הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 19, פרוטוקול מספר 15, 2014-02-11 11:00

מוחמד ברכה: אני פותח את הישיבה של ישיבת הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: על סדר-היום: תפקיד הרשויות המקומיות ביצירת תרבות בילוי ופנאי כפתרון לנגעי הסמים והאלכוהול במוקדי בילוי.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר שב-30.12 התקיימה ישיבה של הוועדה בנושא דפוסי השתייה הבעייתית של אלכוהול בקרב בני נוער וצעירים.

מוחמד ברכה: הזדמנה לישיבת הוועדה קבוצה של תלמידים.

מוחמד ברכה: כהרגלי אני מבקש מהאורחים לומר דברים בנושא הדיון.

מוחמד ברכה: אחת התלמידות ביקשה רשות דיבור והתייחסה לשאלה ולסוגיה שאנחנו דנים בה היום והיא היעדר מסגרות חוץ לימודיות, חוץ ממלכתיות, לבילוי ולזמן הפנוי.

מוחמד ברכה: היא הפנתה אצבע לכיוון הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: אני יודע שיש רמות שונות של התייחסות לסוגיה הזאת של הרשויות המקומיות.

מוחמד ברכה: יש רשויות חזקות והן אכן משקיעות בתרבות פנאי ומשקיעות בלימודים.

מוחמד ברכה: יש רשויות, לא בגלל רוע לב או בגלל שהם לא רוצים, אלא שבגלל אמצעים דלים הם לא יכולים לעשות זאת.

מוחמד ברכה: אני רוצה לברך את ההחלטה של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, שדווקא ברשויות חלשות, במיוחד בקרב הציבור הערבי, שרכזים בעניין המלחמה בסמים ואלכוהול, ממומנים על-ידי הרשות ללא מצ'ינג.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה צעד גדול קדימה.

מוחמד ברכה: בנוסף לזה, אני צריך להצביע על אפשרות שלישית, לא של חלשות וחזקות אלא של קיומן של מערכות שונות באותה רשות מקומית כלפי מרכז ופריפריה של אותה עיר.

מוחמד ברכה: אני לא רוצה לדבר על תל-אביב העיר הגדולה שיש בה שכונות שהן כמעט אקס טריטוריה של הרשות המקומיות, אם זה השכונות הדרומיות ואם זה יפו.

מוחמד ברכה: אני יכול להגיד הרבה דברים על לוד שהיא עיר שמקבלת התעניינות ותשומת לב מיוחדת מצד הממשלה, לפחות כך טוענים, על-מנת להילחם בתופעות שליליות בקרב הנוער.

מוחמד ברכה: לעומת זאת אנחנו רואים שיש שם הזנחה, הייתי אומר כמעט פושעת, בכל מה שקשור ליצירת מקומות בילוי ותחליפי ריקנות בתוך העיר לוד, כמו במקומות אחרים.

מוחמד ברכה: איך אני יודע?

מוחמד ברכה: אני לא צריך לנתח ולשאוב מספרים מהשנתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

מוחמד ברכה: אני יודע על-פי המספרים הקיימים של צרכני סמים ואלכוהול או משתמשים ועל מפלס העבריינות וכדומה.

מוחמד ברכה: לכן אני מייחס חשיבות רבה לישיבה הזאת וכמובן לכל המשתתפים המכובדים.

מוחמד ברכה: אני מקווה שהיום לא רק נשמע סקירה מה קורה במקומות אלא מה אנחנו יכולים לעשות לעתיד.

מוחמד ברכה: אני לא יודע אם נציגי המרכז לשלטון מקומי נמצאים.

מוחמד ברכה: בד"כ פיני קבלו משתתף.

מוחמד ברכה: אני רואה את זה בעין מאוד לא חיובית כי דברים שיישמעו כאן צריכים לעבור לשלטון המקומי או למרכז השלטון המקומי על-מנת שיהיה אפשר להתקדם בסוגיה הזאת.

מוחמד ברכה: יכול להיות שחלק מהאנשים מסביב לשולחן יודעים שהוועדה מתמקדת בעיקר בעניין של החינוך והפעילות בקרב הנוער על-מנת למנוע את המגע הראשון בין האדם הצעיר לבין הסמים, או לבין השימוש באלכוהול.

מוחמד ברכה: אני אבקש שהפעם כל אחד יגיד את שמו ואת מי הוא מייצג על-מנת שנדע איך לנהל את הדיון.

מוחמד ברכה: בת שבע היא מנהלת הדיון.

<מלכה מאונטווין: אני מעמותת אליס, אימהות למניעת סיכון.

<רינה לויט: אני יו"ר עמותת אליס, אימהות למניעת סיכון.

<פאולה רושקה: מנהלת המחלקה לטיפול בהתמכרויות במשרד הבריאות.

<רוני ברקוביץ: ד"ר רוני ברקוביץ, סגן ראש אגף אכיפה ופיקוח, משרד הבריאות.

<תמי דיסקין: מפקחת ארצית בשירות לטיפול בהתמכרויות, משרד הרווחה.

<נחמן חייט: תלמיד ממקיף א' באר-שבע.

<ורדית ישראל: אני נציגת שפ"י, משרד החינוך, היחידה למניעת שימוש בסמים, אלכוהול וטבק.

<גילת דנה: משרד החינוך, מנהל חברה ונוער.

<משה פרץ: מנהל מח' נוער בעיריית מגדל העמק וחבר באגודת מנהלי יחידות הנוער.

<אמיר רימון: ממונה על קשרי רשויות מקומיות בנוער העובד והלומד.

<שלומית רונן: רכזת פרויקטים במועצת תנועות הנוער.

<זאב ציגלברג: אני מרשות המיסים.

<אהוד שפרן: אני מיחידת הסייבר במשטרה.

<אבי הדי: אני ראש חוליית נוער במחלקת הנוער במשטרה.

<איילת מליס-כהו: יושבת ראש עמותת "ישראל אומרת לא לסמים".

<רזי רונן: אני מעמותת "ישראל אומרת לא לסמים".

<זיאד מרעי: אני מכפר בית ג'אן, מתאם מנהל הסמים ואלכוהול.

<יעקב נוי: אני ראש אגף קהילה, הרשות הלאומית ללחימה בסמים ואלכוהול.

<יוסי הראל פיש: אני המדען הראשי של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.

<סוזן בן עזרא: אני מנהלת תכניות ופיתוח באגף הקהילה ברשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.

<מורן טרלבסי: אני מנהלת פרויקט אלטרנטיב, פרויקט מניעה של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<ווליד חדאד: אני מהרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<כרמלה עוזרי: אני חברת מועצת עיריית תל-אביב, יושבת ראש הוועדה לסמים.

<אור ביגר: אני מנהלת תחום "הורים ערים" שזאת הגרסה התל-אביבית של סיירות הורים, המחלקה לנוער וצעירים, עירית תל-אביב-יפו.

<מאיר שרעבי: מתאם רווחה, עירית תל-אביב.

מוחמד ברכה: ברוכים הבאים.

<קריאה: שמי רועי, אני קצין מודיעין של קמ"ן ביס"ר אופק.

מוחמד ברכה: מאיזה בית ספר אתם?

<קריאה: אנחנו מנס ציונה.

מוחמד ברכה: אם תרצו להשתתף, תשלחו לי פתק.

מוחמד ברכה: אגב, כפי שאמרתי, הדיון הזה מתקיים בגלל הערה של תלמידה שהזדמנה לוועדה.

מוחמד ברכה: אני מציע שיוסי יתחיל ואחר-כך נציגת עירית תל-אביב שאחראית על הסמים ואחר-כך וווליד חדאד ואחריו ניתן רשות דיבור לאחרים.

מוחמד ברכה: כל מי שיש לו דבר חשוב, יכול להיות בטוח שהוא יוכל להגיד אותו.

<יוסי הראל פיש: בוקר טוב כבוד יושב הראש.

<יוסי הראל פיש: אני מברך על הישיבה בנושא החשוב כל-כך.

<יוסי הראל פיש: כמו תמיד אתה מקפיד שבני הנוער יהיו נוכחים בדיון הזה.

<יוסי הראל פיש: כמו שאמרת, השתתפות בני הנוער היתה חלק מהווקטור שהוביל לדיון הזה.

<יוסי הראל פיש: חבל שראשי רשויות מקומיות לא לוקחים את זה באותה רצינות.

<יוסי הראל פיש: אם היתה נוכחות של נציגות שלהם פה זה מאוד היה עוזר.

<יוסי הראל פיש: אני אדבר בקצרה על העקרונות למה זה כל-כך חשוב מבחינת המידע שלנו.

<יוסי הראל פיש: ישנם כאן גם יעקב נוי וגם סוזן וווליד שיכולים להסביר איך אנחנו מתרגמים את זה הלכה למעשה בשטח.

<יוסי הראל פיש: אנחנו יודעים מהספרות המדעית כבר הרבה שנים שהרמה היעילה ביותר להטמיע אסטרטגיה של התערבות ושינויי התנהגות אצל ילדים ונוער אבל לא רק, זאת הרמה של הרשות המקומית.

<יוסי הראל פיש: במקום הזה אתה נמצא בקשר ישיר עם השטח ועם האוכלוסיות.

<יוסי הראל פיש: יש לך אפשרות להיות מראה של כל הרשויות הארציות, מבחינת משרדי ממשלה, גם בתוך הרשות המקומית ולבנות שם את הקואליציה של השותפים, בין החינוך, הרווחה, אגפי הנוער, המשטרה וכן הלאה.

<יוסי הראל פיש: כל אותם גופים שעוסקים באספקטים השונים של החיים של ילדים ונוער.

<יוסי הראל פיש: בשנים האחרונות גם למדנו לבנות את הקואליציה של השותפים בצורה נכונה ולעבוד עם שולחנות עגולים.

<יוסי הראל פיש: קצת לוותר על האגו ועל הצורך בקרדיט ולראות כל אחד את דל"ת אמותיו של התרומה הייחודית שלו, של המקצוע שלו ושל הגוף שהוא מייצג ולעבוד בשיתופי פעולה.

<יוסי הראל פיש: בזה השתפרנו מאוד במדינת ישראל.

<יוסי הראל פיש: חשוב לזכור שאחת הבעיות החשובות ביותר או המרכזיות ביותר, שמהוות תולדה או סיבה לכך שהתנהגויות כמו שימוש בסמים ואלכוהול יש להן את כר לפרוח בהן ואפשרות לילדים מסוימים להגיע לשם במקום להגיע למקומות הקונסטרוקטיביים, זה אותם חללי ריק של שעמום של שעות הפנאי שאינם מובנים.

<יוסי הראל פיש: ברגע שיש לך שעות פנאי לא מובנות, זה אבי אבות הטומאה.

