבנתי – תומר היה בחוץ לארץ באותה שנה – הוא מיני מחוק הרפורמה לתכנון ובנייה.

אורי מקלב: דברים שהיו שם מוכנסים כאן אבל לא כל החוק.

אורי מקלב: לכן אין לי ספק במקצועיות שלך בנושא הזה.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, צוות הוועדה והאורחים.

אורי מקלב: אני אומר קודם כל בשקיפות שההסתייגויות האלה, לא אני יצרתי אותן אלא אני בסך הכול מייצג הסתייגויות שהגיעו לידי ואני מזדהה אתן.

אורי מקלב: לכן מצאתי לנכון להגיש אותן.

אורי מקלב: מי שעומד מאחורי הסתייגויות אלה, זה מוטי שהשתתף בכל הישיבות.

אורי מקלב: זה לא מדבר על נושאי הנדסאים או לא, אלא מדובר על הסתייגויות מקצועיות בעיני רוחו.

אורי מקלב: אני מאוד מעריך אנשים שיש להם מעורבות ציבורית גדולה שבאים לכאן על חשבון זמנם הלא חופשי ומשקיעים מאחר שהם רוצים לשפר ולייעל דברים.

אורי מקלב: ההסתייגות הראשונה היא בנושא ההגדרות.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על הנושא שנקרא מדגמית.

אורי מקלב: אנחנו רוצים שתהיה בקרת תוכן ובקרת ביצוע, אבל אי אפשר לתפוס את החבל רק בצד אחד, דהיינו, לומר שאנחנו עושים את הבקרה באופן מדגמי כאשר המטרה שלך היא ביקורת הרבה יותר על תכניות שמוגשות.

אורי מקלב: המדגמי הזה נותן פתח מאוד רחב לברוח מכל האחריות.

אורי מקלב: מי קובע איך יהיה המדגמי ומהו המדגמי?

אורי מקלב: כתוב שהשר יקבע.

אורי מקלב: אם אתה אומר יבדוק, הוא יבדוק, אבל כשאתה שם הגדרה ממעטת ואתה כותב באופן מדגמי, זה יכול לרוקן מתוכן את כל מה שאנחנו רוצים להגיע בבקרה, במיוחד כאשר זה נעשה בעקבות ועדת טייבה.

אורי מקלב: הנושא השני הוא הגדרות הוועדות.

אורי מקלב: אם אני קורא נכון, לפי החוק החדש יהיו שלוש ועדות, חוץ מהוועדה המחוזית.

אורי מקלב: תהיה ועדה מקומית, ועדה מקומית עצמאית וועדה מקומית עצמאית מיוחדת.

אורי מקלב: מה הולך, כמה הולך ואיך הולך לכל ועדה, אני לא ראיתי ואני חושב שצריך להגדיר זאת.

אורי מקלב: צריך להגדיר ולקבוע למשל שמעל חמישים יחידות דיור, מתחת לחמישים יחידות דיור - זאת ההצעה שלנו בעניין הזה – כדי שיקבעו את המדרג.

אורי מקלב: אם נאמר רק דברים של חידוש ופינוי, זאת הגדרה רחבה מדי כי יכול להיות שחידוש ופינוי-בינוי יכול להיות בשטח קטן ויכול להיות בשטח גדול, יכול להיות שהפינוי-בינוי יעשה מהפכה והרחבה של כל התכניות וצריכים כאן מבט יותר רחב.

אורי מקלב: יש פינוי-בינוי שיכול להיות בוועדה המחוזית.

אורי מקלב: זה שפעם היו שם כמה מבנים, זה עדיין לא מאפשר היום תכנון בדרך מהירה ולא רחבה יותר שנותנת את כל האימפוטים ואת כל המבט המקצועי.

אורי מקלב: אני מבין שההסתייגות הזאת הובנה ואם יש צורך, אני מוכן להרחיב בה.

אורי מקלב: ההסתייגות הבאה היא לסעיף 8.

אורי מקלב: במקום הנדסאי יבוא הנדסאי בתחום אדריכלות ההנדסה.

אורי מקלב: יש הרבה הנדסאים וצריך להגדיר.

אורי מקלב: לדעתי זה משהו טכני.

<תומר רוזנר: זה מוגדר.

<תומר רוזנר: זה מוגדר בהגדרה של הנדסאי.

<תומר רוזנר: מי הוא הנדסאי, סעיף ההגדרות מגדיר.

אורי מקלב: בסעיף ההגדרות כתוב הנדסאי?

<תומר רוזנר: של בניין.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: אתה מוותר על ההסתייגות הזאת?

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 12.

דוד אזולאי: יש כאן כמה סעיפים לפני סעיף 12.

דוד אזולאי: למשל סעיף 8.

אורי מקלב: עכשיו דיברתי עליו.

אורי מקלב: אני מוריד אותו.

דוד אזולאי: אתה עובר לסעיף 12.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אנחנו אומרים שאם אנחנו מגדירים ואומרים שיש כמה סוגי ועדות ואנחנו לא עושים שינוי גם בחברי הוועדות, מה הועילו חכמים בתקנתם?

אורי מקלב: אם אותם חברים בכל שלושת הוועדות, חלק מהסיבות לצוואר הבקבוק והזמן הארוך זה מאחר ויש עומס על הוועדות השונות.

אורי מקלב: זה שאתה עכשיו מפצל אותן לשלוש ועדות, זה עדיין לא מקל על הייעול ועל אופן תפקוד הוועדה.

אורי מקלב: אנחנו נחוקק חוק חדש ואותם חברים יהיו חברים בכל שלושת הוועדות.

אורי מקלב: יש כאן את מגבלת הזמן והליך הדיונים שלהם שייפגעו.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שכדאי לשנות בהרכב החברים, כך שיהיו כאלה שיהיו חברים בוועדה הזאת וכאלה שחברים בוועדה אחרת.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 14.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להחיל את זה גם על מכוני הבקרה, גם בהגדרה שמדברת על יחידת הבקרה של משרד הפנים.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להסמיך אותם לכל התפקידים השונים.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 21.

אורי מקלב: אחרי שנשלחו הודעות בדואר.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שהודעות בדואר או בדרך מקוונת, עדיין לא אומר שהדואר מגיע ליעדו.

אורי מקלב: כאנשי ציבור נתקלנו הרבה פעמים בתלונות על כך שאנשים לא קיבלו את ההודעות.

אורי מקלב: מכיוון שאנחנו יודעים שהיום אנחנו רוצים הרבה תכניות ולתת הרבה סמכות לוועדות האלה שדנות בדברים להם יש השלכה מהותית מאוד על זכות הקניין, על השלכות תכנוניות שיש על כל אחד שנמצא סמוך או שרואה את עצמו נפגע מתכניות מסוימות, אנחנו רוצים לכן להרחיב את זה כך שזה יהיה בדואר מהיר או באישור מסירה.

אורי מקלב: אני רוצה כאן את תשומת הלב של הייעוץ המשפטי.

אורי מקלב: בחלק מהסעיפים נאמר שאחרי שלושה ימים זה נחשב כאילו הוא קיבל את זה.

אורי מקלב: אני רואה את התאריכים שאני מקבל דואר כאן בכנסת ישראל ורואה שמזמן שהמכתב נשלח עד שהוא מגיע אלי עוברים הרבה יותר משלושה ימים ויש גם מכתבים שבכלל לא מקבלים אותם.

אורי מקלב: זאת השלכה דרמטית על אותו אחד שאנחנו חושבים שהוא יכול להיות בעל עניין בתכנית ואנחנו שולחים לו הודעה בדואר.

אורי מקלב: זה לא מספיק לשלוח הודעה בדואר.

דוד אזולאי: אתה מציע שבנוסף לכתוב דואר מהיר עם אישור מסירה.

<קארין טלמור: או דואר רשום.

דוד אזולאי: לא.

דוד אזולאי: דואר רשום לבד לא מספיק.

דוד אזולאי: חבר הכנסת מקלב מדבר על דואר רשום עם אישור מסירה.

אורי מקלב: אישור מסירה.

דוד אזולאי: אני מבקש שהנושא הזה ייבדק על ידכם.

דוד אזולאי: הערה אחת לחבר הכנסת אייכלר.

דוד אזולאי: יש כאן רשימת דוברים מגישי הסתייגויות.

דוד אזולאי: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת אורי מקלב ואחר כך ידבר חבר הכנסת חמד עמאר.

אורי מקלב: לרב אייכלר יש רק הסתייגות אחת ואין לי בעיה שיציג אותה עכשיו.

אורי מקלב: אם היושב ראש יאפשר לך, לי אין בעיה מה גם שאנחנו מסיעה אחת.

<בני ארביב: סעיף 48(א) מדבר על מסירה.

<בני ארביב: מי שאינו חבר מוסד תכנון, צריך לשלוח לו בדואר רשום.

<בני ארביב: זה כתוב בחוק.

<בני ארביב: אני מתייחס רק ל-(א).

דוד אזולאי: אני מבקש לתת לנו תשובה בנושא הזה עד הערב.

דוד אזולאי: ברשותך, חבר הכנסת אורי מקלב, אני יכול לעשות הפסקה דקה אחת כדי לאפשר לחבר הכנסת ישראל אייכלר מסיעתך להציג את ההסתייגות שלו?

אורי מקלב: בוודאי.

דוד אזולאי: עם הצגת ההסתייגות, תעביר אותה לצוות המשפטי.

ישראל אייכלר: כן.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיש הסתייגות לסעיף 157ב(א) לחוק העיקרי, שזה סעיף 46 להצעת החוק.

ישראל אייכלר: במקום המלים "רשות הרישוי המקומית", יירשם "רשות הרישוי שנתנה את ההיתר".

ישראל אייכלר: לעניין ההרשאה, מתכנן המחוז.

ישראל אייכלר: אותו דבר אני רוצה ביחס לסעיף 157ב(ב).

ישראל אייכלר: זאת ההסתייגות שאני מבקש להגיש.

<תומר רוזנר: לא הבנתי את החלק השני.

ישראל אייכלר: כנ"ל ביחס לסעיף 157ב(ב).

<תומר רוזנר: אמרת באותו סעיף שני דברים.

<תומר רוזנר: אמרת שאתה רוצה רשות הרישוי שנתנה את ההיתר.

<תומר רוזנר: מה החלק השני?

ישראל אייכלר: לעניין ההרשאה, מתכנן המחוז.

ישראל אייכלר: נוצר מצב שאי אפשר להתחיל לעשות משהו לפני שאין את ההיתר הזה.

דוד אזולאי: תעביר את ההסתייגות בכתב לצוות המשפטי.

דוד אזולאי: תשתדל לעשות זאת עוד היום.

דוד אזולאי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אני מודה לכם.

אורי מקלב: אני חוזר להסתייגויות הקודמות שלי, לסעיף 21.

אורי מקלב: ועדה מייעצת.

אורי מקלב: לא מדובר שם גם על האזרחים?

<תומר רוזנר: יש שם התייחסות.

<תומר רוזנר: בהחלט כן.

<תומר רוזנר: לאזרחים, זה בדואר.

אורי מקלב: אני מדבר על האזרחים.

אורי מקלב: אני רוצה את ההסתייגות שלי לגבי האזרחים.

<תומר רוזנר: הבנתי.

<תומר רוזנר: הם צודקים.

<תומר רוזנר: זה סעיף קטן (א).

<תומר רוזנר: יש סעיף שמתייחס לאזרחים.

אורי מקלב: סעיף (ב) הוא לחברי הוועדה.

<תומר רוזנר: נכון.

אורי מקלב: לחברי ועדה יש דואר מקוון ואני לא הולך על זה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת מקלב, כתוב כאן:

דוד אזולאי: רשום או דואר מהיר עם אישור מסירה.

אורי מקלב: אני מוכן למחוק את הרשום.

דוד אזולאי: לא הייתי מציע לך למחוק את הרשום.

דוד אזולאי: אני מציע רשום עם אישור מסירה ותמחק את המהיר.

אורי מקלב: מהיר נראה לי יותר טוב אבל אישור מסירה.

דוד אזולאי: רשום עם אישור מסירה.

אורי מקלב: יש רשום ויש אישור מסירה.

אורי מקלב: אני רוצה לומר לחבריי שנמצאים כאן שלא יהיה מישהו שיחשוב שזה שאנחנו מגישים הסתייגויות נפרדות זה לא בגלל שיש מצב יחסים חס וחלילה אלא בגלל שיש אצלנו פלורליזם שאולי לא קיים במפלגות אחרות.

אורי מקלב: חבר הכנסת יעקב אשר הגיש את ההסתייגויות שלו מתוך ראייה של השלטון המקומי ומתוך ההשקפה שלו בעניין.