<יוסי הראל פיש: לכן, אחת המטרות המרכזיות ביותר של הרשויות המקומיות זה להשקיע בהבניית שעות הפנאי של הילדים הצעירים בצורה חכמה.

<יוסי הראל פיש: להבנות שני דברים: פעילויות אטרקטיביות לבני נוער, פעילויות שהם אוהבים לעשות וששם הם פוגעים את החברים שלהם.

<יוסי הראל פיש: הלחץ הקבוצתי יהיה ללכת לשם ולא למקומות אחרים שמובילים אותם לסמים ולאלכוהול.

<יוסי הראל פיש: זה דבר שהוא לא כל-כך פשוט לעשות, כי אתה צריך להשפיע על תרבות הבילוי של הנוער ולא רק על הצד הפרטני, שבו אתה אומר לנער להגיד לא לסמים או תעשה כך או אחרת.

<יוסי הראל פיש: צריך ממש לפתח את התרבות.

<יוסי הראל פיש: ברגע שרשות מקומית מפתחת את הפעילויות הללו ונותנת אותם ומנגישה אותם לנוער, שם אנחנו רואים את ההבדלים הגדולים.

מוחמד ברכה: איפה אנחנו נמצאים בין הרצוי למצוי?

<יוסי הראל פיש: אני אגיע לזה עוד שנייה.

<יוסי הראל פיש: בנוסף על הפעילויות זה גם הזירות הפיסיות, כלומר, אתן זירות פיסיות שנקיות מאלכוהול וסמים ומפוקחות וילדים יכולים להגיע לשם ויש שם הנגשה.

<יוסי הראל פיש: בנוסף לזה, ישנם הנושאים של המסרים האחידים לרוחב הרצף החינוכי של החינוך הפורמאלי והלא פורמאלי, המשפחה, ההורים ותרבות המשפחה.

<יוסי הראל פיש: כל הדברים הללו צריכים להיעשות עם מסרים אחידים ולאן שהילד יסתכל, הוא יקבל את אותם מסרים.

<יוסי הראל פיש: אוכלוסיית הנוער היא חלק מהעשייה והיא לא רק האוכלוסייה שעליה אנחנו מבצעים את הפעילויות והם שותפים מלאים בחשיבה, בתכנון ובהטמעה של התהליכים הללו.

<יוסי הראל פיש: רשויות מקומיות צריכות להבין שמבחינת עלות תועלת, כל השקעה שמשקיעים בדברים שדיברתי עליהם עכשיו, התועלת לרשות המקומית על-ידי הצמצום של התופעות השליליות שעושות נזק גדול בתקציב, הוא ענק.

<יוסי הראל פיש: גם על כך אנחנו יודעים מהספרות המדעית.

<יוסי הראל פיש: ברשותך, אני אבקש מיעקב נוי לדבר על ההבדל בין המצוי לרצוי, כי זה מה שהאגף הזה עושה.

<יעקב נוי: אני אומר כמה תובנות.

<יעקב נוי: אנחנו צריכים להבין ואנחנו מבינים שבסופו של יום המאבק מתנהל ביישוב.

<יעקב נוי: כל יישוב עם האוכלוסייה האופיינית לו וכל ישוב עם הקהילה שלו.

<יעקב נוי: המאבק האמיתי מתנהל בישוב והאחריות בסופו של יום היא על נבחרי הציבור.

<יעקב נוי: לכן, מה שבאמת מכריע את היעילות של המאבק היא קודם כל המנהיגות הישיבות, עד כמה היא רואה בתהליכים האלה משהו שקשור בהשקעה ולא בהוצאה.

<יעקב נוי: אם אנחנו עובדים היום בכמות עצומה של ישובים, אנחנו רואים שונות גבוהה בשאלה איך הקהילה תופסת את המלחמה בתוך היישוב?

<יעקב נוי: הנושא השני הוא שיתוף פעולה בין כל הגורמים.

<יעקב נוי: יש המון אמצעים שמושקעים בתוך היישוב והחכמה היא לדעת איך אנחנו מאגמים את כל התקציבים האלה ואיך אנחנו רואים את העדיפויות כדי להילחם בדברים האלה.

<יעקב נוי: אני רוצה לחזק את מה שיוסי אומר, זאת מניעה, מניעה, מניעה.

<יעקב נוי: אם מישהו יעשה פעם חשבון כמה משקיעים בנושא מניעה במלחמה בסמים ובאלכוהול, ביישוב פר ראש, אנחנו נגיע למספרים מאוד קטנים.

<יעקב נוי: בסופו של יום זה משפיע כמה אנחנו נשקיע לאחר מכן את כל ההוצאות בנושא של רווחה.

<יעקב נוי: כאשר מישהו נפגע אנחנו יודעים שקשה מאוד להוציא אות ו והעלויות הן גבוהות.

<יעקב נוי: ההורים הם נקודת התורפה שלנו היום.

<יעקב נוי: אנחנו עדיין לא הצלחנו לפענח את כל הנושא של ההורים, התנדבות ההורים, מעורבות ההורים.

<יעקב נוי: אנחנו יודעים שיש שני גורמים שמשפיעים על הפעילות ועל היכולת שלנו לעבוד.

<יעקב נוי: האחד, זה החברים והשני זה ההורים.

<יעקב נוי: לצערנו היום ההורים הם נקודת חולשה אצלנו במערכת.

<יעקב נוי: אנחנו מנסים לתגבר את הנושא הזה להעצים ולתגבר באמצעות פעילויות להורים, מעבר להתנדבות של סיירות הורים.

<יעקב נוי: אנחנו עורכים סדנאות וחלופות לפעילות שלנו.

<יעקב נוי: אני אבקש מסוזן קצת פירוט.

<יעקב נוי: ווליד ידבר על השונות בקהילה הערבית.

<סוזן בן עזרא: אם אני אמשיך את הדברים של יעקב ויוסי, העבודה של באגף הקהילה היא להשלים את החינוך הפורמאלי.

<סוזן בן עזרא: שפ"י עושים את העבודה עם כישורי חיים ולהשלים אותה בקהילה בשעות אחר הצהריים ושעות הפנאי של התלמידים.

<סוזן בן עזרא: בעצם אנחנו מנסים לחבר חליפה מותאמת לכל יישוב, חבילות שמותאמות לתלמידים שנמצאים.

<סוזן בן עזרא: אם דיברנו על לוד, לדוגמה, אז יש לנו פעילויות שמותאמות למגזר הערבי, למגזר הרוסי וגם למגזר האתיופי.

<סוזן בן עזרא: הם נעשים אחר-הצהריים ונותנים את המענה לתלמידים לשעות הפנאי שלהם.

<סוזן בן עזרא: כאשר אנחנו מסתכלים גם על התנדבות הורים, אנחנו יכולים לראות הורים שלוקחים אחריות.

<סוזן בן עזרא: ביבנה, למשל, שאין להם פעילויות ביום שישי בערב, ההורים מפעילים מועדון בימי שישי בערב באישור העירייה.

<סוזן בן עזרא: זה באמת משהו שהוא באמת יוצא דופן והוא חיובי בעינינו, לתת מענה לשעות הפנאי ולהסתובבות של הנוער ברחובות.

<סוזן בן עזרא: אנחנו משתדלים מאוד לראות איך אנחנו יכולים לתת פעילויות לשעות הפנאי ובמקומות הבילוי מענה מותאם: סיירות הורים שמסתובבים בערב, סיירות סטודנטים שמגיעים למקומות הבילוי שכבר קיימים בתוך ישובים.

<סוזן בן עזרא: במידה ואין בישובים מקומות כאלה, אנחנו מנסים ליצור להם את המענה העוטף.

מוחמד ברכה: בדברי שלושתכם חסר לנו מידע של ביקורתיות או שביעות רצון מהיחס ביניכם לבין השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: זה הדיון.

מוחמד ברכה: אנחנו לא רוצים לשמוע סקירות כלליות.

<סוזן בן עזרא: כפי שציינתי, יש ישובים שישקיעו יותר בשעות הבילוי והפנאי ויש ישובים שפחות.

<סוזן בן עזרא: אנחנו יכולים לדבר על מה שהמתאמים שלנו עושים ביישובים.

<סוזן בן עזרא: מתאמי הרשות בעצם לוקחים את המשאבים ומנסים לעשות מהם יותר ממה שהם.

<סוזן בן עזרא: זה אומר לאגם משאבים, ליצור פעילויות שלא קשורות ברמה של תקציב.

מוחמד ברכה: האם יש בעיות של אי הקשבה ברשויות מקומיות מסוימות?

מוחמד ברכה: האם יש בעיה של הקצאת תקציבים?

מוחמד ברכה: אנחנו צריכים לדבר על העניין ולא ליד.

<יעקב נוי: יש מגבלה תקציבית.

<יעקב נוי: היא לא המגבלה היחידה אבל היא אחת המגבלות שלנו.

<יעקב נוי: העובדה שציינת, שבישובים הערבים אין מצ'ינג, זה מצביע על בעיה.

<יעקב נוי: יש מקומות שהמצ'ינג מתבצע בין התכניות.

<יעקב נוי: אין התאמה בין תכנית עבודה שהייתי רוצה לממש ביישוב לבין התקציב שעומד לרשותנו.

<יעקב נוי: כאשר אני מדבר על תקציב, זה תקציב שגם אנחנו תורמים וגם הקהילה שמה.

<יעקב נוי: יש פערים עצומים בין הרצונות שלנו כגוף שרואה את ההיבט המקצועי לבין היכולת היישובית לטפל בדברים האלה.

<וליד חדאד: נושא הדיון התחיל עם כל נושא תרבות הבילוי של הנוער.

<וליד חדאד: במגזר הערבי אי-אפשר לקרות לזה תרבות אלא זה תת-תרבות.

<וליד חדאד: פעם בחברה היהודית גם קראו לזה כך אבל היום יש כבר הסכמה שזאת תרבות בילוי שאנחנו חייבים לקבל אותה ולעדן אותה ולכוון אותה לכיוונים חיוביים.

<וליד חדאד: חשוב להדגיש שבחברה הערבית זה עדיין תת תרבות.

<וליד חדאד: אני מתכוון לכך שכל נושא השתייה מתבצע במקומות נידחים, מטעי זיתים וחורשות.

<וליד חדאד: זה לא נעשה במקומות בילוי כי בכפרים אין מוקדי בילוי.

<וליד חדאד: לכן המעבר מאלכוהול לסמים הוא יותר זמין וקל.

<וליד חדאד: המספרים מאוד קרובים.

<וליד חדאד: אם תסתכל על כמות הנוער בחברה היהודית ששותים, קרוב ל-60% מהנוער התנסה או שתה אלכוהול, אתה יכול לראות שבסמים זה 4.5%.