אורי מקלב: לחבר הכנסת גפני יש נושא אותו אני מייצג בעניין הזה וזה ברוח החברה להגנת הטבע מאחר והוא חבר כנסת ירוק מאוד, עם חשיבה ירוקה והוא אפילו מצטיין בזה.

דוד אזולאי: הרב אייכלר, לפני שאדוני הולך, הצוות המשפטי מבקש איזושהי הבהרה ואני מבקש שהנושא הזה ייבדק.

<תומר רוזנר: ההערה של הרב אייכלר היא בהחלט הערה חשובה שצריך לבדוק אותה.

<תומר רוזנר: אני מבקש שמשרד הפנים יבדוק את הנושא ויתכן שנצטרך לקבל את ההערה הזאת שלא תהיה בצורת הסתייגות אלא כמשהו שיהיה בתוך ההצעה הסופית.

ישראל אייכלר: אני ממש מודה לך.

ישראל אייכלר: אני אעביר לך עוד מעט את הנוסח.

דוד אזולאי: אם זה יאושר, אתה לא צריך הסתייגות.

<תומר רוזנר: תעביר.

<תומר רוזנר: בכל מקרה, יכול להיות שזה יהיה בשינוי מסוים כי אתה דיברת בנושא של הרשאה שזה יהיה מתכנן המחוז, אבל לעתים ההרשאה ניתנת על ידי גורם אחר.

<תומר רוזנר: אתה מדבר על הגורם שנתן את ההרשאה ולאו דווקא מתכנן המחוז כי זה יכול להיות גם גורם אחר שנותן את ההרשאה.

אורי מקלב: אני חושב שהיה כדאי שהוועדה תעמוד על התיקון הזה מכיוון שכפי שאמרו לי – לא הייתי בקי בזה – בהגדרה מה נקרא הודעה מקוונת, זה יום אחד של עסקים, מה זה נקרא הגדרה בדואר, שלושה ימים.

אורי מקלב: אחרי שלושה ימים ששלחו בדואר, אנחנו רואים כאילו הדואר התקבל.

אורי מקלב: גם אם לא מקבלים את ההערה שזה אישור מסירה, שלושה ימים, זה זמן קצר מדי ומה לעשות שהדואר לא עובד בקצב הזה, דבר לו אנחנו עדים יום יום.

<תומר רוזנר: חבר הכנסת מקלב, ברשותך, אני מבקש לחזור אחורה להסתייגויות שלך לסעיפים 12 ו-14.

<תומר רוזנר: סליחה שלא אמרתי את זה קודם.

<תומר רוזנר: גם לפי ההסבר שנתת וגם לפי מה שכתוב, אני ממש לא מבין מה אתה רוצה שתהיה ההסתייגות.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שצריך לתת הגדרה, להגדיר מדרג במה כל ועדה דנה.

<תומר רוזנר: את זה הבנתי.

<תומר רוזנר: בהגדרות הבנתי.

<תומר רוזנר: אני מתייחס להסתייגות שלך לסעיף 12 ו-14.

אורי מקלב: זה 12.

אורי מקלב: גם נימקתי את זה.

אורי מקלב: אנחנו דיברנו על הגדרת מדרג.

אורי מקלב: ההסתייגות האחרת באה להגיד שבעצם קבענו שלושה סוגים של ועדות ואותם אנשים יהיו חברים בוועדות אלה.

<תומר רוזנר: אלה ועדות נפרדות.

אורי מקלב: בהגדרתן.

<תומר רוזנר: זה לא שיש באותו מקום שתיים או שלוש ועדות.

אורי מקלב: למה לא?

אורי מקלב: יכולות להיות באותו מקום.

אורי מקלב: באותה עיר.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: רק אחת.

<תומר רוזנר: בכל עיר יש רק אחת.

<קארין טלמור: או שהיא מהסוג הזה או שהיא מהסוג השני.

<תומר רוזנר: בכל עיר יש רק ועדה מסוג אחד.

<תומר רוזנר: היא יכולה להיות מסוג אחד, מסוג שתיים או מסוג שלוש, אבל בכל עיר יש ועדה אחת.

אורי מקלב: אותם יועצים מקצועיים, כהגדרתכם אלה שהם בעלי דעה מייעצת, הם יכולים להיות חברים רק בוועדה אחת?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אם הוועדה היא פחות פעילה ושר הפנים יראה שאפשר למנות אותו אדם לשתי ועדות, הוא יכול.

<קארין טלמור: בשתי רשויות שונות.

אורי מקלב: בסדר.

אורי מקלב: נעבור הלאה?

<תומר רוזנר: לא, עוד לא הבנתי את ההסתייגות.

אורי מקלב: תקבל את ההסתייגות הזאת.

<תומר רוזנר: לא הבנתי אותה.

יעקב אשר: אני אנסה להסביר אותה.

יעקב אשר: אני חושב שיש כאן נקודה נכונה.

<תומר רוזנר: אני אסביר למה אני לא מבין מה שאתה מציע.

<תומר רוזנר: בסעיף 12 מתייחסים לשלילת סמכויות של ועדה מקומית והעברתה לוועדה המחוזית.

<תומר רוזנר: אתה מדבר על הסעיף הזה ואומר העברת סמכויות מוועדה לוועדה שזה סעיף שהוא לא רלוונטי לעניין הזה.

<תומר רוזנר: אני פשוט לא מבין מה ההסתייגות שלך.

אורי מקלב: מה הסעיף הרלוונטי?

<תומר רוזנר: אני לא יודע למה אתה מתכוון, סליחה שאני אומר.

יעקב אשר: אני מבין שהכוונה כאן היא שלא יהיה מצב שבו יהיו אותם אנשים במספר ועדות שונות למרות שהן לא באותו עיר.

<קריאה: אם זאת אותה ועדה, אין בעיה.

יעקב אשר: אבל זאת לא אותה ועדה.

<קריאה: יש ועדה מקומית, ועדה מקומית עצמאית וגם מקומית עצמאית מיוחדת.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: בכל עיר יש אחת.

יעקב אשר: אולי לא התכוונו לזה, אבל ועדה מייעצת, יכול להיות שצריך טיפה מרחב ואולי זה גם יביא לתעסוקה במדינת ישראל.

יעקב אשר: בסופו של דבר שלא יהיו אנשים שבעצם מחזיקים מועצה ארצית מייעצת.

יעקב אשר: אולי זאת הייתה הכוונה וניסיתי לפרשן אותה.

<תומר רוזנר: אפשר להציע הסתייגות שאומרת מה שאמר חבר הכנסת אשר וההסתייגות היא בסעיף 8 ולומר שם שלא ימונה נציג בעל דעה מייעצת ביותר מוועדה אחת?

יעקב אשר: אחת או שתיים.

<תומר רוזנר: מה שתחליטו.

דוד אזולאי: באותו מקום?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: בכלל.

דוד אזולאי: אבל אם הוא יהיה במחוז אחר?

יעקב אשר: אל תשכח שצריך גם לבדוק אם אין לו ניגודי אינטרסים ודברים כאלה.

יעקב אשר: ברגע שאתה שם אותו בכמה מקומות, איך שלא יהיה יהיו לו ניגודי אינטרסים אם הוא בעל מקצוע בתחום הזה.

דוד אזולאי: אדוני אומר שהוא יכול להיות רק בוועדה אחת בלבד.

יעקב אשר: אחת או שתיים.

דוד אזולאי: ועדה אחת.

דוד אזולאי: למה שיהיה בשתיים?

<שאול אדם: אתה לוקח אדם שהוא לא אדריכל ואתה נותן לו ועדה אחת וזה עיסוקו כיועץ.

<שאול אדם: הוא לא אדריכל והוא לא מהנדס אלא הוא יועץ ששר הפנים החליט למנות אותו.

יעקב אשר: אני מסכים לשתיים.

יעקב אשר: הוא כן אדריכל או מהנדס.

<שאול אדם: לא, הוא לא חייב להיות.

<תומר רוזנר: חייב להיות.

יעקב אשר: אני חושש שיהיה מצב בו יהיו שלושה-ארבעה אדריכלים או מהנדסים בארץ שיחזיקו את חצי מדינת ישראל במידה מסוימת.

דוד אזולאי: ולכן, למה צריך שתי ועדות?

דוד אזולאי: אחת.

יעקב אשר: אני אומר אחת או שתיים אבל לא יותר.

יעקב אשר: עד שתיים.

<תומר רוזנר: בואו נשמע את משרד הפנים.

<תומר רוזנר: תסבירו למה כן ולמה לא.

<בני ארביב: הוא מדבר על סעיף 18.

<תומר רוזנר: הוא מדבר על סעיף 18 והוא מבקש להוסיף הערה שלא ימונה נציג בעל דעה מייעצת ליותר מוועדה אחת או שתיים.

<קארין טלמור: אני חושבת שצריך להשאיר את זה לשיקול דעת.

יעקב אשר: אותו יועץ הוא לא פקיד ממשלתי אלא הוא בעצם אאוט-סיידר.

דוד אזולאי: אומר חבר הכנסת אשר שאותו יועץ יהיה חבר בארבע ועדות.

<בני ארביב: כיוון שזה מינוי שר, כל העניין של ניגוד עניינים נבדק.

דוד אזולאי: עזוב ניגוד עניינים.

דוד אזולאי: אני כרגע לא מדבר על ניגוד עניינים.

דוד אזולאי: הוא עבר את הבקרה ואין לו ניגוד עניינים.

דוד אזולאי: אני מדבר על מצב שהוא נמצא בארבע ועדות וכך הוא מחזיק שליטה.

<בני ארביב: כן, אבל לפעמים זה מוצדק.

דוד אזולאי: אני לא יודע אם זה מוצדק.

<קארין טלמור: אם פעילות הוועדה באמת לא מצדיקה חצי יועץ, למה בעצם לא לאפשר לחלוק אותו עם ועדה אחרת?

דוד אזולאי: אם הוא בחצי משרה באותה ועדה, אפשר להוסיף לו עוד חצי משרה בוועדה נוספת, אבל אם הוא במשרה מלאה, למה צריך לתת לו עוד ועדה?

<קארין טלמור: מן הסתם הוא לא ימונה אלא ימונה מישהו אחר.

<קארין טלמור: לא נראה לי שזה נכון בחוק לקזז.

יעקב אשר: אגב, לא אוסרים על אותו אדריכל או מהנדס להמשיך לעבוד בעבודות פרטיות.

<תומר רוזנר: אם יש ניגוד עניינים, יאסרו עליו.

יעקב אשר: אלה אנשים שיש להם משרדים מספיק גדולים ואנחנו גם רוצים שהם יוכלו להתפרנס הלאה בעניינים שלו.

יעקב אשר: שיהיה חבר בוועדה אחת.

<בני ארביב: בואו נבחין.

<בני ארביב: אנחנו מדברים על מצב שאין ניגוד עניינים.

<בני ארביב: ברור שניגוד עניינים נבדוק.

דוד אזולאי: זה לא שייך לניגוד עניינים.

יעקב אשר: למה לא לפזר את זה יותר?

יעקב אשר: למה להשאיר את כל הביצים אצל שלושה-ארבעה אנשים בכל הארץ?

<בני ארביב: כי יש קושי למצוא את הנציגים שאין להם ניגוד עניינים.

<בני ארביב: בגלל שיש קושי והמספר שלהם הוא כנראה מוגבל, הנציגים האלה הם מאוד חשובים.

יעקב אשר: אני אגיד לך בדיוק הפוך.

יעקב אשר: אם אתה תמצא מישהו שאין לו קושי, שהוא בחמישה-שישה מקומות בו זמנית ואין לו ניגוד עניינים – או שהוא לא שווה כלום, הוא למד אדריכלות בקייב אולי לפני שכבשו את העיר קרים או באיזשהו מקום אחר.

יעקב אשר: אני אומר בדיוק הפוך.

יעקב אשר: אני רוצה מישהו שהוא טוב, שהוא עובד הרבה אבל אם אתה שם אותו במקום מסוים בארץ שם הוא לא עובד, אתה יודע שאין לך ניגוד עניינים.

יעקב אשר: תשקלו את זה.

יעקב אשר: אלה הערות בונות.

יעקב אשר: תומר, תן לי קרדיט.

<תומר רוזנר: בהחלט.

<תומר רוזנר: זה מתוך הניסיון הרב שיש לאדוני.

דוד אזולאי: צודק.

<קארין טלמור: עדיין זה נושא שצריך להישאר בסמכות השר ולא להיקבע בחוק ובטח לא בחקיקה ראשית.

דוד אזולאי: את מתכוונת לכך שהשר יכול למנות אותו לכמה ועדות?

<בני ארביב: אם היקף המשרה מצדיק ואין לו ניגוד עניינים, אנחנו לא חושבים שנכון להגביל את זה בחקיקה.

דוד אזולאי: אני חושב שצריך להגביל את זה.

דוד אזולאי: אתם אומרים שהוא יכול להיות חבר בארבע-חמש ועדות.

יעקב אשר: בתל אביב, חיפה ובירושלים וכך הוא שולט בשלושת-רבעי מדינת ישראל.

דוד אזולאי: אני מציע שנגיש הסתייגות בנושא הזה.

<תומר רוזנר: הם יבדקו את זה.

דוד אזולאי: הנושא הזה ייבדק.

דוד אזולאי: אני גם מצטרף להסתייגות הזאת.

אורי מקלב: לסעיף 8.

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: אדוני מבקש להגביל לכמה ועדות?

יעקב אשר: עד שתיים.

<בני ארביב: זה רק לנושא הספציפי הזה של שני נציגים בעלי דעה מייעצת ולא לפקידי ממשלה.

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: מי שהוא פקיד ממשלתי יכול להיות בכל הארץ.

יעקב אשר: הוא אורגן של המדינה.

יעקב אשר: כאן מדובר באאוט-סורסינג.

<בני ארביב: הוא מדבר על 3(א) ולא על 3 הקיים.

<קארין טלמור: רק על אלה שנוספו.

<קארין טלמור: על החדשים.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, יש כאן בקשה של חברנו חמד עמאר שיש לו הסתייגות אחת והוא באמצע ישיבת ועדת הכספים.

חמד עמאר: יש לי שתי הסתייגויות שכבר הוצגו.

דוד אזולאי: הרב אורי מקלב, אתה לארז' ומי אני שאסרב לך?

דוד אזולאי: בסדר.

חמד עמאר: אני אציג שתי הסתייגויות כאשר האחת היא לגבי קווי חשמל.

חמד עמאר: אני חושב שחבר הכנסת זבולון קלפה הציג אותה.

חמד עמאר: לגבי הטמנת קווי חשמל, צריך היתר מיוחד.

חמד עמאר: לא מזמן, לפני כחודש ימים, קיימתי דיון מיוחד בוועדת הכלכלה בנושא הזה של הטמנת קווי חשמל בישובים הדרוזים כי באמת אנחנו סובלים קשות מהנושא של קווי החשמל שחוצים חלקות אדמה.

חמד עמאר: שם קבעו את קווי החשמל לפני ארבעים-חמישים שנים ושמו אותם היכן שהחליטו לשים אותם.

חמד עמאר: לא היו תכניות מתאר, לא היה תכנון ולכן חצו חלקות אדמה ואנשים היום לא יכולים לבנות עליהן כשיש מחסור בחלקות אדמה.

חמד עמאר: אנחנו מבקשים להטמין אותם וכאן באים ואומרים שאם רוצים להטמין, צריך להוציא היתרים מיוחדים ומחריגים את חברת חשמל שצריכה להוציא את ההיתרים.

חמד עמאר: אני מבקש להשאיר את החוק כפי שהיה ולאפשר את הטמנת קווי החשמל.

חמד עמאר: ההסתייגות השנייה הוצגה על ידי חבר הכנסת אייכלר ואני מצטרף אליה.

דוד אזולאי: תודה רבה לך.

דוד אזולאי: אנחנו חוזרים לסדר היום.

דוד אזולאי: חבר הכנסת יעקב אשר, מה שביקשת לגבי הגבלה של מהנדס מקצועי.

<תומר רוזנר: נציג בעל דעה מייעצת.

דוד אזולאי: אתה מגיש את זה כהסתייגות?

יעקב אשר: אם צריך אני אגיש את זה כהסתייגות.

דוד אזולאי: אני חושב שכדאי להגיש את זה כהסתייגות.

דוד אזולאי: אני מציע שנגיש את זה כהסתייגות.

<תומר רוזנר: אנחנו רושמים אותה.

<רוני טיסל: או שזאת תהיה הסתייגות של חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: ביחד.

דוד אזולאי: בבקשה צרף גם אותי להסתייגות הזאת.

דוד אזולאי: אני חושב שהיא הסתייגות חשובה.

דוד אזולאי: תודה.

<בני ארביב: אני רוצה להוסיף בעניין הזה דבר אחד.

<בני ארביב: הנציגים האלה הם תנאי להסמכה.

<בני ארביב: זאת אומרת, בהמשך החוק מופיע שזה תנאי להסמכה.

<בני ארביב: אם יהיה מחסור בנציגים האלה בגלל התיקון הזה, לא נוכל להסמיך.

יעקב אשר: לא צריך להיות מחסור.

<בני ארביב: אני רק מציין זאת.

<תומר רוזנר: חבר הכנסת מקלב, אנחנו חוזרים להסתייגות בסעיף 12.

<תומר רוזנר: סליחה שאני אומר, אבל אני מתקשה להבין אותה.

אורי מקלב: יעקב אשר הסביר את ההסתייגות.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: סעיף 12, העברות בין ועדה לוועדה.

אורי מקלב: אנחנו מבטלים את זה.

<תומר רוזנר: אתה מוותר על ההסתייגות.

אורי מקלב: כן.

<תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף 14.

<רוני טיסל: כאן אתה מדבר על הנציגים, על כך שאתה רוצה שתהיה חלוקת תפקידים לאנשים שונים.

<תומר רוזנר: לזה התכוונת?

אורי מקלב: לסעיף 8.

<תומר רוזנר: את סעיף 21 הסברת ועכשיו אתה יכול לעבור לסעיף 25.

אורי מקלב: זה מתבטל כי אם אין לנו את הדבר הזה, גם סעיף 25.

<רוני טיסל: גם ההסתייגות לסעיף 1, הגדרות שונות?

<תומר רוזנר: הגדרות של הוועדה המקומית.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: מה זה מדגמית?

<תומר רוזנר: מדגמית זה סיפור אחר וכאן אתה לא חוזר בך.

אורי מקלב: לא.

<תומר רוזנר: בהמשך יש לך התייחסות לוועדות המקומיות השונות.

<רוני טיסל: הסתייגות לסעף 1, אתה אומר בסמכות הוועדה המקומית רוצים להגדיל את זה לפי יחידות דיור.

<תומר רוזנר: זה נשאר?

אורי מקלב: זה לא נשאר.

<תומר רוזנר: אנחנו מבטלים את זה.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 26 שיכול להיות שהיא מתייתרת.

אורי מקלב: הנציגים בעלי דעה מייעצת יהיו גם בוועדה המקומית?

<תומר רוזנר: רק בוועדה המקומית.

אורי מקלב: גם בוועדה מקומית רגילה?

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: בכל הוועדות.

אורי מקלב: בכל הוועדות המקומיות.

אורי מקלב: ועדה מקומית רגילה, אנחנו מסתייגים כי אנחנו חושבים שהיא מיותרת.

<תומר רוזנר: שלא צריך.

אורי מקלב: לא צריך.

<רוני טיסל: לא צריך נציגים בעלי דעה מייעצת.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אני חושב שהם יוסיפו קושי לוועדה.

אורי מקלב: אנחנו גורעים מהסמכויות של חברי הוועדה המקומית ואנחנו מסבכים.

<תומר רוזנר: ההסתייגות הזאת תהפוך גם לסעיף 18.

אורי מקלב: אין בעיה.

אורי מקלב: המיקום לרשותכם.

אורי מקלב: מבחינתי אין לזה משמעות.

אורי מקלב: אני לא צריך להרחיב את ההסבר למה אנחנו חושבים שבוועדה מקומית לא צריכים את בעלי הדעה המייעצת.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 27.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים דירה שאינה עולה על 140 מטרים.

אורי מקלב: למה נקבנו במספר 140 מטרים?

אורי מקלב: כי 140 מטרים זה סך כל המטרים שמאפשרים להגדיר את הדירה כהרחבת דיור.

יעקב אשר: גם לגבי היטל השבחה נקבע 140 מטרים.

אורי מקלב: זה עלה.

אורי מקלב: אני חושב שפעם זה היה 120 מטרים.

<תומר רוזנר: נכון.

אורי מקלב: היה תיקון לפני מספר שנים שנדמה לי שחבר הכנסת פרוש העביר אותו.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים שזה יהיה בסמכות מקומית ובתנאי.

אורי מקלב: שזה יהיה בסמכות מקומית ולא יצטרך, גם אם יש שינוי בהגדלת אחוזי בנייה, ובלבד – לא כתבתי את זה, אבל במחשבה שנייה – שלא יהיה יותר משלושים אחוזים מהדירה.

אורי מקלב: דהיינו, אם ההרחבה היא עד 140 מטרים והדירה במתכונתה היא תשעים מטרים או משהו כזה, אפשר להוסיף עד חמישים אחוזים מגודל הדירה ללא צורך בוועדות המחוזיות.

<רוני טיסל: היום הסמכות של הוועדה המקומית היא עד 140 מטרים.

<תומר רוזנר: תהיה, אם החוק יאושר.

אורי מקלב: אני רוצה שזה יהיה בצורה של היתר.

יעקב אשר: לפי החוק החדש זה יהיה בסמכות ועדה מקומית.

<רוני טיסל: לא יצטרכו תכנית עבור זה?

אורי מקלב: לא צריך תכנית.

אורי מקלב: כדי לקצר את הזמן, לא צריך תכנית.

אורי מקלב: אין כאן שינוי משמעותי.

<תומר רוזנר: אתה מתכוון לתהליך של הקלה.

אורי מקלב: של הקלה.

יעקב אשר: 120 מטרים זה תהליך של הקלה?

<תומר רוזנר: לא.

אורי מקלב: אם אנחנו הולכים על רפורמה, הולכים על קיצור הליכים, אנחנו רוצים לקצר וזה מהפך.

אורי מקלב: אם אתה שואל אותי מה נקרא מהפך, אדוני היושב ראש, זה נקרא מהפך.

אורי מקלב: אתה נותן בהרחבות דיור.

אורי מקלב: לא אומר שדירה של חמישים מטרים תוכל להיות ל-140 מטרים, דבר שהוא כמעט לא מציאותי, אבל שייתנו תוספת.

אורי מקלב: אני מוכן להגביל לפחות מחמישים אחוזים.

אורי מקלב: ארבעים אחוזים.

דוד אזולאי: ארבעים חוזים מהדירה הקיימת.

אורי מקלב: תוספת של עד ארבעים אחוזים.

אורי מקלב: אני חושב שזה נותן פרופורציה.

אורי מקלב: אתה לא עושה שינויים דרמטיים בדירה אבל אתה עושה הליך הרבה יותר קצר.

דוד אזולאי: מה עמדת הממשלה בעניין הזה?

<בני ארביב: הסעיף הזה של הרחבת דירה עד 140 מטרים נכלל בתכנית מצומצמת, בסעיף של תכנית מצומצמת כאשר לוחות הזמנים והפרוצדורה הרבה יותר קצרה.

<בני ארביב: אנחנו חושבים שכדאי להשאיר את זה בתכנית המצומצמת ולא לאפשר את זה במסלול של הקלה.

דוד אזולאי: מדובר על הרחבה של 140 מטרים מרובע.

דוד אזולאי: במקור, כמה היא?

<בני ארביב: עכשיו זה לא מוגבל.

אורי מקלב: אני הגבלתי את זה.

אורי מקלב: אמרתי שצריך להיות במקור שהתוספת לא יותר מארבעים אחוזים משטח הדירה.

אורי מקלב: אם הדירה היא מאה מטרים, אתה יכול להוסיף ארבעים מטרים.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, אתה מבקש לתת הקלה להרחבת דירה לשטח של עד 140 מטרים ולא יותר מארבעים אחוזים משטח הדירה.

אורי מקלב: כן ואני גם מוכן לצמצם את זה ולומר שמדובר בבניין ולא בשכונה.

אורי מקלב: זאת אומרת, לצמצם את זה לתכנית נקודתית.

דוד אזולאי: להגביל את זה במטרז'.

אורי מקלב: במסגרת הקלה אבל אני מוכן להגביל ולומר לא כל הרחבה.

אורי מקלב: אם מדובר בתוספת של מטרים רבים, זה שינוי משמעותי ואולי צריך תכנית, אבל אם אנחנו מדברים על תוספת שמבחינתנו היא תוספת מינורית, היא תוספת קטנה יותר של עד ארבעים אחוזים, היא לא תוספת גדולה ולכן היא יכולה להיות בתהליך הרבה יותר מהיר.

אורי מקלב: ההליך צריך להיות הליך יותר מהיר.

<תומר רוזנר: הממשלה מתנגדת.

אורי מקלב: אני חושב שזאת רפורמה אמיתית וזה יכול להקל על העומס בוועדות.

דוד אזולאי: נכון.

אורי מקלב: זאת גם בשורה לציבור וזה גם יוזיל באופן דרמטי.

אורי מקלב: מי שיודע כמה עולה להגיש היום תכנית בגלל הסחבת בוועדות, זה משהו יקר מאוד וכך אנחנו משאירים את זה בפרופורציה.