<וליד חדאד: לעומת זאת, בחברה הערבית זה 20% שתיית אלכוהול ו-9% סמים כימיים, שזה כפול מהחברה היהודית.

<וליד חדאד: אנחנו רואים שבאלכוהול המספרים הם פי שלושה אבל כשהולכים לסמים המגמה מתהפכת.

<וליד חדאד: זה מה שנקרא רגישות חברתית.

<וליד חדאד: בחברה הערבית ש-90% מהם הם מוסלמים, שתיית אלכוהול מהווה תחילת סטייה חברתית.

<וליד חדאד: לכן בערים הערביות אנחנו מנסים.

<וליד חדאד: היוזמה המבורכת שלנו כרשות שאנחנו פטרנו כמעט את רוב הרשויות ממצ'ינג, זה לא פתר את הבעיה.

<וליד חדאד: מצד אחד, אנחנו נכנסנו חזק מאוד למניעה.

<וליד חדאד: אנחנו עלינו8 מ-4 רשויות ב-2005 לקרוב ל-45 רשויות עכשיו.

<וליד חדאד: אין משרד ממשלתי שנכנס בחברה הערבית בכמות כזאת של עובדים.

<וליד חדאד: מצד שני, אנחנו מנסים להכניס פרויקטים בנצרת, באום אל פחם, יוזמות להיכנס לתת התרבות הזאת.

<וליד חדאד: זה מאוד קשה כי אי-אפשר לעשות פעילות מניעה בתוך מטעי זיתים.

<וליד חדאד: כאן אנחנו חוזרים לאחריות של ראשי הערים ונבחרי ציבורי.

<וליד חדאד: אני אתן דוגמה לבעייתיות.

<וליד חדאד: היה דיון עם ראש עיר יהודית מסוימת שיש בה 50,000 תושבים ויש לו שכונה עם 3,000 תושבים ערבים.

<וליד חדאד: הוא אמר לי ש-3,000 התושבים מייצרים לו בעיות רווחה יותר מה-50,000.

<וליד חדאד: אני מסכים, אבל כמה עובדים סוציאליים דוברי ערבית יש אצלך במחלקה?

<וליד חדאד: אין לו אף עובד.

<וליד חדאד: זה חשוב מאוד להעלות את הסוגיה הזאת.

<וליד חדאד: בעניין המתאמים.

<וליד חדאד: אנחנו נכנסנו בנושא מניעה, הסברה וחינוך אבל יצרנו פקק ולחץ על מערכת אחרת.

<וליד חדאד: ברגע שאתה מתחיל מניעה אתה מעלה מודעות, אז יש לך פניות לטיפול.

<וליד חדאד: יש לנו בעיה כי זה לא באחריות שלנו.

<וליד חדאד: אני רואה שכל נושא הטיפול והאיתור לוקה בחסר.

<וליד חדאד: כבוד היושב ראש פתח את הכנסת ב-18.12.2013 באוניברסיטת חיפה ודיברנו על הסוגיה הזאת.

<וליד חדאד: יש לנו בעיה.

<וליד חדאד: אנחנו היום מטפלים אבל מצד שני, כל הנושא של האיתור, השיקום והטיפול לוקה בחסר.

<וליד חדאד: אנחנו שינינו קריטריונים.

<וליד חדאד: אם אתה רוצה לטפל בבעיה, אתה צריך לשנות מדיניות.

<וליד חדאד: המדיניות היתה ש-50% הרשות למלחמה בסמים משלמת במשכורת ו-50% הרשות המקומית.

<וליד חדאד: אמרנו שאנחנו נשלם 100%.

<וליד חדאד: משרדים אחרים עדיין לא שינו קריטריונים.

<וליד חדאד: אני נכנס לעיר עם 50,000 תושבים בשביל לממן משרת עובד סוציאלי שמטפל בנפגעי סמים.

<וליד חדאד: יש קריטריונים שחייבים להגמיש אותם.

<וליד חדאד: יש לנו נציג במגדל כרום.

<וליד חדאד: כפר כזה קטן עם 15,000 תושבים יש לו בעיות סמים כמו בעיר כמו חדרה.

<וליד חדאד: אז אי-אפשר להגיד שמכיוון שאין לו מספר תושבים כמו חדרה אז לא ניתן לו.

<וליד חדאד: חייבים לשנות מדיניות.

מוחמד ברכה: אתה מתכוון שזה צריך להיות לא פר תושב אלא תוך טיפול בבעיה עצמה.

<ווליד חדאד: זאת הכוונה שלי.

<ווליד חדאד: אתה מגמיש קריטריונים על בסיס בעיות בתוך היישוב ולא על בסיס מספר התושבים.

<ווליד חדאד: העובדים שמים את הנהלים האלה.

<ווליד חדאד: אתה חייב לשנות מדיניות.

מוחמד ברכה: מה מידת שיתוף הפעולה עם הרשויות?

<ווליד חדאד: אני חושב שמידת שיתוף הפעולה היא מעולה.

<ווליד חדאד: ראשי הערים מעוניינים.

<ווליד חדאד: יש לנו כמה מקומות שעדיין לא הצלחנו להיכנס מכל מיני טעמים, אבל בגדול, ראשי הערים העלו את זה לאג'נדה שלהם.

<ווליד חדאד: אנחנו כרשות גם החלטנו לקדם את זה ברמה ארצית עם ראש עיריית סחנין מאזן גנאים, שהוא גם יו"ר הוועדה הארצית של ראשי הרשויות.

<ווליד חדאד: עוד שבועיים תתקיים ישיבה עם צמרת הרשות.

<ווליד חדאד: אנחנו רוצים לתאם ציפיות עם נבחרי הציבור.

<ווליד חדאד: זאת סוגיה מאוד חשובה ולכן אנחנו קבענו ישיבה בשביל לראות איך אפשר לעלות מדרגה בנושא שיתוף הפעולה.

<כרמלה עוזרי: אני קצת אגיד דברים קשים, כי כדי לתקן ולהסיק מסקנות כל האמת צריכה להיות על השולחן.

<כרמלה עוזרי: האמת היא עגומה, היא קטסטרופלית.

<כרמלה עוזרי: יתרה מכך, איבדנו שליטה.

<כרמלה עוזרי: הילדים איבדו שליטה על הנוער שלנו, חד משמעית.

<כרמלה עוזרי: כשיש מסיבה בתל-אביב או בכל מקום, יש אס.

<כרמלה עוזרי: אמ.אס.

<כרמלה עוזרי: ההורה לעולם לא יידע איפה המסיבה ומתי היא מתקיימת.

<כרמלה עוזרי: הילדים שלנו הם מאוד מתוחכמים ואני אומרת את זה הפעם לא לחיוב אלא לשלילה.

<כרמלה עוזרי: יש להם מידעים מהאינטרנט ומהטלוויזיה.

<כרמלה עוזרי: הייתי רוצה לראות כאן חברי כנסת ושרים.

<כרמלה עוזרי: לדעתי זאת מלחמה.

<כרמלה עוזרי: לא סתם קראו לזה המלחמה בנגע הסמים.

<כרמלה עוזרי: זאת מלחמה.

<כרמלה עוזרי: במלחמה לא מחלקים סוכריות.

<כרמלה עוזרי: צריך לנהוג אפילו באגרסיביות כי מה שאנחנו רואים זה פשוט הזוי.

<כרמלה עוזרי: זה לא אמיתי, זה מאמלל וזה חוסר אונים מוחלט.

<כרמלה עוזרי: אני רוצה לומר לכם.

<כרמלה עוזרי: 40 שנה אני פעילת ציבור.

<כרמלה עוזרי: הנוער אומר שאנחנו לא מבינים כלום אבל פעם היו מתנ"סים.

<כרמלה עוזרי: אני הייתי מדריכת נוער במתנ"ס ברמת ישראל-ביצרון.

<כרמלה עוזרי: בזמנו זאת היתה שכונת הסמים.

<כרמלה עוזרי: שם גדלתי ושם הייתי מדריכת נוער.

<כרמלה עוזרי: אני הייתי מדריכה ואפילו הייתי מחביאה ילדים כדי שלא יפתחו להם תיקים.

<כרמלה עוזרי: פעם בשבוע במוצאי שבת היינו מחלקים במתנ"ס שוקו ולחמנייה ולא "אבסולוט רד בול".

<כרמלה עוזרי: היינו נותנים להם די.

<כרמלה עוזרי: ג'י והיו רוקדים כדי שלא יצאו.

<כרמלה עוזרי: מבחינה סוציו-אקונומית אנשים לא יכלו להרשות לעצמם לצאת מבחינה כספית וגם כדי שהילדים יהיו בבית שלהם, במקום שלהם, במתנ"ס שלהם.

<כרמלה עוזרי: היינו יושבים, עומדים במסדר, נכנסים לאכול, עושים שיעורי בית ואחרי זה פעילויות עד 22:00 בלילה.

<כרמלה עוזרי: זה היה במתנ"ס אצלנו לפני 25 שנה.

<כרמלה עוזרי: היום אנחנו לא יודעים מה הילדים שלנו עושים.

<כרמלה עוזרי: כולם עסוקים עם הקריירה.

<כרמלה עוזרי: חיילים וסטודנטים כל-כך משוועים לקצת עזרה.

<כרמלה עוזרי: צריך לקחת אותם והם יהיו האח הגדול.

<כרמלה עוזרי: אני קוראת לילד בשמו מכיוון שאם לא יהיה פיקוח או בקרה – הילדים שלנו לא יודעים מה שמים להם במשקאות.

<כרמלה עוזרי: נתקלתי במצבים שאמרתי לעצמי: ריבונו של עולם, שום דבר לא חשוב עם כל מה שאנחנו עוברים במדינה הזאת ואנחנו עוברים המון דברים?

<כרמלה עוזרי: זה הנוער שלנו ודור העתיד שלנו.

<כרמלה עוזרי: אנחנו צריכים להתעורר.

<כרמלה עוזרי: שם המשחק ומילת הקסם זה התקציב ורק התקציב ורק תקציב יכול להציל אותנו.

<כרמלה עוזרי: שלא יגידו לי מצ'ינג.

<כרמלה עוזרי: אנחנו צריכים פה מלחמה.

מוחמד ברכה: כמי שמייצגת את עיריית תל-אביב, איפה אתם עומדים בעניין הזה?

<כרמלה עוזרי: אני גם יושבת ראש עמותת שיקום האסיר בתל-אביב.

<כרמלה עוזרי: בדרך-כלל אצל המשפחות שלהם, אתה רואה את זה בצורה שלא ניתנת לתיאור את הילדים שהולכים לאלכוהול.

<כרמלה עוזרי: אני אתן לכם דוגמה מאתמול בלילה.

<כרמלה עוזרי: אני חייבת לספר לכם.

<כרמלה עוזרי: אני ובעלי רואים טלוויזיה.

<כרמלה עוזרי: יש את תכנית "מסטר שף" וכל המאכלים האלה.

<כרמלה עוזרי: הייתי אחרי ארוחת ערב שבעה.

<כרמלה עוזרי: איזה סטיקים ואיזה מאכלים רואים שם.

<כרמלה עוזרי: מה עושים אותם ילדים אומללים ממשפחות שאין להם ורואים את זה?

<כרמלה עוזרי: מה יש פה להפסיד?

<כרמלה עוזרי: אני הולך לגנוב, אני הולך לעשות משהו.

<כרמלה עוזרי: הטלוויזיה הרסה אותנו וגם האינטרנט.

<כרמלה עוזרי: לא הטלוויזיה, התכניות והתכנים.

<כרמלה עוזרי: האינטרנט והפייסבוק הזה, צריך להגביל את הילדים.

<כרמלה עוזרי: כן, זאת לא בושה.

<כרמלה עוזרי: בשעה 22:00 ההורים חייבים לקחת אחריות.

<כרמלה עוזרי: ההורים לא יכולים להיות עסוקים רק עם הקריירה שלכם.

<כרמלה עוזרי: אתה כחבר כנסת – אני אגיד לך את הסכומים, אני מתביישת להקריא אותם.

<כרמלה עוזרי: אנחנו מקבלים 20,000 שקלים מהרשות למלחמה בסמים לנושא של "הורים ערים מתנדבים".

<כרמלה עוזרי: הורים יכולים להתנדב אבל זה לא יעזור לנו.

מוחמד ברכה: תספרי לנו, כמי שממונה בעיריית תל-אביב-יפו מה אתם עושים.

מוחמד ברכה: מה מידת שיתוף הפעולה עם הרשות?

מוחמד ברכה: מה מידת ההצלחות?

מוחמד ברכה: האם יש חוסר במשאבים?

מוחמד ברכה: איפה זה עומד?

<כרמלה עוזרי: יש חוסר רציני במשאבים.

<כרמלה עוזרי: עיריית תל-אביבה נותנת 120,000 שקלים אך ורק לנושא של הורים ערים.

<כרמלה עוזרי: רבותיי, אנחנו מדברים פה במלחמה אמיתית כי זאת הצלת נפשות.

<כרמלה עוזרי: אני פונה לחברי הכנסת, לשר החינוך, לשרת התרבות והספורט לימור לבנת, שגם היא תתעורר.

<כרמלה עוזרי: גם לה יש משהו להגיד פה.

<כרמלה עוזרי: היא יכולה לעשות כל-כך הרבה פעילויות בתרבות ובספורט.

<כרמלה עוזרי: איפה היא פה?

<כרמלה עוזרי: איפה שר החינוך?

<כרמלה עוזרי: הרי זה הנוער שלנו, הילדים שלנו וכולנו נישא בתוצאות.

<כרמלה עוזרי: אם הכנסת תקצה באופן אמיתי, אני מאמינה שיחד עם חינוך אגרסיבי – אין יותר חופשי.

<כרמלה עוזרי: אין מתירנות יותר.

<כרמלה עוזרי: ילד צריך לדעת שאומרים לא וזה לא.

<כרמלה עוזרי: גם בחינוך בבית ספר בשיעור חברה.

<כרמלה עוזרי: היום כשאני אומרת לבני נוער "ואהבת לרעך כמוך" או "מה ששנוא עליך אל תעשה לחבריך" הם אומרים: מאיפה זאת באה?

<כרמלה עוזרי: מה זה הדבר הזה?

<כרמלה עוזרי: נתינה בשבילם זה "יורם" או חנון.

<כרמלה עוזרי: חבר'ה, זה מזעזע, אנחנו צריכים להתעורר.

<כרמלה עוזרי: למה אני מדברת על תקציב?

<כרמלה עוזרי: הייתי בעשרות ישיבות, אני פעילה 40 שנה.

<כרמלה עוזרי: אני מבקשת זה מתחמים.

<כרמלה עוזרי: בכדי לעשות מתחמים בשכונה שיהיו נגישים לנוער כדי שלא יצטרכו ללכת לפאבים ולדיסקוטקים, אנחנו צריכים תקציב ותקציב.

<כרמלה עוזרי: אני רוצה שתילחם על זה ואנחנו נעזור לך כי זה תלוי גם בך.

מוחמד ברכה: אני מבקשת שעיריית תל-אביב כעירייה מבוססת, שאפילו ביקשה להחריג אותה במשרד הפנים על-ידי החוק החדש של רשויות חזקות, שהיא לא צריכה מענקי איזון ושום דבר מהממשלה, הייתי מצפה ממך לשמוע מה אתם עושים, אבל זה מה - - -

<כרמלה עוזרי: הנה, אתה עכשיו הולך לשמוע.

<כרמלה עוזרי: זה אפילו לא טיפה בים ואפילו לא טיפונת.

<יוסי הראל פיש: אני חייב להגיב במשפט אחד.

<יוסי הראל פיש: ההשתלחות הזאת בנוער, בהאשמת הקרבן ולדבר על זה שאיבדנו שליטה על הנוער, ההבדל בין זה לבין המציאות הוא כהבדל מזרח ומערב.

<יוסי הראל פיש: לא איבדנו שליטה על הנוער הישראלי.

<יוסי הראל פיש: זה נוער מדהים ויש לו איכויות מדהימות.

<יוסי הראל פיש: יש לו גם דפוסי התנהלות מדהימים.

<כרמלה עוזרי: איפה אתה חי?

<יוסי הראל פיש: זה שיש תת אוכלוסיות מסוימות שאורחות החיים שלהם הם בקצה, זה משהו שהוא שונה לגמרי.

<יוסי הראל פיש: זה שאנחנו ההורים והמבוגרים מתלבטים עם הנושא של האינטרנט זה משהו אחר לגמרי.

<כרמלה עוזרי: האלכוהול הוא בכל השכבות אצל כולם.

<יוסי הראל פיש: אני לא הפרעתי לך.

<יוסי הראל פיש: הנה הנתונים האחרונים של הסקר הבינלאומי של ארגון הבריאות הלאומי שמשווה את ההשתכרות של בני הנוער ב-50 מדינות באירופה.

<יוסי הראל פיש: ישראל היא מקום שני מהסוף עם השיעורים הכי נמוכים.

<יוסי הראל פיש: אלה הנתונים הכי עדכניים והכי מדעיים.

<יוסי הראל פיש: אז למרות העלייה בשיעורי האלכוהול, לא איבדנו שליטה על אוכלוסיית הנוער.

<יוסי הראל פיש: הם לא הקורבן.

<יוסי הראל פיש: לא צריך להאשים את הקרבן.

<יוסי הראל פיש: אנחנו החברה הישראלית מתמודדים וצריך להתמודד.

<יוסי הראל פיש: זה שצריך עוד תקציבים, אני איתך במיליון אחוזים.

מוחמד ברכה: אין לי ספק שלא צריך להאשים את הקרבן.

מוחמד ברכה: אנחנו הרי התכנסנו כאן על-מנת להציל את הקורבן או לראות איך אנחנו משתפים פעולה על-מנת להציל את הקרבן.

מוחמד ברכה: אתה יודע מה דעתי.

מוחמד ברכה: אני לא כל-כך שלם עם הטבלה שהראית.

מוחמד ברכה: נדמה לי שאנחנו לא נמצאים שם.

מוחמד ברכה: יכול להיות שאלה שיטות מדידה שונות.

<יוסי הראל פיש: זה ההבדל בין להסתכל על האוכלוסייה הכללית של הנוער.

<יוסי הראל פיש: חבל לי שבני הנוער יצאו מהחדר לפני שהם שמעו את האיזון.

<קריאה: יש כאן עוד בני נוער.

<יוסי הראל פיש: אי-אפשר לומר שאיבדנו שליטה.

מוחמד ברכה: אני לא נוטה להאשים את בני הנוער, אני מסכים עם יוסי.

<כרמלה עוזרי: אף אחד לא מאשים את בני הנוער, זה עניין של חינוך.

<כרמלה עוזרי: גם ילד טוב שרואה את החברים שלו, הוא רוצה להיות בחבר'ה.

<אור ביגר: העלו כאן התייחסות בכמה מובנים שונים על פעילות מובנית לשעות הפנאי לבני הנוער, על זירות בטוחות ועל מסרים לאורך הרצף וגם הנושא של הורות.

<אור ביגר: אני אתייחס לכל הנושאים ואיזה מענה אנחנו נותנים ברשות המקומית.

<אור ביגר: מבחינת פעילות לבני הנוער, החל מתנועות נוער וארגוני נוער, בדומה לכל רשות אחרת.

<אור ביגר: זה נעשה כמובן בתמיכה של הרשות ויש גם את המסגרת של מרכזי הנוער השכונתיים.

<אור ביגר: זה גם מתקשר לזירה הבטוחה.

<אור ביגר: אם בעבר היה נהוג שבני הנוער הולכים למתנ"ס אחרי שעות בית הספר, היום זה כבר פחות באופנה.

<אור ביגר: המתנ"ס הפך להיות המקום לילדים או של זקנים.

<אור ביגר: ב-4-5 שנים האחרונות אנחנו מתחילים להחזיר את מרכז הנוער השכונתי כדי שיהיה לבני הנוער מקום מובנה לשעות הפנאי.

<אור ביגר: זה התחיל מתוך שיחה פתוחה של מרכז נוער עם בני הנוער בשכונת התקווה, שבני הנוער אמרו שהם רוצים מקום משלהם.

<אור ביגר: יש כבר 18 מרכזי נוער שכונתיים, בעיקר בדרום העיר וביפו.

<אור ביגר: הם יכולים לבוא לשם סתם, לשחק במחשב, לדבר אחד עם השני, ללמוד לבחינה.

<אור ביגר: יש גם תכניות עם סטודנטים וחיילים מחיל חינוך שעוזרים להם בלימודים.

<אור ביגר: יש גם פעילויות בערב ובשעות הלילה, בעיקר בחודשי החופש הגדול.

<אור ביגר: יש ערב הקרנה של סרט, ערב סטנד אף, מסיבות.

<אור ביגר: בהחלט דברים שקורים בעיר.

<אור ביגר: הפיק של הפעילות נעשה בעיקר בחודשי הקיץ.

<אור ביגר: נעשה איזה פיילוט לבדוק את העניין של בני הנוער כדי לבדוק אם הנוער יבוא ביום שישי בערב למרכז השכונתי.

<אור ביגר: הפיילוט עבר בהצלחה ועכשיו אנחנו בודקים איך לתת לזה מענה.

<אור ביגר: "הורים ערים" באזור הציעו לבוא לפתוח את המקום בהתנדבות כדי שיהיה להם את המרחב הבטוח שדובר כאן קודם.