אורי מקלב: אני מוכן לדבר על האחוזים ובעניין הזה אנחנו יכולים להיות גמישים.

יעקב אשר: אני רוצה להשלים מבט נוסף כי אנחנו מדברים על דיור בר השגה ורוצים לעודד דירות קטנות בפרויקטים חדשים.

יעקב אשר: זה אומר שאם אנחנו הולכים להציף את הארץ בדירות קטנות, שזה טוב ומצוין, ברגע שאתה נותן כלי יותר קל לאנשים להיות משפרי דיור במקומם ולא דווקא לחפש דירת ארבעה חדרים במקום אחר, אתה נותן איזשהו בלאנס נכון בהסתכלות הכללית.

יעקב אשר: יהיה לך מאגר גדול של דירות קטנות והמאגר של דירות יותר גדולות יבוא מתוך הרחבה של משפרי דיור בצורה אחרת.

דוד אזולאי: יותר מזה.

דוד אזולאי: אומר חבר הכנסת אורי מקלב שהוא לא נעול על ארבעים אחוזים.

אורי מקלב: אני מוכן להיות גמיש גם בסדר גודל.

אורי מקלב: יכול להיות שאם מדובר במשהו גדול, על זה צריך להגיש תכנית אבל אפשר לצמצם.

דוד אזולאי: ליועץ המשפטי יש הערה.

<תומר רוזנר: אני רוצה שתיקח בחשבון שאם זה במתכונת של הקלה, זה יכול לפגוע בצדדים שלישיים.

<תומר רוזנר: זאת אומרת, הממשלה הציעה מסלול מקוצר לדברים האלה, כך שאפשר יהיה לעשות את זה בתהליך מאוד מאוד מהיר של תכנית מצומצמת שבעצם היושב ראש מחליט עליה לבד והוא מפקיד אותה ויש דיון אחד בוועדה המקומית.

<תומר רוזנר: ההצעה של הקלה, המשמעות שלה היא שהיא הצעה פחות מאוזנת במובן הזה שאם ההרחבה הזאת פוגעת בשכנים למשל, אין להם סעד של פיצוי כאשר בתכנית יש להם.

<תומר רוזנר: ביקש ממני יושב ראש הוועדה להבהיר ואני עושה זאת.

<תומר רוזנר: אין להם זכות לפיצוי.

דוד אזולאי: יש להם זכות להתנגד.

<תומר רוזנר: להתנגד יש להם.

<תומר רוזנר: בשני המקרים יש אפשרות להתנגד, מבחינה זאת זה אותו דבר.

אורי מקלב: אבל זה לא בהפקדה.

אורי מקלב: צריך להיות תהליך של הפקדה.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: בתהליך שהממשלה הציעה יש תהליך הפקדה מהיר.

אורי מקלב: מה זה מהיר?

אורי מקלב: זה תהליך של הפקדה.

<תומר רוזנר: לא, זה בדיוק העניין.

<תומר רוזנר: הם הציעו מסלול מקוצר לזה.

<תומר רוזנר: הציעו מה שנקרא תכנית מצומצמת.

יעקב אשר: איפה מתקצר במצומצמת?

<תומר רוזנר: במצומצמת אין דיון הפקדה בוועדה המקומית, הוא מגיש את זה ישירות.

יעקב אשר: ליושב ראש יש סמכות.

<תומר רוזנר: סמכות של היושב ראש.

<תומר רוזנר: הוא מקבל חוות דעת של המהנדס שלו אם זה בסדר ואז הוא מפקיד את זה ישר בלי דיון בוועדה המקומית.

<תומר רוזנר: בעצם הוועדה המקומית דנה רק פעם אחת בהתנגדויות, מה שהיא עושה גם בהקלה.

יעקב אשר: שישים ימים כמו בתב"ע?

<תומר רוזנר: בהתנגדות, כן.

דוד אזולאי: על איזה פיצוי אדוני מדבר?

<קארין טלמור: סל הזמנים הוא קצר יותר.

<תומר רוזנר: הרבה יותר קצר.

<קארין טלמור: שמונה חודשים.

<תומר רוזנר: בהקלה אין זמנים.

<תומר רוזנר: יש עיריות, לא בני ברק כמובן, שלוקח להן לדון בהקלה שנה או שנה וחצי.

אורי מקלב: הממשלה מדברת על עד 24 מטרים?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: עד 140 מטרים.

אורי מקלב: היא לא הגדירה את זה באחוזים.

<תומר רוזנר: לא.

דוד אזולאי: לא הבנתי לגבי הפיצוי.

<תומר רוזנר: אני אסביר.

<תומר רוזנר: יש בחוק הוראה שאומרת שאם יש תכנית שפוגעת בצד שלישי, הוא יכול לתבוע – לא תמיד הוא מקבל אבל הוא יכול לתבוע – פיצוי על הנזק שנגרם לו, על הפגיעה בנכס שלו.

<תומר רוזנר: למשל, אם אני קומת קרקע ואתה מעלי, והתוספת שלך בעצם גורמת לכך שאני לא מקבל יותר אור לדירה, נגרם לי נזק מסוים.

<תומר רוזנר: במקרה הזה, אם זה בתהליך של תכנית, אני יכול לתבוע פיצויים.

<תומר רוזנר: אם זה במסגרת של הקלה, אני לא יכול.

אורי מקלב: בכל אופן, יש שתי הגשות.

אורי מקלב: יש הגשה של התכנית ויש את ההיתר.

אורי מקלב: כאן אנחנו מבקשים שזה יהיה תהליך אחד, שזה יהיה במסגרת הקלה ואז יינתן היתר.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שאלה תהליכים שאורכים זמן.

אורי מקלב: בהצעת הממשלה יש שתי הגשות, פעם אחת הגשה כתכנית ופעם אחת אחרי כן שלב ההיתר.

אורי מקלב: בהסתייגויות שלנו זאת בעצם הגשה אחת.

אורי מקלב: מה התהליך בזמנים, אני מבין שזה גם תלוי ברשויות שאני לא יכול לומר שיש לכולן שפה אחת.

אורי מקלב: בעיריית ירושלים לוקח היום שנה וחצי להוציא היתר, כך שאתה מבין שזה כמו במקרה של תכנית.

אורי מקלב: לומר לך שאני עושה טוב עם כולם?

אורי מקלב: אני לא יודע.

<תומר רוזנר: רשמנו את ההסתייגות.

דוד אזולאי: אני מציע שתשאיר את ההסתייגות ולא תוריד אותה.

אורי מקלב: כרגע אני לא מוריד אותה אבל אני עוד אבדוק את העניין הזה.

דוד אזולאי: במסגרת הוויתורים שלך, יש לי בקשה אליך.

דוד אזולאי: יושב כאן חבר הכנסת דוד צור יש לו הסתייגות.

אורי מקלב: אין שום בעיה.

אורי מקלב: הוא יכול להעלות את ההסתייגויות שלו.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דוד צור מצטרף להסתייגות של חבר הכנסת חמד עמאר ובבקשה, תציג אותה.

דוד צור: אני חושב שההחרגה בסעיף 49 של חברת חשמל בתשתיות שהיא אמורה להניח היא החרגה לא נכונה.

דוד צור: צריך להשאיר את זה כדי להקל על התהליך במסגרת כלל התשתיות שמאפשרות את קיצור הדרך, כפי שגם משרד הפנים לדעתי הציע.

דוד צור: לכן אני מצטרף להסתייגות של חבר הכנסת חמד עמאר.

דוד אזולאי: הצוות המשפטי, יש כאן הערה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת דוד צור מבקש להצטרף להסתייגות של חבר הכנסת חמד עמאר.

<תומר רוזנר: אין בעיה.

<תומר רוזנר: רשמנו.

דוד אזולאי: תודה רבה לך אדוני.

דוד אזולאי: אנחנו חוזרים לחבר הכנסת אורי מקלב וליושבת ראש הקבועה של הוועדה, בבקשה.

דוד אזולאי: (היו"ר מירי רגב)

מירי רגב: מי מעלה עכשיו את ההסתייגויות?

דוד אזולאי: אורי מקלב.

דוד אזולאי: סיימנו את כל ההסתייגויות ונשארו רק ההסתייגויות של אורי מקלב.

<תומר רוזנר: הסתייגויות של אורי מקלב ודיור בר השגה.

מירי רגב: אנחנו לא עומדים בלוח הזמנים כי ב-12:00 היינו צריכים להתחיל את ההסתייגויות לגבי דיור בר השגה ויש לנו עוד דיון על מימון המפלגות של כל הסיעות שאם לא נאשר אותו עד מחר, הן יתחילו לשלם מכספן וזה לא הוגן.

<תומר רוזנר: אם אתם רוצים היום, אתם צריכים פטור מחובת הנחה.

מירי רגב: נעשה פטור מחובת הנחה.

<תומר רוזנר: צריך להיערך לזה.

מירי רגב: אורי, בבקשה.

מירי רגב: אני מבינה שהגעת לסעיף 27.

אורי מקלב: בסעיף הבא מדובר על שטחי שירות.

אורי מקלב: לכאורה זה אותו סעיף כמו הסעיף הקודם אבל יכול להיות שכאן יש שוני שכן נשאיר אותו במתכונת הזאת מכיוון שיש אנשים שרוצים לטפל רק בשטחי השירות בלי צורך להגיש שתי הגשות ויכול להיות שזה יקל עליהם.

אורי מקלב: למשל, דירות שאושרו על ידי תכנית שבס אין להן השפעה על שטחי השירות.

אורי מקלב: שבס מדבר על שטחים עיקריים ולא מדבר על שטחי שירות.

אורי מקלב: יכול להיות שאנשים אחרי כן רוצים לשנות גם בשטחי שירות וזה לא היה.

אורי מקלב: לכן תהליך מהיר בשטחי שירות, אפשר להוסיף את זה אבל כפי שאמרתי, הגשתי את זה.

<תומר רוזנר: אתה מבקש את זה כהקלה.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: גם בסעיף הזה.

אורי מקלב: אנחנו עוברים לסעיף 27.

מירי רגב: אלה הסתייגויות שונות מההסתייגויות שהעלה יעקב אשר?

מירי רגב: הוא היה ראשון המסתייגים.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: הסברתי את זה ואמרתי שאנחנו מגישים בנפרד, כל אחד מההיבט שלו.

אורי מקלב: אצלנו בדגל התורה יש פלורליזם.

יעקב אשר: כמו בליכוד.

אורי מקלב: ממש.

מירי רגב: אני לא מגיבה.

אורי מקלב: לסעיף 27.

אורי מקלב: הסעיף הזה הוא סעיף מאוד מהותי, ודאי בפרקטיקה שאני הייתי עד לה.

אורי מקלב: לא פעם מאשרים תב"עות גדולות ומחליטים על סטייה ניכרת מהתכנית.

אורי מקלב: כשבאים לדון באופן מעשי, יש דברים שהם שלא סבירים, שינויים שהם מאוד מאוד קלים וזה בדיוק המקום לתת לוועדה המקומית את הסמכות לאשר לעשות את השינויים האלה בלי שצריך תכנית כוללת, מה שנקרא תב"ע.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על תיקונים קלים בתכלית התכנית.

אורי מקלב: יש לא מעט תכניות גדולות לגבי הרחבות דיור וכדומה שמכניסים, ולו רק בגלל שהוועדה לא נכנסה לכל התהליך וכותרת שכל דבר מהווה סטייה ניכרת מהתכנית.

אורי מקלב: זה בדיוק המקום לוועדה מקומית, אם אנחנו רוצים לעשות את הרפורמה, לתת לה את שיקול דעת והאפשרות להקלות או לשינוי מתכנית כאשר לא מדובר על שינוי מהותי.

אורי מקלב: למשל בניין שמתברר שהבניין הזה מדורג באופן כזה ששתי הקומות הראשונות הן דבר אחד והקומות העליונות הן כאילו יחידה נפרדת, כמו עמודה, אבל אין שום קשר.

אורי מקלב: אמנם הרשות המקומית רואה את זה כעמודה אחת אבל הבניין בנוי בצורה כזאת שאין קשר בין שתי הקומות הראשונות ליתר הקומות שבנויות בסטייה מהבניין.

אורי מקלב: אפשר להביא הרבה דוגמאות כאלה.

אורי מקלב: אני יכול להראות לכם דוגמאות כאשר יש תכנית שמדברת על סגירת חלון של דירה.

אורי מקלב: נתקלתי בלא מעט תכניות כאלה כאשר לשכן ניתנת הרחבה וסטייה – וכל סטייה מהתכנית נקראת סטייה ניכרת – כאשר באופן מעשי אתה לא נותן לו אפשרות לעשות שינויים שמתבקשים מאליהם כי בדיוני הוועדה המחוזית לא התייחסו ספציפית לכל דירה ודירה.