<אור ביגר: 10,000 בני נוער בתל-אביב-יפו לוקחים חלק במסגרות של החינוך הבלתי פורמאלי, וזה עוד לפני המסגרות של קידום נוער ושל הרווחה.

<אור ביגר: בערך שליש מבני הנוער מגיעים למסגרות האלה.

<אור ביגר: היינו רוצים להגיע ליותר.

<אור ביגר: אנחנו מכירים בזה שעם שלל הפעילויות שאנחנו מציעים לבני הנוער, לא תמיד זה מדבר אל כולם.

<אור ביגר: יש גם פעילויות שיוצאות החוצה אל בני הנוער במרחב הציבורי.

<אור ביגר: שיהיה שם איזה מבוגר אחראי שידבר איתם.

<אור ביגר: יש גם בפעילות בחודשי הקיץ.

<אור ביגר: יש רכזי נוער שלנו מהמרכזים השכונתיים, בליווי סטודנטים וחיילים של חיל חינוך שיוצאים לגינות בשעות הקטנות של הלילה.

<אור ביגר: הם פותחים שם זירה.

<אור ביגר: הם אומרים שאם בני הנוער לא מגיעים, הם יגיעו אליהם והם שם עבורם.

<אור ביגר: יש עוד הרבה תכניות אבל אני אקצר.

<אור ביגר: משהו על תחום ההורות ופה אני מתחברת למה שיוסי הראל אמר.

<אור ביגר: אנחנו לא יוצאים נגד הנוער באף אחת מהפעילויות שלנו.

<אור ביגר: יש לנו נוער נפלא.

<אור ביגר: אנחנו מכירים בזה שזאת תקופה שהיא לא קלה לבני הנוער.

<אור ביגר: הם עוברים הרבה שינויים ואנחנו רוצים להיות שם עבורם כדי לעזור להם לצלוח את התקופה הזאת.

<אור ביגר: אחת הדרכים החשובות והטובות זה דרך ההורים.

<אור ביגר: יש באמת את המסגרות של הורים ערים שמתנדבים שיוצאים לגינות.

<אור ביגר: הם עוברים קורס הכשרה והרצאות.

<אור ביגר: אנחנו נותנים להם את כל הכלים שביכולתנו כדי להפוך אותם למבוגר משמעותי בחיים של הילדים שלהם.

<אור ביגר: תמיד מדברים על גורמי מניעה אבל חשוב גם לדבר על גורמי הגנה.

<אור ביגר: איזו הגנה אנחנו מעניקים לילדים שכאשר הם יהיו מול התנהגות מסכנת, הם ידעו מה נכון ומה לא נכון, כפי שלמדו דרך החינוך.

<אור ביגר: כפי שצוין, אנחנו מכירים בכל שלא כל ההורים יבואו להתנדב.

<אור ביגר: אנחנו פותחים עוד הרבה מאוד פעילויות להורים בעיר, הרצאות והעשרות, בית ספר להורים שכולם מוזמנים.

<אור ביגר: בתכנית הזאת, מבחינת מצ'ינג, הרשות המקומית שמה יותר מפי שניים ממה שאנחנו מקבלים מהתכניות הלאומיות.

מוחמד ברכה: אתם יכולים.

מוחמד ברכה: אנחנו נשמע את משרד החינוך ואת המשטרה, על-מנת להסתכל על התופעה מהכיוון השני ואחר-כך נחזור לאורחים.

<גילת דנה: ראשית אני נתלית באילת גבוה, בד"ר יוסי הראל, על שיתופי פעולה.

<גילת דנה: כל מה שאני אומר היום בשם משרד החינוך, זה אף פעם לא לבד.

<גילת דנה: אנחנו עובדים בשיתוף עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, בשיתוף שפ"י, בשיתוף מועצת תנועות הנוער והשלטון המקומי.

<גילת דנה: אנחנו מפעילים כמה תכניות התערבות משמעותיות.

<גילת דנה: אדוני, אם ימצא הדבר בעיניך נכון, להקדיש להם יום.

<גילת דנה: למה אני מתכוונת?

<גילת דנה: מועצת תנועות הנוער במרחב הקהילתי המוניציפאלי, הוא היחידה האפקטיבית ביותר לעבודה עם בני נוער ולשינוי עמדות והתנהגות.

<גילת דנה: מנהל יחידת הנוער מתכלל את כל העבודה ברשות המקומית, כולל מה שקורה עם תנועות הנוער.

<גילת דנה: 12-13 תנועות נוער שנתמכות על-ידי המדינה, אנחנו בשנה הרביעית בתהליך משמעותי, עמוק של גיבוש מדיניות לכל תנועה על-פי הצבע שלה והמאפיינים שלה, נגד שתייה לשכרה.

<גילת דנה: אם חשבתם שזה לא פולש אל תוך היחידה המוגנת יחסית של העבודה בתנועות נוער – טעינו.

<גילת דנה: זה בהחלט פולש והם בהחלט מוטרדים מזה.

<גילת דנה: נשמח להשמיע על התהליך המשמעותי הזה.

מוחמד ברכה: גברתי.

מוחמד ברכה: אנחנו דנים בסוגיה הזאת מכל כיוון ומכל צד אפשרי.

מוחמד ברכה: הישיבה היום עוסקת בתפקיד הרשויות המקומיות ביצירת תרבות בילוי ופנאי כפתרון לנגעי הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: אני מבקש להתמקד במתחם הזה.

מוחמד ברכה: כל שבוע יש לנו ישיבה על מתחמים אחרים ועל זירות אחרות.

מוחמד ברכה: אני יודע שיש אנשים שמגיעים פעם ראשונה לוועדה ואז הם רוצים לשטוח את כל מה שיש על ליבם.

מוחמד ברכה: בסדר, עד גבול מסוים אפשר לשמוע את זה.

מוחמד ברכה: בואו נתמקד בעניין שלשמו התכנסנו.

<גילת דנה: אכן, הזירה של הרשות המקומית, תנועות הנוער עובדות בזירה הזאת.

<גילת דנה: תנועות הנוער נחשבות כמקום מוגן מפני התנהגויות סיכון אבל אין זה כך.

<גילת דנה: גם הן יודעות היום לומר שהן זקוקות לנו, לכל השותפים.

<גילת דנה: אנחנו עושים שם תהליך עמוק.

<גילת דנה: אני אשמח אם תאפשר לנציגי תנועות הנוער לדבר.

<גילת דנה: לפני כן, מנהל יחידת הנוער, שהוא איש הרשות המקומית, הפריזמה שלו מאוד חשובה בדיוק לשאלתך ולנושא שהתכנסנו פה.

<אבי הדי: אני אתחיל בנקודה שהמשטרה רואה לחיוב כל פעולה של הרשות המקומית, ליצור פעילות חיצונית בבית הספר, בשעות הפנאי של בני נוער.

<אבי הדי: אנחנו יודעים שדי הרבה מהעבירות שמתרחשות, כתוצאה משתיית אלכוהול או כתוצאה משימוש בסמים או תחליפי הסם, מתבצעות בשעות הפנאי של אותם בני נוער.

<אבי הדי: הם מתבצעות בעיקר בגנים ציבוריים, בקרנות רחוב שאין בהם תאורה, ששם אפשר להסתתר וללכת אליהם.

<אבי הדי: בדרך-כלל זה גם לא בשעות הנורמליות שבהם גופים פועלים, כמו מתנ"סים, כמו בשעות הפעילות של תנועות הנוער.

<אבי הדי: דווקא פעילות של בני נוער וגם אני הייתי כזה, ואני מניח שכל אחד מאיתנו אהב את הגיל הזה, אהבנו לצאת מהבית דווקא בשעות הלא שגרתיות, מעבר ל-10 בלילה, מעבר לשעה 11 בלילה.

<אבי הדי: השאלה האם בשעות האלה הרשות המקומית נמצאת?

<אבי הדי: האם יש אלטרנטיבת בילוי אחרת חוץ מההסתובבות בפארקים או בגנים הציבוריים?

<אבי הדי: לא חשוב כמה תאורה תשים שם, ברגע שהם משתעממים והם גורמים לרעש שמציק לתושבים, זה מעלה את רמת המתח.

<אבי הדי: רמת המתח מביאה מתח נוסף ומביאה קבוצה נוספת של קטינים שעושה גם היא רעש ואז הם מתחככים ביניהם.

<אבי הדי: תוסיף לזה את האלכוהול ושימוש באיזה "nice guy", את התוצאות כולנו מכירים.

<אבי הדי: לא מזמן היה מקרה בפתח תקווה ברצח של קטין.

מוחמד ברכה: ברשותך, בוא נתמקד בשתי סוגיות בעניין של המשטרה.

מוחמד ברכה: המשטרה נכנסת לתמונה כאשר הבעיה כבר קיימת.

מוחמד ברכה: בהקשר של נושא הישיבה, האם יש קשר ביניכם לבין הרשות המקומית, למשל בנושא מוקדי העבריינית ומוקדי התנהגות חריגה.

מוחמד ברכה: האם אתם מפנים את תשומת לב העיריה או המועצה המקומית שתטפל בזה?

מוחמד ברכה: אחרי שאתם מגיעים לאותם צעירים שכבר מסובכים בעניין הזה, האם יש מערכת של מעקב?

מוחמד ברכה: אחרי שזה יוצא מידכם לאן זה הולך?

מוחמד ברכה: לרווחה של העירייה?

מוחמד ברכה: אני מציע להתמקד בשתי הסוגיות האלה שקשורות לנושא הדיון ולנושא עבודת המשטרה.

<אבי עדי: מתוך הניסיון שלי בשטח וגם בעבודה שלי מול הנוער, למפקדי התחנות יש קשר רציף מול ראשי הרשויות המקומיות, אם זה ראשי ערים ואם זה ראשי תחומים ואגפים בעירייה.

<אבי עדי: שם יש ממשקים מגבילים, שבסופו של דבר הם מתואמים בינם לבין עצמם.

מוחמד ברכה: מה מידת שביעות הרצון של המשטרה?

מוחמד ברכה: יש לך נתונים?

<אבי עדי: לא, אין לי נתונים.

מוחמד ברכה: האם יש רשויות שאתם מביאים לתשומת לבם שיש בעיה חריפה בתחומם ואתה נתקל בהזנחה ובאדישות?

<אבי עדי: אני יכול להביא לדוגמה את הרשות המקומית בראשון לציון שהיא רשות די חזקה.

<אבי עדי: שם באמת יש מעורבות מאוד פעילה של הרשות המקומית ביחד עם המשטרה כדי למנוע וכדי לתת פתרונות לבני הנוער לבילויים במקומות אחרים.

<אבי עדי: יש מערך של פיקוח עירוני שעובד במשותף עם המשטרה.

<אבי עדי: יש מערך של הרשות המקומית מטעם החינוך בפעילויות הסברה, משותף עם יחידות הנוער.

<אבי עדי: שם זה קיים.

<אבי עדי: אני לא יכול לומר לגבי כל רשות ורשות במדינת ישראל, מה מידת המעורבות.

<אבי עדי: אין לי נתון כזה.

מוחמד ברכה: כשזה מתנהל טוב זה מצוין.

<אבי עדי: אני לא מכיר את הנתון, קשה לי מאוד להתייחס לזה.

<אבי עדי: ביחס לשאלה השנייה שלך.

<אבי עדי: כשאנחנו מכירים שיש לקטין כזה או אחר בעיה והוא כבר הגיע לטיפולנו – אני משתמש דווקא במילה טיפולן ולא במילה אחרת.

<אבי עדי: יש ממשק ישיר מול עובדי הרווחה.

<אבי עדי: אם זה קטין שנמצא בהליך סיכון כזה או אחר, אז פקידי הסעד לחוק הנוער ברשויות השונות.

<אבי עדי: שם יש ממשק ישיר בין יחידות הנוער אליהם.

<אבי עדי: דרך אגב, הדיווח הוא דו צדדי.

<אבי עדי: אנחנו מכירים את הקטינים שנקלעו למצבי סיכון כאלה ואחרים.

<אבי עדי: אנחנו מדווחים עליהם ומקבלים את הטיפול שמוצאים לנכון.

<אבי עדי: הממשק השני הוא הממשק הפלילי.

<אבי עדי: אם נפתח תיק לקטין כתוצאה מפעילות פלילית כזאת או אחרת, קציני מבחן לנוער של משרד הרווחה נכנסים לפעילות ושם נותנים את המענה הטיפולי לאותו קטין, עד כדי הפנייה בסופו של דבר להליך טיפולי דרך בית משפט, השתת הליכי טיפול כאלה ואחרים.

<אבי עדי: לדאבוננו בסופו של דבר יש קטינים שמגיעים לידיו של עמיתי בבית הסוהר.

מוחמד ברכה: אני מבין שיש פה קבוצה של תלמידים, נשמח לשמוע אתכם.

<טירה אמרוסי: אני ממשרד החינוך, מנהל חברה ונוער מחוז מרכז.

<טירה אמרוסי: אני רוצה להגיב למה שאמרת בעניין הרשויות המקומיות.

<טירה אמרוסי: אני נמצאת כאן בשני כובעים.

<טירה אמרוסי: אחד, מניעת נשירה, שזה גם של מנהל חברה ונוער במחוז מרכז, וגם בעניין של הרשויות המקומיות מהתפקיד שלי של פיקוח רשותי, שזה תכלול של הבוקר עם הערב בראיית רצף של החינוך ברשות, על כל הצדדים הבלתי פורמאליים שלו.

<טירה אמרוסי: אני מוצאת שמאז חוק הנוער, שגיל ההצבעה ירד ל-17, הרשויות המקומיות מאוד רואות את הנוער וכן מאוד מכוונות למצוא לו מענים על רצף של סוגים בתוך בני הנוער, מנוער מאתגר ועד נוער שנמצא בתנועות הנוער והוא מאוד פעיל.

<טירה אמרוסי: בנוסף, אני מוצאת קושי מול הרשויות שהן באשכול 5 ואין להן 1,000 ילדים מגיל 3 עד 18.

<טירה אמרוסי: שם, גם אם הם מאוד רוצים, הם ניזונים רק מתשלומי ארנונה ומצ'ינג של משרד הפנים.

<טירה אמרוסי: אז יש שם באמת קושי.

<טירה אמרוסי: זה בגלל שהבתים חלשים וגם כי אין להם איך באמת לתת מענה אחר של פנאי משמעותי ואיכותי לבני הנוער.

<טירה אמרוסי: אנחנו יכולים לראות שזה פוגש את בני הנוער בכל הנישות של החיים שלהם, אם זה בלמידה ואם זה אחר-כך בגיוס לצבא, אם זה באחוזי הנשירה שלכם.

<טירה אמרוסי: לכן אני חושבת שזאת סוגיה שבאמת צריך להתעמק בה.

<טירה אמרוסי: איך עוזרים לרשויות האלה באשכול 5 ומטה והם מתחת ל-1,000 ילדים בגילאי 3 עד 5.

<טירה אמרוסי: לזכות השלטון המקומי אני יכולה להגיד שמהורדת הגיל, גם מכוננים שולחנות עגולים שרואים בהם את כל גורמי הנוער שעובדים ברשות.

<טירה אמרוסי: אלה שולחנות שמשרד החינוך מוביל בתוך הרשויות על בסיס חודשי קבוע.

<טירה אמרוסי: עכשיו כבר מתחילים להתארגן לקיץ.

<טירה אמרוסי: אז זאת באמת אחת הסוגיות הכי משמעותיות, לראות באמת איך עוזרים.

מוחמד ברכה: האמת שזה נשמע מאוד לא טוב, שבעקבות הורדת גיל ההצבעה, אז ההתעניינות היא גדולה ביותר.

מוחמד ברכה: זאת אומרת שזה יוצר מעגל אלקטוראלי.

<טירה אמרוסי: לפחות רואים אותם.

מוחמד ברכה: את אומרת שמי שאין לו כוח פוליטי אמור להיות שקוף.

מוחמד ברכה: זאת תזה מאוד מעניינת.

<משה פרץ: אני רוצה לפתוח ולהגיד שיש לנו נוער מצוין במדינת ישראל.

<משה פרץ: זה נוער טוב ואל לנו לשכוח שהוא דור העתיד שלנו.

<משה פרץ: אני יודע שהרוב הוא קובע.

<משה פרץ: הרוב אלה בני נוער שלא מתעסקים בסמים ובאלכוהול.

<משה פרץ: אם הרוב הוא הקובע, אז אנחנו צריכים גם את זה להגיד פה על השולחן ולא לשכוח.

מוחמד ברכה: יפה אמרת.

<משה פרץ: כמנהל יחידת נוער, או כמנהל אגף נוער בעיריית מגדל העמק, אני חושב שהנושא של השקעת הרשויות בתחום הזה משתנה בין רשות לרשות, לפי אג'נדה או לפי תפיסה של ראש רשות כזה או אחר, הרכבים קואליציוניים שנכנסים לתמונה ועוד הרבה דברים.

מוחמד ברכה: זה גם במבחן התועלת.

מוחמד ברכה: אפילו אם אין לו אג'נדה חברתית במבחן התועלת זה יעלה לו פחות אם הוא יעסוק במניעה מאשר לעסוק בפשיעה.

<משה פרץ: על פניו זה נכון.

<משה פרץ: השאלה היא עד כמה זה מובן ועד כמה זה בא לידי ביטוי ועד כמה זה מיושם.

<משה פרץ: יש כמה דברים שאני אדבר עליהם.

<משה פרץ: אני חושב שבמדינת ישראל היום הנושא של החינוך הבלתי פורמאלי, זה תחום שהוא לא ממוסד.

<משה פרץ: לדוגמה, אני לוקח בית ספר אצלנו שיש בו 1,000 תלמידים.

<משה פרץ: יש שם קרוב ל-125 תקנים או משרות של מורים, אחזקה ובעלי תפקידים כאלה ואחרים.

<משה פרץ: אם אני צריך להפעיל את בית הספר משעה 16:00 עד שעה 08:00 למחרת, יש לי סדר גודל של 13 עובדים בחלקיות משרה ובשכר מאוד זעום שאני אומר לתת להם.

<משה פרץ: הם אמורים לראות את בני הנוער.

<משה פרץ: הם לא סגורים בגדר כמו בבית ספר או בכיתה.

<משה פרץ: הם נמצאים בפארקים, במקלטים, על הברזלים, בחורשות ובכל מיני מקומות כאלה ואחרים.

<משה פרץ: זה משהו שצריך כן לגעת בו וכן לדבר עליו.

<משה פרץ: נכון שחוק הנוער עבר והיום זה נכנס בהובלה של חלק מהשרים, השלטון המקומי ומנהל חברה ונוער.

<משה פרץ: מנהלי הנוער בעצמם אמרו שצריך לסדר את זה.

<משה פרץ: לצערי, סידרו אותנו, מנהלי יחידות הנוער, ושכחו את כל החבר'ה מאחור, על זה גם צריך לדבר.

<משה פרץ: אולי לא היום ואולי לא בפורום הזה.

<משה פרץ: אבי דיבר על תחום האכיפה.

<משה פרץ: יש את הנושא של "עיר ללא אלימות", לצד הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול.

<משה פרץ: אבל היחס הוא ההפוך.

<משה פרץ: היום תחום האכיפה מקבל הרבה יותר תקציב מאשר תחום המניעה.

<משה פרץ: זאת אומרת, החבר'ה מגיעים לשם ועושים את מה שעושים אבל שוכחים שלפני כן צריך לעשות משהו ושם לשים את רוב הביצים בסל.

<משה פרץ: אמרתי שאני רוצה לדבר על מה שקורה אצלנו ולהביא דוגמאות.

<משה פרץ: אני חבר בוועדת אכיפה בתוך "עיר ללא אלימות" במגדל העמק.

<משה פרץ: יושבים יחד עם מפקד התחנה אחת לחודש, מדברים על הדברים.

<משה פרץ: לא מכניסים את חוקרי הנוער וקציני הנוער רק כשקורים דברים אלא מזמינים אותם להיות חלק מהנוף.

<משה פרץ: הם יושבים בישיבות, הם יושבים במנהלת רשותית בתחום הנוער והם חלק מהמהלך הכולל.

<משה פרץ: כשיש עצור כזה או אחר בתחום הנוער, או כשיש פרשייה כזאת או אחרת, אנחנו מעודכנים אונליין.

<משה פרץ: יש "פרויקט מילה" בתוך המשטרה, שנותנים הזדמנות שנייה לבני הנוער להגיע לצבא ללא תיק פלילי.

<משה פרץ: כבני נוער אנחנו עושים טעויות.

<משה פרץ: לפעמים אנחנו יודעים לצאת מזה בזמן ולפעמים לא.

<משה פרץ: אני חושב שיש מהלכים ויש הרבה דברים שקורים עם המשטרה.

<משה פרץ: דובר על 18 מסגרות בתל-אביב.

<משה פרץ: במגדל העמק יש 7 מסגרות נוער שפתוחות אחר-הצהריים משעה 16:00 עד שעה 22:00 או 2 לפנות בוקר בקיץ.

<משה פרץ: זה לא מספיק.

מוחמד ברכה: באיזה מימון?

<משה פרץ: המימון הוא בדיוק עניין של איגום משאבים, תכניות של "עיר ללא אלימות", מגזר שלישי וגם רשות.