<תומר רוזנר: אדוני מבקש לרשום כהסתייגות שניתן יהיה לתת הקלה למרות האמור בתכנית אם אין בכך פגיעה מהותית במה שהגדרת.

<תומר רוזנר: זה גם תיקון לסעיף 151.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אומרים שפתיחת חלון יכולה להפוך לסטייה ניכרת.

מירי רגב: זה רק לרווחת חיי אותו אדם ולא מפריע לאחר.

אורי מקלב: את סעיף 28 אני מוריד.

אורי מקלב: הוא ממילא יורד.

אורי מקלב: הסתייגות מהותית שמצד אחד ויתרנו על סעיף פרסום ואנחנו חושבים שיש גם דברים קטנים שהם לפעמים פטור מהיתר בדרך מקוצרת ועדיין צריך למצוא את הדרך כדי להודיע על כך לשכנים.

אורי מקלב: זה גם ימנע לאחר מכן הגשות תביעות לבתי משפט ושם הזמן ארוך.

אורי מקלב: אני אומר בגילוי נאות גם כי חבריי מסיעת ש"ס הציעו הצעה לגבי רמפה לנכה, לעשות את זה בדרך מקוצרת בלי שכנים.

אורי מקלב: אני אמרתי שאני מכיר הרבה רמפות שנבנו עבור שכנים.

אורי מקלב: אנחנו מאוד רוצים לעזור לנגישות נכים במיוחד כשהם גרים בדירות אבל מה לעשות שהרמפה הזאת הסתירה וגרמה לנזק מהותי לשכן שגר מתחתיה.

אורי מקלב: בהסתייגות הזאת אנחנו חושבים שבדרך גורפת פטור מפרסום יכול לפגוע בשכנים.

<תומר רוזנר: לגבי פטור מהותי, אין בקשה כך שאין מה לפרסם.

<תומר רוזנר: אם אני מבקש להתקין דוד שמש, אני לא צריך להגיש בקשה לאף אחד, לפי התקנות כאשר יאושרו.

<תומר רוזנר: אין כאן בקשה ולכן אין מה לפרסם.

<תומר רוזנר: אתה מבקש רק לגבי רישוי בדרך מקוצרת, אתה מבקש לפרסם.

<תומר רוזנר: אני רק אציין שאם זאת בקשה שתואמת תכנית, היא לא מפורסמת כמו כל בקשה אחרת להיתר שתואמת תכנית.

<תומר רוזנר: אם יש בתוך הבקשה דרישה להקלה או לשינוי ממה שכתוב בתכניות, היא מתפרסמת כמובן כמו כל בקשה אחרת להקלה.

<תומר רוזנר: זה המצב כרגע.

<תומר רוזנר: אתה מבקש שבכל מקרה, גם אם הבקשה תואמת את התכנית, אתה כאילו מקשה על מבקשי ההיתר, צריכה להתפרסם בדרך מקוצרת.

<תומר רוזנר: האם אני מבין נכון?

אורי מקלב: אני אשקול.

אורי מקלב: בינתיים אני אשאיר את ההסתייגות אבל אני אשקול אותה.

<תומר רוזנר: אבל לא לגבי פטור.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: רק לגבי פטור.

<תומר רוזנר: רק לגבי בקשה בדרך מקוצרת.

אורי מקלב: ודאי.

<בני ארביב: גם לגבי רישוי בדרך מקוצרת, מה שנקרא התנגדות שכנים, יש.

<תומר רוזנר: נכון.

<בני ארביב: כדאי להבהיר את זה.

<תומר רוזנר: צריך להבהיר שגם אם בקשה מוגשת שלא בהסכמת כל דיירי הבית בבית משותף ואפילו שהיא תואמת תכנית והיא לפי התקנות, הם מקבלים הודעה והם יכולים להתנגד.

מירי רגב: אם כן, זה מוסדר.

יעקב אשר: זה בסדר.

יעקב אשר: זה די מכסה את זה.

<תומר רוזנר: אדוני מוותר על ההסתייגות?

אורי מקלב: אני מושך את ההסתייגות.

מירי רגב: זה היה סעיף 41.

מירי רגב: עכשיו סעיף 48.

אורי מקלב: זה סעיף שרשור.

אורי מקלב: אם מקבלים את ההסתייגות בהגדרה של מה זה נקרא לא מדגמית, כמובן צריך לתקן את זה גם בסעיף הזה של תפקידי מכון הבקרה.

אורי מקלב: הסתייגות לסעיף 48, הוספת מכוני בקרה.

אורי מקלב: כאן אני מבקש להחמיר בהכשרה של האדריכלים.

אורי מקלב: אנחנו מייצרים כאן עכשיו ממד חדש של בקר והכשרת אנשים כבקרים.

אורי מקלב: גם אדריכל, אמנם יש לו הכשרה מקצועית מאוד גבוהה בתכנית מבנים, עדיין זה באופן תיאורטי.

אורי מקלב: כדי שהוא יקבל באופן מעשי ואוטומטי את הרישוי להיות בקר, הוא צריך לעבור הכשרה בנושא הזה ואני לא חושב שצריך לפטור אותם מהכשרה להיות בקר או בקר מורשה.

מירי רגב: אנחנו נשקול לקבל את ההסתייגות הזאת.

אורי מקלב: סעיף 48 הוא סעיף שאני מתחבט בו וכאן אני אבקש עזרה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לתת גמישות דווקא לשר שהוא יכול לבטל או להחזיר מצב לקדמותו בפרק זמן שהוא יבחן היעדים לא עומדים במבחן המציאות.

אורי מקלב: כאשר היעדים לא עומדים במבחן המציאות, הסמכות בידו להשהות או לבטל לגמרי.

אורי מקלב: לא פעם אנחנו נתקלים במצב שאנחנו עשינו שינויים וגם אם הם לא צלחו או חלקם כן צמחו אבל לא לגמרי, אנחנו מקבלים היום את זה כמקשה אחת.

אורי מקלב: כשהשר צריך לשנות, הוא לא יכול כי הוא צריך להביא חוק חדש ולא פעם נגרמות בעיות.

אורי מקלב: אני חושב שהסמכות בעניין הזה, לאחר פרק זמן מסוים שנקבע, יכול השר – אולי באישור ועדת הפנים – לשנות, להגדיר, לצמצם ולהחזיר סמכויות.

מירי רגב: אם ועדת הפנים מזמנת אותו, הוא יבוא.

אורי מקלב: הוא יבוא, אבל אני לא בטוח שיש לו סמכות לשנות את זה.

אורי מקלב: הוא רוצה להחזיר דברים לקדמותם כי מתברר שהתהליך הזה לא הוסיף.

מירי רגב: אי אפשר לשנות את החוק.

מירי רגב: זה צריך לבוא בתקנה.

אורי מקלב: אני לא בטוח שבתקנה הוא יכול להביא את זה.

מירי רגב: אין דרך אחרת.

מירי רגב: לא נבטל את החוק.

מירי רגב: נניח שבעוד חצי שנה הוא יבוא ויאמר איקס וחצי שנה אחר כך הוא יאמר ואי.

אורי מקלב: נאפשר לו לעשות זאת בתקנות.

אורי מקלב: יש דברים שהוא לא יכול לעשות בתקנות אלא רק בחוקים.

מירי רגב: זאת בעיה.

אורי מקלב: לתת לו את מידת הגמישות המקסימלית.

אורי מקלב: אם אתה כותב בחוק שאתה יכול לתת לו אפשרות שינוי או להקפיא?

<תומר רוזנר: זה קיים.

<תומר רוזנר: יש לו אפשרות בהצעת החוק לדחות את התחילה של מכוני הבקרה.

אורי מקלב: אחרי שהוא התחיל, אחרי שנתיים הוא רואה שהדבר הזה לא גרם לשינוי?

<תומר רוזנר: צריך להגיש תיקון לחוק.

מירי רגב: אתה אומר דבר שהוא נכון.

מירי רגב: הרציונל של מה שאתה אומר הוא נכון.

מירי רגב: אנחנו מתחילים משהו חדש, אנחנו לא יודעים איך הוא יעבוד.

מירי רגב: בכל מקרה אנחנו יכולים לקרוא לו כאשר אנחנו רוצים לדווח איך מכוני הבקרה עובדים.

יעקב אשר: אבל אם מתברר שיש בעיה, את צריכה חוק חדש.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: אני לא יכול לשנות את זה בחוק.

מירי רגב: החוק לא יכול להיות ורסטילי.

מירי רגב: חוק הוא חוק.

מירי רגב: הוא בסיס.

אורי מקלב: כמו שאת נותנת לו אפשרות לשינוי, הוא יכול.

מירי רגב: מה שאתה אומר, תהפוך אתה קטע הזה כהוראת שעה בתוך החוק.

אורי מקלב: במיוחד זה נכון לגבי מכוני הבקרה.

מירי רגב: אז נשנה את החוק.

מירי רגב: בעוד שנתיים, אם יהיה שינוי בעוד שנתיים, נשנה את החוק.

מירי רגב: אני עכשיו אומר לשר הפנים שכל שנה אני אשנה לו את החוק?

מירי רגב: הרי חוק רוצה לתת יציבות.

מירי רגב: אם יש חריגים, צריך לטפל בהם.

מירי רגב: מה שאתה אומר, זה מאוד נכון אבל אני לא רואה חוק שיכול לבוא בעוד שנתיים והשר החליט לשנות את זה.

אורי מקלב: הוא יכול להשהות.

מירי רגב: אי אפשר להגיד את זה בחקיקה.

אורי מקלב: הוא נותן אפשרות.

אורי מקלב: הוא אומר שאין הכשרה, אין מספיק אנשים, העסק לא עובד נכון, יש ביקורת בציבור.

מירי רגב: אמרנו שיש לו אפשרות לדחות את התחולה של החוק.

אורי מקלב: אחרי שנתיים זאת גם אותה סמכות.

מירי רגב: אני לא יודעת איך עושים את זה משפטית.

מירי רגב: המהות שאתה מעלה היא נכונה אבל אני לא יכולה לכתוב את זה בחקיקה.

אורי מקלב: נשאיר את זה כהסתייגות.

מירי רגב: נשאיר את זה כהסתייגות.

מירי רגב: אני רוצה לשקול את ההסתייגות של סעיף 158יד לגבי הסוגיה של הבקר.

אורי מקלב: אני סיימתי.

אורי מקלב: יש עוד כמה הסתייגויות שאני לא אציג אותן.

מירי רגב: אתה יכול להציג אותן במליאה.

אורי מקלב: אני מדבר על הסתייגויות שהגיעו מרשות הטבע והגנים הלאומיים שהן עומדות ברוח הדברים האלה.

אורי מקלב: אלה הסתייגויות של חבר הכנסת גפני ושלי, יעקב אשר במקרה הזה לא הצטרף.

אורי מקלב: אנחנו מאוד מכבדים את הגישה הזאת.

יעקב אשר: לחלק מהן אני מסכים.

אורי מקלב: הציגו את ההסתייגויות האלה בוועדה ואני לא אחזור עליהן.

אורי מקלב: אנחנו מצטרפים להסתייגויות.

מירי רגב: אתם מצטרפים להסתייגויות של מרצ ו-חד"ש בעניין הזה?

אורי מקלב: אני לא יודע מרצ וחד"ש.

אורי מקלב: יכול להיות שהן תואמות להצגה שלהם.

מירי רגב: אותן הסתייגויות.

אורי מקלב: גם אנחנו מגישים את ההסתייגויות האלה.

אורי מקלב: אם בסוף יתברר שהן תואמות להסתייגויות של מפלגות אחרות, בסדר, אנחנו לא מושכים את ההסתייגויות האלה.

מירי רגב: יש לך את ההסתייגויות שקיבלתי שנדון עליהן עם הממשלה?

<תומר רוזנר: כן.

<תומר רוזנר: אני אעדכן אותך שדוד ביקש לבדוק עוד הסתייגות אחת.

מירי רגב: אני רואה.

מירי רגב: הנדסאי.

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: בנושא של משלוח הודעות לאזרחים.

<תומר רוזנר: ביקשו שיהיה אישור מסירה שהם קיבלו את ההודעה כדי שתישמר זכותם לפעול.

<תומר רוזנר: היום בחוק כתוב שצריך לשלוח להם בדואר רשום או בדואר.

אורי מקלב: לא, רק בדואר.

<בני ארביב: בסעיף קטן (א), בדואר רשום.

<תומר רוזנר: כתוב שיש חזקה שתוך שלושה ימים הם קיבלו את זה.

<תומר רוזנר: אומר חבר הכנסת מקלב שדואר ישראל לא תמיד כה יעיל.

מירי רגב: גם זימונים לבית משפט נערכים בדואר רשום.

מירי רגב: אז מה, עכשיו נתחיל כל הזמן עם אישור מסירה?

מירי רגב: זה סרבול של המערכת.

<נתי מאיר: זאת גם חזקה שניתנת לסתירה.

<נתי מאיר: יבוא אזרח ויאמר שהוא לא קיבל ויגיש תצהיר, יחליטו לגבי זה.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אמר את זה דוד ואני מכבדת את האמירה שלו.

מירי רגב: אנחנו נשקול את זה בשעה 2:00 עם הממשלה ונחזיר תשובות מסודרות בעניין הזה.

אורי מקלב: אני מקבל את ההסבר של הממשלה שמדובר לא רק בדואר רגיל אלא בדואר רשום באופן כללי.

אורי מקלב: ההבדל בין אישור מסירה לדואר רשום, ההבדל לא גדול וזה נותן הרבה יותר צדק שנעשה עם האזרחים.

אורי מקלב: לגבי בית משפט, יש מרחב זמן הרבה יותר גדול מאשר כאן.

אורי מקלב: כאן כתוב שלושה ימים מאז משלוח הדואר, צריכים לראות את זה כאילו התקבל.

אורי מקלב: אני רוצה לומר שמשלוח הדואר שיצא ממשרד ממשלתי או מהעירייה, האמיני לי שהוא עוד לא הגיע לדואר ישראל תוך שלושה ימים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את העיכובים.

אורי מקלב: לא פעם אנחנו מקבלים דואר אחרי האירוע וכשאני מסתכל על החותמת ורואה שזה נשלח שבוע קודם.

מירי רגב: אני מקבלת את האמירה.

מירי רגב: אנחנו נבחן את זה.

אורי מקלב: לכן אישור המסירה עושה הרבה יותר צדק בתהליכים מהירים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להגן על הזכויות של אחרים בעניין הזה.

מירי רגב: אין לי בעיה להגן אבל לא צריך לסרבל יותר מדי.

מירי רגב: לא צריך גם להגזים.

מירי רגב: בסדר, הבנתי.

מירי רגב: אישור מסירה.

מירי רגב: זה יישקל בשעה 2:00 מול הממשלה.

מירי רגב: מבחינת חברי הכנסת שיוצאים, לוח הזמנים פורסם.

מירי רגב: בשעה 5:30 אנחנו נפגשים כאן ומקריאים את כל ההסתייגויות שקיבלנו ולא קיבלנו.

מירי רגב: מי שרוצה להתייחס לנושאים שאנחנו נציג ב-5:50 עד 8:00 בערב ומחר בשעה 8:30 בבוקר בעזרת השם הצבעות על חוק התכנון והבנייה כפי שיאושר.

מירי רגב: אנחנו עוברים לקטע של דיור בר השגה.

מירי רגב: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת נחמן שי.

מירי רגב: ביקשו להצטרף אליך לעניין הזה, וביקשו את אישורך לכך, חבר הכנסת דב חנין וחברת הכנסת תמר זנדברג.

מירי רגב: רק אם יישאר זמן, יתר החברים יוכלו לדבר כי זה זמן ההסתייגויות שלהם.

מירי רגב: אורי, תודה.

מירי רגב: נחמן, בבקשה.

נחמן שי: אני אומר כמה מלים ואחר כך יצטרף עמיתי חבר הכנסת שמולי שנמצא אתי באותה קבוצה.

נחמן שי: קודם כל, אני רוצה לציין שאנחנו מצטרפים לכל אותה רשימה ארוכה מאוד של הסתייגויות שהציגו עמיתי תמר זנדברג ודב חנין.

נחמן שי: כך אני מבקש שיירשם ועל כך אני רוצה גם לדבר אחר כך במליאה.

נחמן שי: עוד כמה הערות לסעיף 28(א) שכולל הכללת דירות קטנות בתכנית למגורים.

נחמן שי: אנחנו מבקשים להוסיף את: "הוועדה המקומית רשאית לייעד את הדירות הקטנות בתכנית כולן או חלקן למי שהם זכאי משרד הבינוי והשיכון לפיו חולקו הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992".

נחמן שי: הנימוק הוא ברור.

נחמן שי: אנחנו רוצים שהדירות האלה יגיעו למי שזכאי להן, למי שחשוב ומוצדק שתהיה לו דירה, לזוגות צעירים, כדי שהם לא יתמודדו עם משקיעי נדל"ן – כמו שאנחנו יודעים, וזה גם פורסם – שרבים מהם עושים חיל ורואים בכך השקעה כספית.

נחמן שי: זה בסדר גמור, אין לי התנגדות, אבל הבעיה היא שזה מעלה את מחירי הדירות ויוצר שוק מוגבל.

נחמן שי: לכן את הדירות הללו הקטנות, בתקווה שהן תהיינה, אנחנו רוצים להועיד לזוגות צעירים.

נחמן שי: סעיף נוסף עוסק במעמדם של ההנדסאים בחוק.

נחמן שי: אני יודע שהדבר הזה כבר עלה אבל אני רוצה להצטרף אליו.

נחמן שי: אנחנו מבקשים לומר שסמכויות הבקר יוקנו לכל סוגי בעלי המקצוע כאמור בפסקה (א) – אני מדבר על סעיף 48, סעיף 158ל(ב) – ואנחנו אומרים שגם הנדסאי בניין ואדריכלות, שזה ציבור גדול מאוד במדינת ישראל, רשאי להשתתף בתהליך הזה.

נחמן שי: ההנדסאים כבר הסדירו את מעמדם והם מועסקים ברשויות מקומיות בתפקידי פיקוח ובקרה על בנייה.

<תומר רוזנר: הם רוצים שהם יוכלו לעשות מה שמהנדסים יכולים לעשות.

מירי רגב: אנחנו אישרנו הנדסאים וזה נכנס כבקרים.

<תומר רוזנר: נכון.

<תומר רוזנר: כבקרים.

מירי רגב: מה אתם עכשיו מבקשים?

<תומר רוזנר: שהם יוכלו להיות מהנדסים.

מירי רגב: אני לא מבינה.

מירי רגב: אישרנו הנדסאים שיהיו בקרים, דבר לו הייתה התנגדות של הממשלה וכפינו את זה עליה.

מירי רגב: אמרנו שהנדסאי יהיה גם בקר משום שאנחנו רוצים בעצם להעלות את העניין הזה.

מירי רגב: הנדסאי יכול להיות גם בקר.

תמר זנדברג: לעשות אותו דבר כמו מהנדס ואדריכל.

מירי רגב: לכן מהנדס למד ארבע שנים ואם בניין יקרוס, יבואו אליו.

מירי רגב: הנדסאי זה משהו אחר.

מירי רגב: צריך להחליט אבל צריך להבין את הנגזרות של זה.

נחמן שי: כבר חיזקתם את מעמד ההנדסאים?

מירי רגב: כן.

מירי רגב: חד משמעית.

מירי רגב: אולי השמאל לא יאהב את זה, אבל מי שהוביל את זה, את נושא ההנדסאים, הייתה אוניברסיטת אריאל.

נחמן שי: יפה.

נחמן שי: אני לא אומר אם אני בעד אוניברסיטת אריאל או נגדה כי זה לא הנושא.

תמר זנדברג: אין דבר כזה אוניברסיטת אריאל.

מירי רגב: ודאי שיש.

מירי רגב: את יכולה אפילו ללמוד שם.

תמר זנדברג: בתור בוגרת אוניברסיטאות תל אביב ובן-גוריון, כולל בתארים מתקדמים, אני רוצה לומר לך שהמחקרים שראיתי שיוצאים מהקשקוש הזה שנקרא כביכול אוניברסיטה.

מירי רגב: אל תאמיני לכל המחקרים שרובם מוטעים.

מירי רגב: תלוי מי עושה את המחקר.

מירי רגב: את הרי יודעת – ותשאלי את הדוקטור שיושב לידך – שאת רק צריכה לשאול את שאלת המחקר, לאן את רוצה להגיע ואז כל המחקר נוטה לשם.

מירי רגב: אבל לא נתעסק בזה עכשיו.

מירי רגב: דוקטור נחמן שי, בבקשה.

מירי רגב: אתה משאיר את זה?

נחמן שי: כן.

נחמן שי: ודאי מה שעשיתם, כבר טוב שעשיתם.

נחמן שי: אני רק רוצה לחזק את זה ולתת להם גם אפשרות להשתלב בתפקידי פיקוח ובקרה.

<תומר רוזנר: זה מה שהם יעשו.

מירי רגב: זה מה שהם יעשו כבקרים.

נחמן שי: רק למבנים פשוטים או בכלל?

<תומר רוזנר: רק למבנים פשוטים.

נחמן שי: השאלה אם אפשר מעבר לכך.

<תומר רוזנר: הסברנו את זה כבר פעמים רבות ואני אסביר שוב.

<תומר רוזנר: הנדסאי שלמד זמן מוגבל, הוא למד שנתיים, ולכן מאפשרים לו לתכנן, לא לבקר.

מירי רגב: רבותיי, אין כאן דיבורים של הממשלה.

מירי רגב: יש כאן רק הסתייגויות של חברי הכנסת.

נחמן שי: הוא מסביר לי ודעתו מאוד חשובה.

מירי רגב: לגבי דיור בר השגה.

מירי רגב: אם תהיה לכם התייחסות, אין בעיה.

נחמן שי: דעתו של תומר מאוד חשובה בעיני.

<תומר רוזנר: לפי המצב המשפטי או המקצועי הקיים, ההכשרה שהם מקבלים לתכנן היא לתכנן עד בניינים פשוטים, עד ארבע קומות.

<תומר רוזנר: הייתה בקשה שהממשלה בהתחלה התנגדה לה ואחר כך שכנענו אותה להסכים, שהם יוכלו גם לפקח על בניינים מאותו סוג.

<תומר רוזנר: מה שעולה מההסתייגות הזאת זה שהם יוכלו גם לפקח על בניינים של שישים קומות כשהם בכלל לא למדו איך מתכננים אותם.

נחמן שי: אתה אומר שאתה קושר בין מה שהם למדו לבין מה שהם יכולים לפקח עליו.

<תומר רוזנר: איך הם יפקחו על משהו שהם לא למדו איך עושים?

נחמן שי: לפחות חיזקנו אתם בנושא של מבנים פשוטים.

<תומר רוזנר: זה בוודאי.

נחמן שי: אני חושב שזאת התקדמות ויהיה הסוכן של זה אשר יהיה, גם אם הוא מגיע מאריאל, זה בסדר בעיני.

<תומר רוזנר: אתה משאיר את ההסתייגות או מוותר עליה?

נחמן שי: אם זה כך, אני אוריד אותה.

נחמן שי: אני מקבל את ההערה.

נחמן שי: זאת הערה של טעם וכשתומר מסביר לי, אני מאזין לו בקשב רב.

נחמן שי: לסעיף 62(א), דיור בהישג יד.

נחמן שי: אנחנו רוצים לתקן את ההגדרה לדיור בהישג יד.

נחמן שי: במקום דיור בהישג יד, יהיה דיור להשכרה לטווח ארוך, ואני רוצה להסביר.

נחמן שי: ההגדרה המוצעת שלנו היא דיור בהישג יד, דיור להשכרה ארוכת טווח ודיור להשכרה ארוכת טווח לזכאים שאין בבעלותם דירה והכנסתם נמוכה בשכר דירה מופחת המתחשב בהכנסת הזכאים.

נחמן שי: זכאים יהיו מי שעומד בתנאים שקבעה הרשות המקומית שבשטחה התכנית ובלבד שהם תנאים ענייניים המבוססים על עמידה בצרכים שערכה הרשות ואושרו על ידי שר הפנים.

נחמן שי: אני יודע שהעניין של ההגדרות כאן הוא בעייתי ובכלל דיור בהישג יד הוא קצת טריקי כי מהו דיור בהישג יד?

נחמן שי: לכן אנחנו רוצים לחזק אותו ולומר שזה דיור להשכרה ארוכת טווח ודיור להשכרה ארוכת טווח לזכאים שאין בבעלותם דירה והכנסתם נמוכה, וזה יהיה בשכר דירה מופחת המתחשב בהכנסת הזכאים.

נחמן שי: זכאים אנחנו מגדירים מה הם.

נחמן שי: לסעיף תוספת השישית, סעיף 62(א), דיור בר השגה וכן הלאה, סעיף 5(א), במקום דמי השכירות ביחידת דיור שהיא דיור בהישג יד לא יעלו, דמי השכירות לא יעלו בתקופת השכירות הראשונה על דמי השכירות המשתלמים משוכר מרצון.

<תומר רוזנר: זאת ההצעה הקיימת.

נחמן שי: במקום זה אנחנו רוצים לתקן לדמי השכירות לא יעלו על שבעים אחוזים משכר הדירה המשתלמים משוכר מרצון למשכיר מרצון בעד שכירות של יחידת דיור לפי גודלה ומיקומה באותו אזור.

מירי רגב: בסדר.