<משה פרץ: אבל הרשויות, לצערי, נותנות כסף מאוד קטן כי הן מוגבלות.

<משה פרץ: הרשויות מוגבלות בתקציבים וזה משתנה בין רשות לרשות ובין תפיסה של ראש עיר כזה או אחר.

<רוני ברקוביץ: במשרד הבריאות אנחנו עוסקים בתחום של פשיעה פרמצבטית, תרופות מזויפות, גנובות, סמי פיצוציות.

<רוני ברקוביץ: אנחנו עובדים בשיתופי פעולה עם המכס ועם המשטרה.

<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים על המון בני נוער שהתאשפזו בגלל סמי פיצוציות.

<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים הרצאות בבתי הספר בנושא של סמים, סמי פיצוציות, סמי אונס וכל תופעות הלוואי.

<רוני ברקוביץ: גם כשאני נותן את ההרצאות אני רואה שבני הנוער בעצם יודעים על מה שאני מדבר.

<רוני ברקוביץ: חלקם נחשפו לסמי פיצוציות וחלקם ייחשפו בעתיד.

<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים הרצאות גם בבתי ספר ערביים.

<רוני ברקוביץ: בשבוע שעבר נתנו הרצאה בעוספייה.

<רוני ברקוביץ: בחודש הבא יש לנו שתי הרצאות שם ואנחנו מזמינים את כבודו להשתתף.

<רוני ברקוביץ: אנחנו מנסים באמצעות החינוך אנחנו מנסים לשפר.

<פאולה רושקה: אנחנו פועלים יותר מול הרופאים, להעלות את המודעות שלהם.

<פאולה רושקה: התחלנו בהרצאות לרופאים של הקופות יחד הרשות כדי שגם הם יהיו שותפים ויזהו את הנוער הרבה יותר מוקדם.

<פאולה רושקה: גם אנחנו במשרד הרווחה ובמרכזי איתור לנוער ביחד בתכנית כדי שהאיתור של הנערים והנערות שהם בסיכון של שימוש בסמים או אלכוהול יהיה יותר מוקדם.

<פאולה רושקה: גם שם יש ישובים שמשתפים פעולה יותר ויש כאלה שפחות.

<פאולה רושקה: אין אחידות וזה חבל מאוד כי יש מקומות שיש בהם תוצאות מדהימות.

<אורי אשר: אני תלמיד בבית ספר "בויאר" בכיתה ט' ואני נמצא כאן עם שני חברים.

<אורי אשר: האמת היא שלא הכנתי איזה נאום אבל חשבתי להראות לכם מה קורה בשטח.

<אורי אשר: אני מכיר הרבה ילדים בכל מיני גילאים.

<אורי אשר: הטבלה והמדד שהראיתם קודם, זה לא נראה לי כל-כך נכון.

<אורי אשר: אולי זה במספרים ולא באחוזים.

<אורי אשר: לגבי התקציב.

<אורי אשר: אני חושב שהכי כדאי לחלק את זה לשניים.

<אורי אשר: משרד הבריאות יעשה הרצאות.

<אורי אשר: זה באמת מיישר קו לתלמידים.

<אורי אשר: זה מראה להם מה יכול לקרות אם הם יקנו את זה או את זה.

<אורי אשר: לא תמיד הם יודעים מה הם הולכים לעשות.

<אורי אשר: הדבר השני זה תנועות נוער.

<אורי אשר: אני בתנועת מכבי הצעיר.

<אורי אשר: אני חושב שזה דבר מאוד יפה כי זה מראה שאפשר ליהנות גם בדרך אחרת, לא רק בשתייה או לעשות את כל הדברים האלה.

<אורי אשר: אני ממש מתחבר לזה וזה נותן סוג של תעסוקה.

<שלומית רונן: בהמשך לדברים של גילי.

<שלומית רונן: מועצת תנועות הנוער, עם הרשות ועם משרד החינוך מובילות מהלך של תכניות מניעה שבאות לידי ביטוי בכל מגוון האוכלוסיות, כולל כל מגזרי החברה הישראלית, כל אחת בהתאמה.

<שלומית רונן: אני רוצה להגיד שחשוב לנו שתדעו שהיום תנועות הנוער לא מתייחסות רק לאליטה שהגיעה פעם לתנועות.

<שלומית רונן: היום התנועות רואות עצמן כחלק מהקהילה.

<שלומית רונן: הן פונות לקהילה, הן פותחות את הסניפים.

<שלומית רונן: הן יוצאות מחוץ לסעיף כדי לפגוש את האנשים.

<אמיר רימון: אני אתחבר לדברים ששלומית אמרה.

<אמיר רימון: לפני שלושה שבועות הייתי בישיבה של "עיר ללא אלימות".

<אמיר רימון: אמרו לי: אתם תנועות הנוער מטפלים ב-15% ואנחנו ב"עיר ללא אלימות" מטפלים ב-85% מהאוכלוסייה.

<אמיר רימון: אתם מקבלים את השמנת ואנחנו מתעסקים בסופו של דבר עם הנוער אמיתי.

<אמיר רימון: אני רוצה להניח את זה פה על השולחן שהדבר הזה לא נכון.

<אמיר רימון: תנועות הנוער משתנות.

<אמיר רימון: במשך 15-20 השנה האחרונות, אם תגיעו לפעילויות התנועות אתם תיראו נערים מכל הגוונים ומכל הסוגים, מכלל המגזרים, יהודי, ערבי ודרוזי.

<אמיר רימון: יש נוער דובר רוסית, יש נוער יוצא אתיופיה.

<אמיר רימון: מאוד חשוב לי להגיד את הדבר הזה.

<אמיר רימון: מעבר לזה, הפעילויות הן לא רק פעילויות שבהן הילד יושב במעגל בקבוצה, מה שמחייב ריכוז גבוה של הילד.

<אמיר רימון: אנחנו יודעים לצאת לפעילויות גם בפארקים, פעילויות שאנחנו קוראים להן "ציפורי לילה".

<אמיר רימון: יש פעילות שנקראת "מרבד קסמים".

<אמיר רימון: שני מדריכים יוצאים עם תיק לפארק ופוגשים את בני הנוער ומוציאים מהתיק את הדומינו ואת הדמקה ומעסיקים אותם כדי שהם לא יגיעו למצב שבו הם רוצים לשתות אלכוהול.

<אמיר רימון: ילד מועסק לא מעסיק.

<אמיר רימון: מבחינתנו זאת הסיסמה שלנו לדבר הזה.

<אמיר רימון: כל המפגש עם אנשי מקצוע והשתלמויות של המדריכים שלנו, כדי לתת כלים למדריכים שלנו, הש"ש והקומונרים והבוגרים כדי שיוכלו לפגוש את בני הנוער.

<אמיר רימון: לגבי החיבור לרשות המקומית.

<אמיר רימון: אני רוצה להמשיך את דברי מנהל יחידת הנוער של מגדל העמק.

<אמיר רימון: אנחנו רוצים להרחיב את הפעילות שלנו.

<אמיר רימון: אנחנו לא תמיד מצליחים לקבל את שיתוף הפעולה של הרשות המקומית ולאו דווקא בגלל מנהל יחידת הנוער שמאוד רוצה בנו.

<אמיר רימון: הוא מאוד רוצה להרחיב את הפעילות, הוא מאוד רוצה לתת לנו את התקציב כדי לפתוח פעילות בפארק, כדי לעשות פעילות המונית, מסיבה נגד אלימות, ערב להקות צעירות.

<אמיר רימון: הדבר הזה עולה עשרות אלפי שקלים.

<אמיר רימון: למנהל יחידת הנוער לא תמיד יש איך לעזור לנו בסיפור הזה.

<אמיר רימון: כמו שאמרנו, זה נשען בעיקר על הרצון הטוב של ראשי הרשויות.

<אמיר רימון: אנחנו רוצים לעודד את ראשי הרשויות לתמוך בדבר הזה.

<אמיר רימון: ברשויות הגדולות אין לנו בעיה.

<אמיר רימון: בעשר הרשויות הגדולות יש יחידות נוער מאוד חזקות שיודעות לתמוך.

<אמיר רימון: יש להן תקציבים מאוד גדולים.

<אמיר רימון: הבעיה שלנו היא בשאר הרשויות.

<אמיר רימון: הנוער העובד עובד היום ב-135 רשויות, מתוכן 125 לא מצליחות למצוא את המשאבים המתאימים כדי לתמוך בפעילות שהיא מעבר למה שקורה בתוך המבנה שלנו.

<נחמן חייט: אני רוצה לקחת את זה יותר לצד הפרקטי.

<נחמן חייט: איך אנחנו מיישמים את זה?

<נחמן חייט: איך לוקחים את הזמן הפנוי של הנוער וממלאים אותו.

<נחמן חייט: לדעתי, שתיית האלכוהול וצריכת הסמים בקרב בני הנוער נובעת משעמום, בגלל שאין להם חוגים וכאלה דברים.

<נחמן חייט: אנחנו לא יכולים להכריח את ההורים לשלוח אותם לחוגים ולכן צריך למלא להם את הזמן הפנוי.

<נחמן חייט: זה מה שמנסים לעשות בבתי הספר וברשויות המקומיות.

<נחמן חייט: אני רציתי לקחת את זה לכיוון פעילויות ההתנדבות ופחות בקטע של התקציב.

<נחמן חייט: במידה ונמלא את הזמן הפנוי ואת זמן אחר הצהריים והערב בפעילויות התנדבות כאלה ואחרות, בין אם זה התרמות, בין אם זה בבתי אבות, עזרה לתלמידים מתקשים, עזרה למורים, כל דבר שאפשר להתנדב בו ולצבור שעות תרומה לקהילה שעוברות אחר-כך לבגרות החברתית.

<נחמן חייט: אני חושב שבמידה ואנחנו רוצים לקדם את הדבר הזה אנחנו צריכים לשאול את הנציגים של הרשויות המקומיות איך מרחיבים את ההיקף של פעילויות התנדבות.

מוחמד ברכה: הייתי מצפה שאחד התלמידים יאמר משהו על תקופת החופש הגדול.

מוחמד ברכה: בימי הלימודים יש שעות לימודים, עושים שיעורים.

מוחמד ברכה: הזמן הפנוי בתקופת החופש הגדול הוא הרבה יותר גדול.

<רון הלמן: אני גם לומד בכיתה ט' בבית ספר "בויאר".

<רון הלמן: בחופש הגדול יש זמן לעשות דברים.

<רון הלמן: יש מסיבות ויש דברים.

<רון הלמן: כמו שנאמר, ההורים לא יודעים מה נעשה.

<רון הלמן: אם ההורים שואלים עונים להם שהכול בסדר.

<רון הלמן: הם לא יודעים אם באמת בסדר ומה קורה.