<רוני טיסל: יושבת ראש הוועדה אמרה שהסתייגויות שלא אומרים, כאילו עומדים עליהן.

<רוני טיסל: יש הסתייגות שלא אמרת לעניין ההגדרה של שכר דירה מופחת לזכאים.

<תומר רוזנר: מה שאתה לא אומר, זה נשאר.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: את מדברת על סעיף 26.

נחמן שי: הוא נשאר.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: יש כאן הסתייגות נוספת ואני יודע שהיא הוזכרה אבל אני רוצה לחזור ולחזק אותה לגבי אתרי כרייה וחציבה.

מירי רגב: דיברה על זה תמי.

נחמן שי: מצוין.

נחמן שי: אני מחזק את זה.

נחמן שי: לדעתנו זה תרגיל כדי להכשיר את שדה באר.

נחמן שי: צריך להתמודד עם השאלות של השדה הזה ואני מקווה שיתמודדו אתן ויתמודדו אתן בהצלחה אבל לא לעשות את זה בשיטה שדוחפים את זה דרך החוק.

נחמן שי: שיבואו, שיציגו את כל התזכירים, בריאות וכדומה, ואולי יגיעו להבנה עם תושבי העיר.

נחמן שי: בשיטה הזאת הדבר הזה נראה לי מגונה ולכן אנחנו רוצים להוציא את המלים הללו מסעיף 25(ב)(2).

נחמן שי: יש כאן דבר נוסף שנוגע לעניין של חברת חשמל.

מירי רגב: לגבי חברת חשמל, כבר אמרתי שאני נפגשתי עם יפתח רונטל כדי לדון בסוגיה של ההטמנה ואני אודיע לכם ב-5:30.

מירי רגב: בישיבה הזאת ישתתפו כל הגורמים המקצועיים.

נחמן שי: יש לי רושם שיש תמיד איזה שהם שיקולים נעלמים מהעין.

מירי רגב: אנחנו נבחן את זה ונחזור עם זה בשעה 5:30 ונודיע לכם.

מירי רגב: אז תחליטו אם אתם מושכים את ההסתייגות או משאירים אותה בהתאם לתשובה שנקבל.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: עכשיו ידידי איציק שמולי.

מירי רגב: חמש דקות כי אתה לא אמור להתייחס.

מירי רגב: אחר כך תמי ואני מבקשת להודיע לדב חנין שיגיע כי אני מסיימת את הדיון.

איציק שמולי: עוד שתי הסתייגויות.

איציק שמולי: אני מקריא בדף האחרון שהגשנו לוועדה, הסתייגויות מטעם סיעת העבודה.

מירי רגב: זה שעכשיו נחמן הקריא ממנו?

איציק שמולי: כן.

מירי רגב: זה שמתחיל מסעיף 28(א)?

איציק שמולי: כן.

איציק שמולי: בדף האחרון יש עוד שתי הסתייגויות שנחמן עדיין לא הקריא אותן.

איציק שמולי: הראשונה היא לסעיף 55א לחוק.

איציק שמולי: סעיף (ג)(א).

איציק שמולי: אנחנו מבקשים שתיקבע הכמות המזערית ליחידות דיור להישג יד כך שלא תפחת מרבע מיחידות הדיור שישווקו באותה השנה.

מירי רגב: אלה היעדים של מינהל מקרקעי ישראל.

איציק שמולי: נכון.

מירי רגב: תבוא לעזור לי מול הבית היהודי שרוצה לבטל לי את כל הסעיף הזה.

איציק שמולי: אני אעזור לך בכל פעם שתנסי לקדם דיור בר השגה.

נחמן שי: למה הם לא רוצים?

מירי רגב: כי הם לא רוצים יעדים למינהל מקרקעי ישראל.

מירי רגב: הם רוצים יעדים רק לקטע הפרטי.

תמר זנדברג: הם מקבלים בשטחים.

מירי רגב: אמרתי שאם לא יהיו יעדים, לא יהיה חוק תכנון ובנייה.

מירי רגב: הם לא רוצים יעדים.

נחמן שי: הם לא רוצים לעודד דיור בתחומי הקו הירוק.

מירי רגב: הם לא רוצים מדיניות ברורה של הממשלה.

נחמן שי: הם רוצים שיהיה לחץ לצאת מכאן החוצה.

מירי רגב: הם החמירו כאן במה שאמרנו.

מירי רגב: אנחנו אמרנו שלא נקבע להם יעדים כי הבנו שיש להם בעיה.

מירי רגב: הממשלה תקבע יעדים והם יבואו ויציגו לנו, מתוך כוונה שלא יהיה מצב שהממשלה תקבע אפס יעדים.

מירי רגב: אתה אומר כאן שאתה רוצה מינימום רבע מהשוק הפרטי.

איציק שמולי: נכון.

מירי רגב: רבע ממה שמשווקים בשוק הפרטי.

איציק שמולי: אני מדבר על רבע מכל הכמות.

איציק שמולי: סעיף (2)(ג)(א)(2) באותו סעיף, מחיר מופחת יוגדר לא יותר משבעים אחוזים ממחיר השוק.

איציק שמולי: הוספת סעיף (2)(ג)(א)(3) שמתייחס גם לדיור ציבורי.

איציק שמולי: הסעיף הזה כפי שאת אמרת וכפי שאת נלחמת עליו בחוק של ה-ותמ"לים, אנחנו חושבים שיש לו מקום גם כאן.

איציק שמולי: הניסיון שלנו – ואני מניח שאת תקפצי, אבל אני בכל זאת אומר את זה – ב-וד"לים מראה שברגע שלא קובעים כמות מזערית ליחידות דיור בפיקוח, זה פשוט לא קורה.

איציק שמולי: הסתייגות נוספת לסעיף 188ב, מטעם קבוצת סיעת העבודה.

איציק שמולי: אחרי המלים "להספקת מים" יבוא "דיור בהישג יד".

איציק שמולי: הכוונה כאן להוסיף לרשימת הצרכים הציבוריים שלטובתם ניתן להפקיע קרקע חומה, ואני יודע שיש צו.

מירי רגב: זה יהיה צו מפורט וזה יהיה בתוך הצו.

מירי רגב: הם הודיעו לטובת הפרוטוקול שגם כך זה יהיה.

איציק שמולי: אני יודע.

איציק שמולי: אנחנו עדיין מבקשים להעלות את ההסתייגות הזאת.

איציק שמולי: להפקיע קרקע חומה לטובת דיור בהישג יד שמונה כידוע כל מיני שימושים ציבוריים שאפשר לטובתם להפקיע קרקע חומה.

איציק שמולי: אנחנו חושבים שנכון לעגן את זה גם בחקיקה למרות ששר הפנים יכול להפעיל צו שמגיע לאותה תוצאה.

איציק שמולי: עדיין אנחנו חושבים שיש לזה מקום בחקיקה הראשית ומכאן מגיעה ההסתייגות.

איציק שמולי: עד כאן.

איציק שמולי: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: תמי.

תמר זנדברג: כמה מלים נוספות לפרק של דיור בר השגה.

מירי רגב: גם אני רוצה לומר כמה דברים על דיור בר השגה כדי לעשות סדר לגבי שני החוקים ומה המטרה שלי.

תמר זנדברג: אני בכל זאת רוצה להתייחס לחוק הזה.

תמר זנדברג: במילת פתיחה אומר שאני חושבת שאנחנו צריכים מאוד מאוד להוקיר ולכבד את מה שעשית את יושבת ראש הוועדה בנושא הזה.

תמר זנדברג: אני התחלתי את הכנסת עם ה-וד"ל שהתקדם וכמו שאמר חבר הכנסת שמולי, בתור אזרחית, בתור מפגינה ברחוב, עת הובטח דיור בר השגה וזה מה שהוציא את אחת ההפגנות הגדולות לרחוב, ההבנה שה-וד"ל לא הולך לכלול דיור בר השגה וכתוצאה מכך הממשלה התחייבה שיהיה דיור בר השגה ב-וד"ל אבל אין.

תמר זנדברג: כשאת נכנסת לתפקידך – ובאמת אני חייבת להוריד את הכובע – את עמדת על כך שהנושא של בכלל דיור חברתי, דיור ציבורי, דיור בר השגה, כל ההסתכלויות על דיור שאינו רק דיור במחירי שוק, ייכנסו לחוקים האלה שהולכים ומתקדמים.

תמר זנדברג: תכף נעבור ל-ותמ"ל שעוד לא הגיע אבל עכשיו אנחנו בשעת השין בתיקון 102 שמונח לפנינו ועשינו מאמץ, ועשית מאמץ גדול, ונכנסה הגדרה של דיור בר השגה אבל אנחנו הולכים כאן לקבע מצב - זאת פעם ראשונה שמוגדר בחוק, בספר החוקים בישראל, דיור בר השגה - ואני חוששת ממצב שלדיראון עולם תתקבל הגדרה שגויה ואפילו מזיקה של מה זה דיור בר השגה.

תמר זנדברג: אני רוצה להתייחס לשלושה דברים.

תמר זנדברג: על האחד דיברנו אתמול וזה הנושא של ההסמכה של הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: יש בעיה קשה מאוד עם כך שהרשויות המקומיות לא יכולות, גם אלה שרוצות, לקבוע בעצמן בתכניות שהן מאשרות – ועכשיו חיזקנו את הוועדות המקומיות והן הגורם הסטטוטורי - והן לא יכולות להגיד שאנחנו רוצות בתחומנו לאשר עשרה אחוזים, 25 אחוזים, שני אחוזים, חמישים אחוזים דיור בר השגה.

תמר זנדברג: הן לא יכולות חוקית.

תמר זנדברג: החוק הזה כאן, זאת ההזדמנות להסמיך את הוועדות המקומיות ולתת להן סמכויות, והחוק הזה, ודנו לאורך החודשים האחרונים ארוכות בסמכויות, לא עושה את זה.

תמר זנדברג: זה דבר ראשון וזה ממש עוול קשה.

תמר זנדברג: יש את המכתב של רון חולדאי בנושא הזה.

תמר זנדברג: הייתה חוות דעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שקבעה שבהיעדר הסמכה מפורשת רשויות מקומיות לא יכולות ואסור להן לקבוע קריטריונים.

תמר זנדברג: השאלה האם אפשר איכשהו – ואני לא יודעת, אתם המשפטנים – להסיר את המגבלה הזאת וגם אם החוק לא ייתן הוראות מפורשות, שהוא יעיין את האיסור ואז רשות מקומית, על פי שיקול דעתה, לפחות אם היא תיזום, זאת לא תהיה עבירה על החוק.

מירי רגב: אז כל רשות תקבע קריטריונים אחרים.

תמר זנדברג: נכון.

מירי רגב: לא.

תמר זנדברג: כל רשות קובעת תכנית בנייה אחרת.

<נתי מאיר: אפילו עיקרון לפי כללים שייקבעו.

תמר זנדברג: החוק ייתן.

מירי רגב: זה מה שיש היום, לפי כללים שייקבעו.

<נתי מאיר: לא סמכות לרשויות.

מירי רגב: הרי השר מינה צוות.

<כרמית יוליס: את מדברת על סוג הדיור.

תמר זנדברג: אני מדברת קודם כל על התכנון.

תמר זנדברג: זה מה שבסמכות ועדה מקומית.

תמר זנדברג: ועדה מקומית מאשרת תכנית.

תמר זנדברג: כיום, אם ועדה מקומית רוצה לומר שאנחנו נפריש עשרה אחוזים מהתכנית הזאת, אנחנו מחייבים את היזם או 25 אחוזים או שלושים אחוזים להפריש לטובת דיור בר השגה, אין לה את האפשרות.

תמר זנדברג: עיריית תל אביב קבעה קריטריונים משל עצמה.

<כרמית יוליס: כל ההצעה של דיור בר השגה מאפשרת שתכנית בסמכות ועדה מקומית שעומדת בקריטריונים שנכתבו עכשיו בחוק, היא תאפשר דיור בר השגה אלא שזה מסוג השכרה ארוכת טווח.

<כרמית יוליס: אם את מדברת על משהו אחר, על דיור בר השגה שהוא משהו אחר בעיניך, של מחיר מופחת או לזכאים או לקריטריונים שגורם מסוים יקבע, לזה הצעת החוק לא מתייחסת אבל היא כן מתייחסת לסוג מסוים של דיור בר השגה ומאפשרת אותו בסמכות ועדה מקומית.

מירי רגב: היא שואלת שאלה אחרת.

מירי רגב: נניח עכשיו עירייה רוצה לבנות דירות במחיר מפוקח.

תמר זנדברג: היא רוצה במסלול.

מירי רגב: דרך איזה מסלול היא עושה את זה?

<כרמית יוליס: במחיר מופחת?

מירי רגב: כן.

<כרמית יוליס: מה שאנחנו מכירים ביחס למחיר מופחת זה רק המסלולים שהמדינה מקדמת שאלה הזכאים שאכן נקבעו על ידי משרד השיכון

מירי רגב: אלה היעדים של הממשלה.

מירי רגב: זה במסגרת היעדים של המינהל.

מירי רגב: היעדים של המינהל והחלטות המועצות שמן הסתם צריכות להיות קשובות לצרכים של ראשי הציבור.

תמר זנדברג: אם רשות מקומית רוצה לתכנן, רוצה מטעמה, רוצה יותר, לא של המינהל, לא שיווק.

תמר זנדברג: המחיר המופחת של המינהל מתייחס לשיווק והוא לא מתייחס לשלב התכנון.

תמר זנדברג: המינהל כאן הוא בעצם כמו בעל בית, הוא מתפקד כמו יזם, רק בשלב השיווק אנחנו מגיעים למחיר המופחת.

תמר זנדברג: כאן אנחנו מבקשים שבשלב התכנון עירייה או רשות מקומית תוכל לקבוע מחיר מופחת.

תמר זנדברג: את יודעת מה, אז לא קריטריונים אלא לזכאי משרד השיכון אבל תנו כלי תכנוני לרשות המקומית בשלב התכנון לתת מחיר מופחת.

תמר זנדברג: עזבו עכשיו את הקריטריונים בצד, שלא כל רשות תקבע לעצמה.

תמר זנדברג: בואו נתחיל מזכאי משרד השיכון.

<נתי מאיר: צריך עוד שורה דקלרטיבית.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אחר כך נמלא אותה תוכן.

מירי רגב: מה היא אומרת?

<נתי מאיר: אומרת שבנוסף להשכרה, לרשות מקומית תהיה אפשרות ליזום מיזמים לדיור בהשכרה גם בבעלות או בצורות אחרות על פי תקנות שייקבעו, על פי כללים שייקבעו.

<תומר רוזנר: זה מה שיש ב-וד"ל ולא קבעו את הכללים.

איציק שמולי: זה היה המצב עד היום,

תמר זנדברג: זה היה המצב ואז הייתה חוות דעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שאמרה שאסור עד שתהיה חקיקה.

תמר זנדברג: אז הנה החקיקה.

תמר זנדברג: בואו נכניס את זה כאן.

<כרמית יוליס: הסיכום שהיה הוא כפי שאמרתי בהתחלה.

<כרמית יוליס: המיזמים מהסוג הזה שחברת הכנסת זנדברג מדברת עליהם הם יבואו לידי ביטוי בחוק בעצם זה שהמדינה תתחייב ליעדים ובמסגרת היעדים האלה הדיור מהסוג הזה שנכנה אותו לרגע מחיר מופחת לזכאים, הדיור מהסוג הזה יבוא לידי ביטוי ביעדים שייקבעו.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: הבנתי.

תמר זנדברג: זאת הנקודה החשובה ביותר.

תמר זנדברג: אנחנו מבינים את זה אבל היעדים הם יעדים.

תמר זנדברג: המינהל כאן מהווה יזם.

תמר זנדברג: הוא כמו בעל בית.

<קארין טלמור: אין בעיה בשלב הזה.

תמר זנדברג: יש בעיה בשלב התכנון.

מירי רגב: תמי, בסוגיה הזאת אנחנו נגיש הצעת חוק פרטית של כל הוועדה ונצרף גם אחרים שהם לא בוועדה.

מירי רגב: נראה איך נקדם את זה.

<תומר רוזנר: זה תיקון.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: תיקון החוק הקיים.

מירי רגב: אני חושבת שהחוק הקיים הזה הוא באמת בעייתי.

מירי רגב: נתי, אתה תעזור לנו לנסח את הצעת החוק הזאת ולא תגבה תשלום כי זה במסגרת התפקיד שלך כיועץ השלטון המקומי.

מירי רגב: לא נתת לנו כאן מתנה.

מירי רגב: אם מישהו חושב שקיבלנו מתנה, לא.

תמר זנדברג: השלטון המקומי הוא גוף ממשלתי.

מירי רגב: בדיוק.

מירי רגב: אנחנו ננסח הצעת חוק.

תמר זנדברג: זה בנושא ההסמכה של הרשויות המקומיות שהוא מאוד חשוב.

מירי רגב: אני רושמת את זה.

מירי רגב: את מובילה את זה?

תמר זנדברג: אני מובילה את זה.

תמר זנדברג: את מובילה את זה ואני עוזרת לך.

מירי רגב: אם כן, סגרנו, הצעת חוק פרטית שנביא במהלך הפגרה.

תמר זנדברג: הדבר השני הוא הנושא של הקריטריונים למה זה דיור בר השגה.

מירי רגב: אבל זה לא קשור לזה.

תמר זנדברג: לא, לא קשור.

תמר זנדברג: אמרתי, זה היה דבר אחד, ההסמכה של הרשויות המקומיות.

תמר זנדברג: הדבר השני הוא הקריטריונים.

תמר זנדברג: בעצם הקריטריונים שהצלחנו איכשהו לדחוף הן דירות קטנות, דיור להשכרה ומחיר מופחת בכמות שגם היא לא נקבעה.

תמר זנדברג: ההסתייגויות כתובות כאן ואני מבקשת התייחסות ספציפית למחיר שזה או שמונים אחוזים ממחיר השוק או שלושים אחוזים מהכנסתו הפנויה של השוכר.

מירי רגב: את הגשת את הכול.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: זה כתוב בקובץ שהגשתי.

תמר זנדברג: אני רק מסבירה על מה אני מדברת.

תמר זנדברג: אני מדברת על הקריטריונים, על מנת שדיור בר השגה יהיה בר השגה לשיטתנו כמכשיר חברתי ולא רק יתבסס על מחיר השוק במקרה של השכרה.

תמר זנדברג: דבר שני, לקבוע קווטות, לקבוע כמויות, לא כמות מינימלית מזערית, לא כמות שתלויה ברצונו הטוב של המינהל או של הממשלה, למרות שגם אם נאמין שיש כזאת, בכל זאת הנה ההזדמנות לקבוע ממש מכסות ברורות כמותיות.

תמר זנדברג: תודה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: דב, בבקשה.

מירי רגב: אחרון הדוברים ואנחנו מסכמים את החלק הזה של ההסתייגויות.

מירי רגב: כאמור, ניפגש שוב בשעה 5:30 אחר הצהרים להקראות ולהמשך התייחסויות לאותן הקראות של חברי כנסת שיהיו כאן.

דב חנין: תודה גברתי היושבת ראש.

דב חנין: אני מצטרף לדברים שאמרו קודמיי.

דב חנין: אני רק רוצה להעיר הערה אחת שהיא הערה ברמה העקרונית.

דב חנין: היה ברקע הסוגיה הזאת ויכוח ארוך טווח, ארוך מאוד שהתנהל בשאלה האם חוקי התכנון הם מקום נכון להסדרה של סוגיות כמו דיור בהישג יד, האם הם המקום הנכון להסדרה של סוגיות כמו דיור ציבורי והתשובות שאנחנו שמענו לאורך הרבה שנים היו: לא, זה לא דיני התכנון וזה צריך להיות במקומות אחרים.

דב חנין: מהבחינה הזאת, גברתי יושבת הראש, אני רוצה לציין – ואני אומר את זה באמת באופן אמיתי וללא שום ציניות – הוויכוח הזה הוכרע.

דב חנין: הוא הוכרע בין היתר בזכות גם המאמצים שלך והעמדה שלך.

דב חנין: כן, חוקי התכנון הם כלי חברתי ממדרגה ראשונה והמקום לטפל בסוגיות, גם בסוגיות של דיור בר השגה, גם בסוגיות של דיור ציבורי, גם בסוגיות של איזה דירות, איזה סוגים של דירות ומה המחירים וכדומה, זה גם בדיני התכנון וזה הישג גדול שנעשה.

דב חנין: אחרי שאנחנו – כמו בבדיחה המפורסמת אם ג'ורג' ברנרד שאו – סיכמנו על העיקרון, מותר לנו להתווכח על הפרטים והפרטים כאן הם מאוד גדולים.

דב חנין: אני מצטרף להערתה של חברת הכנסת זנדברג.

דב חנין: נעשתה כאן פריצת דרך בכך שיש לנו אמירה שזה נכון להסדיר את זה בדיני תכנון אבל מה שהממשלה הציעה לנו ביישום הקונקרטי של ההסדרה הוא הרבה הרבה פחות ממה שאנחנו צריכים.

מירי רגב: הממשלה לא הציעה כלום.

מירי רגב: אני הצעתי.

מירי רגב: אילולא אני, זה לא היה נכנס.

מירי רגב: שלושה שרים כופפו על ידי יושבת ראש הוועדה כדי שהדבר הזה יוכנס.

מירי רגב: אם תאהבו את זה או לא תאהבו את זה, כך זה היה, כולל אם השרים יאהבו את זה או לא יאהבו את זה.

מירי רגב: זה מה שקרה.

דב חנין: אני מקבל את הדברים.

דב חנין: שלושה שרים כופפו על ידי יושבת ראש הוועדה.

מירי רגב: אני היחידה שהביאה את זה לכאן וגרמה לכך שזה ייכנס לחוק.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, שלושה שרים כופפו אבל לא כופפו מספיק.

מירי רגב: יכופפו בחוק הבא, בחוק של ה-ויפללא עם הדיור הציבורי.

מירי רגב: אי אפשר לעשות הכול על חוק אחד.

דב חנין: כולנו מקווים שהם אכן יכופפו בחוק הבא כי הציבור בישראל צריך פתרונות של דיור בהישג יד ופתרון של דיור ציבורי, בין היתר באמצעות דיני התכנון.

דב חנין: תודה.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את העניין של דיור בר השגה.

מירי רגב: אני רוצה להבהיר דווקא לחברים שיושבים כאן כי באמת אתם שותפים למהלך הזה כבר הרבה מאוד שנים.

מירי רגב: ראיתם שגם את החוק הקודם של התכנון והבנייה לא הצלחתם להעביר אותו.

מירי רגב: הוועדה לא הצליחה להעביר אותו.

מירי רגב: הצלחתי להעביר את זה אחרי שהם הבינו בממשלה שאני לא מתכוונת להתקפל לרגע מהאמירה שלי שדיור בר השגה יהיה בחוק הזה.

מירי רגב: זה לא ברור מאליו שבחוק תכנון ובנייה יש היבטים לכאורה קנייניים או שיווקיים.

מירי רגב: זה לא ברור מאליו.

מירי רגב: תכנון ובנייה זה תכנון ובנייה.

מירי רגב: יודעים זאת גם נתי וגם אחרים.

מירי רגב: זה לא פשוט להכניס את זה כי זה פרופר חוק תכנוני ולא חוק שיווקי.

מירי רגב: ממש שמנו ואמרנו שלא יעזור אם זה חוק תכנוני או לא, תעשו את מה שאפשר לעשות ותכניסו את זה ואכן הכנסנו לכאן היבטים של דיור בר השגה לראשונה וחייבתי לראשונה את הממשלה לבוא עם יעדים על קרקע של מינהל מקרקעי ישראל וזה לא פשוט.

מירי רגב: משרד השיכון כמעט ולא מדבר אתי כי לכאורה עשיתי להם כאן קטע שהם לא אוהבים, אבל עשיתי זאת מתוך הבנה שאין דרך אחרת.

מירי רגב: נכון, זה לא הכול.

מירי רגב: נכון, הייתי רוצה יותר ולכן יש את החוק הבא, את ה-ויפללא אליו ייכנסו – אני אומרת לכם חד וחלק – דיור ציבורי, מחיר מטרה וכמויות גם לדיור ציבורי וגם לשכר דירה ארוך במחיר מפוקח.

מירי רגב: שלושה דברים ייכנסו ב-ויפללא.

מירי רגב: ברגע שזה נכנס וזה נכנס ואני גם מבטלת את תאגידי המים, אני הולכת לישון.

תמר זנדברג: זאת המשמעות כאן, לתת סמכות לוועדה המקומית בתכנון.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: את הנושא הזה הבנתי ואני אביא את זה בחקיקה פרטית.

מירי רגב: את זה קיבלתי ואני אביא את זה בחקיקה פרטית.

מירי רגב: חבל שאת הדבר הזה לא הבנתי מספיק חזק במהלך החוק.

תמר זנדברג: נתי דווקא ייצג את זה.

מירי רגב: ייצג את זה לא מספיק חזק.

מירי רגב: אם כך אתה צועק בבית המשפט, אתה מפסיד ברוב המשפטים שלך.

מירי רגב: אנחנו נראה איך נוכל לעשות את זה.

מירי רגב: אני מקווה שעכשיו הסוגיה של היעדים במינהל מקרקעי ישראל לא תיפול.

מירי רגב: אני סוגרת את הישיבה.

מירי רגב: תודה רבה.