<רון הלמן: לדעתי, ההורים הפכו לתמימים ונאיביים.

<רון הלמן: הם לא מספיק עושים בשביל זה.

<רון הלמן: יש לנו פה בעיה גדולה.

<רון הלמן: זאת בעיה שצריך לפתור.

<רון הלמן: לדעתי הנתון לגבי שתיית הנוער הוא לא נכון ולא מדויק.

<רון הלמן: אני מגיע משדרות ונמצא בפנימייה.

<רון הלמן: ההורים שלי גרושים ואבא שלי גר במגדל העמק.

<רון הלמן: ממה שאני שומע מהדודים שלי ומבני הדודים שלי, אני לא חושב שנעשה מספיק בעיר.

<רון הלמן: אם היו יותר חוגים ודברים לעשות ותנועות נוער, אני חושב שהשיעור של בני הנוער ששותים היה יורד בהרבה.

<רון הלמן: החופש הגדול הוא תקופה ארוכה ללא לימודים אז יוצאים יותר מהבית.

<רון הלמן: ההורים לא נמצאים לידנו כדי לראות מה קורה.

מוחמד ברכה: יש שתי אפשרויות.

מוחמד ברכה: אפשרות אחת היא למלא את הזמן הזה במשהו דרך הרשות, תנועות נוער וכדומה, או לקצר משמעותית את החופש הגדול.

<רון הלמן: אני חושב שזה יגרום לבעיה יותר גדולה.

<רון הלמן: בגיל הזה בני הנוער מחפשים למרוד ואם אומרים להם לא לעשות אז הם יעשו.

<רון הלמן: אני חושב שאם יקצרו את החופש אז יבריזו או יברחו.

<רון הלמן: בגיל הזה עושים מה שאסור ורוצים לנסות דברים כי יודעים שאם לא בזמן הזה אז מתי?

<רון הלמן: אני חושב שזאת בעיה גדולה וצריך למלא את הזמן הזה.

מוחמד ברכה: לא ציפיתי לתשובה אחרת.

<תמי דיסקין: אני ממשרד הרווחה.

<תמי דיסקין: יושבים מסביב לשולחן גופים שונים ומדברים על נוער בכל קצה הרצף.

<תמי דיסקין: אנחנו רואים פה מנוער איכותי בתנועות הנוער, בני נוער שמתנדבים עד בני נוער בסיכון שמגיעים לטיפול.

<תמי דיסקין: בהקשר לשתי סוגיות שעלו כאן

<תמי דיסקין: לגבי שעות הפנאי ומה קורה שהחוגים נפסקים והמתנ"ס נסגר כמו בחופש הגדול, השירות שלנו מפעיל שתי תכניות.

<תמי דיסקין: יש תכנית אחת לילדים ונוער בסיכון, כששותפים לתכניות האלה משרד משרדי ממשלה כמו חינוך, רווחה, בריאות, קליטה.

<תמי דיסקין: ישנה גם תכנית שמופעלת בחופש הגדול ובחלק מהמקומות גם בפסח, באמת יציאה למוקדי הבילוי.

<תמי דיסקין: יש לנו גם את הבילוי וגם מה קורה מחוץ לטריטוריה שבני הנוער מבלים.

<תמי דיסקין: השנה זה הופעל גם על-ידי משרד החינוך וגם על ידנו במספר מוקדים בארץ.

<תמי דיסקין: באמת מבוגרים אחראים, שילוב של אנשי מקצוע ומתנדבים, לפגוש את בני הנוער במקומות שהם נמצאים, לזהות סיכונים, להיות מבוגר מטיב ואחראי במקום עצמו.

<תמי דיסקין: באופן שוטף אנחנו מפעילים ב-10 רשויות מקומיות וגם במגזר הערבי יחידות איתור.

<תמי דיסקין: הפעילות מתבצעת בשעות לא קונבנציונאליות מ-8 בערב עד 2 לפנות בוקר.

<תמי דיסקין: הפעילות מתבצעת גם ביום חמישי בערב או במוצאי שבת.

<תמי דיסקין: יוצאים למקומות שבו נמצאים בני נוער.

מוחמד ברכה: זה מחלקות הרווחה ברשות המקומית?

<תמי דיסקין: זה מופעל ברווחה ושותפים משרד החינוך ומשרד הבריאות.

<תמי דיסקין: מאז חוק האלכוהול קשה יותר למצוא את המקומות שבני הנוער שותים.

<תמי דיסקין: אנחנו יודעים שהיום הזירות הן בבתים.

<תמי דיסקין: בני נוער שותים לפני שהם הולכים למקומות הבילוי.

<תמי דיסקין: המטרה היא לראות איפה הם נמצאים, לזהות ולעשות איזה אבחון ולהפנות לטיפול במידת הצורך.

<אחמד חלאילי: אני מתאם הרשות למלחמה בסמים בכפר מג'דל כרום.

<אחמד חלאילי: רציתי לדבר על שלושה מישורים.

<אחמד חלאילי: במישור הארצי, אני מאמין במשולש של הורה, ילד ואיש מקצוע.

<אחמד חלאילי: לצערנו המשולש היום הוא על הקצה של הילד.

<אחמד חלאילי: אנחנו בדרך לאבד שליטה.

<אחמד חלאילי: עד עכשיו גם הרשות הלאומית למלחמה בסמים וגם הממשלה וגם תנועות הנוער וגם משרד הבריאות ומשרד החינוך עדיין לא מצליחים להיכנס לראש של הנוער ולהבין אותם כדי לחדד את הבעיה ומיישרים אותה.

<אחמד חלאילי: כרגע אנחנו לא יודעים להיכנס לראשם של בני נוער.

<אחמד חלאילי: אני מדריך נוער כבר יותר מ-10 שנים וזאת דעתי.

<אחמד חלאילי: לגבי המגזר הערבי.

<אחמד חלאילי: יש לנו הרבה בעיות אבל הבעיה הרצינית שלנו היא שהרשות המקומית לא יודעת את המשקל ואת הכובד לבעיית הסמים.

<אחמד חלאילי: הם חושבים שזה משהו זוטר ושאת התקציב אפשר לנצל במקומות אחרים.

<אחמד חלאילי: הרשות הלאומית למלחמה בסמים עשתה צעד מבורך ואמרה שהם לא רוצים מצ'ינג.

<אחמד חלאילי: בגלל זה אני חושב שהעלייה היתה מ-4 ל-45.

<אחמד חלאילי: זה צעד ממש מבורך.

<אחמד חלאילי: יש לנו עוד בעיה שהתקציבים שנותנים לנו הם מאוד צנועים.

<אחמד חלאילי: בתקציב הזה אני רוצה לעשות הרצאות ולמלא שעות פנאי של בני נוער.

<אחמד חלאילי: זה נעשה אחה"צ וחינוך לא פורמאלי.

<אחמד חלאילי: חינוך לא פורמאלי בכלל לא נכנס לנוסחה של הרשויות המקומיות.

<אחמד חלאילי: אני מבקש גם לדחוף ולתת עוד ויותר תקציב.

<אחמד חלאילי: כן, הנוסחה היא תקציב.

<אחמד חלאילי: תודה רבה.

מוחמד ברכה: סעיד מרעי, בבקשה.

מוחמד ברכה: הוא לא ביקש רשות דיבור אבל אני התארחתי לפני שבועיים אצלם בבית ג'אן ולדעתי הם עושים עבודה מצוינת בקרב בני הנוער.

מוחמד ברכה: היתה הצגה ממש מרגשת אודות הסכנות של סמים ואלכוהול.

<סעיד מרעי: צהריים טובים לכם.

<סעיד מרעי: אני מבית ג'אן ואני מתאם סמים מ-1.9.2013.

<סעיד מרעי: במעמד מכובד זה, אני רוצה להודות לחבר הכנסת מוחמד ברכה על הביקור ועל ההשתתפות אצלנו בבית ג'אן לפני שבועיים יחד עם ד"ר חדאד.

<סעיד מרעי: היה ערב תרבות שבו השתתפו השייחים, ראש המועצה, אנשי תרבות.

<סעיד מרעי: אני חושב שהביקור שלו עשה תפנית מאוד רצינית בבית ג'אן.

<סעיד מרעי: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרו אנשים יותר חכמים ממני ויותר ותיקים בעניין התקציבים.

<סעיד מרעי: אני רק אומר שאם הבעיה בממדיה הקטנים בבית ג'אן, לא טופלה, היא עשויה להכפיל ולהשליש את עצמה.

<סעיד מרעי: מבחינת הפעילות אנחנו פועלים במסגרת בתי הספר לפי הגילאים הרלוונטיים וגם פונים להורים ובמישור הקהילתי הכללי.

<סעיד מרעי: אני רוצה לחלוק על מה שאמר מפקד המשטרה.

<סעיד מרעי: נכון שעושים הסברה אבל אין בהסברה די בכדי למגר את התופעה הזאת של סמים ואלכוהול.

<סעיד מרעי: יש צורך בשילוב זרועות ובפעילות משותפת עם המשטרה.

<סעיד מרעי: אני לא מתכוון לתלמידים עצמם אלא למבוגרים יותר שלוקחים שתייה וסמים בקרב בני נוער.

<סעיד מרעי: בנוסף, צריך להגדיל את השותפות עם מערכת החינוך.

<סעיד מרעי: אנחנו בבית ג'אן קיבלנו ציונים מאוד גבוהים בנושא של בגרויות אבל אני לא רוצה שהציונים האלה יורידו לשוליים את הנושא של התרבות והחינוך כי האפקט עשוי להיות שולי ובלתי רצוי.

<סעיד מרעי: אנחנו רוצים שיהיה איזון עם מערכות החינוך וגם עם מערכות הרווחה וגם עם שאר ה ארגונים בכפר.

<סעיד מרעי: תודה רבה על ההזמנה, אדוני, חבר הכנסת מוחמד ברכה, תודה לוווליד.

<סעיד מרעי: יצא לי הכבוד להכיר כאן את מר יעקב נוי ונראה לי שיהיו לנו שיחות ארוכות בנושא של שילוב זרועות עם "עיר ללא אלימות", כדי לעבוד בצורה יותר אינטנסיבית.

<סעיד מרעי: אנחנו מעוניינים שבית ג'אן תהיה נקייה לחלוטין מסמים, מאלכוהול ומנרגילה.

<סעיד מרעי: אף אחד לא דיבר כאן על נרגילות, אבל זה כלי לשימוש בסמים.

<סעיד מרעי: זה שלב ראשון בנושא של סמים.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש פה מקום להכניס הערה לרשות.

מוחמד ברכה: לפני כשנה התבשרנו על-ידי הרשות שעומדים להוציא חומר הסברה בערבית.

מוחמד ברכה: אני חושב ששנה זה זמן לא סביר על מנת ליישם את זה.

מוחמד ברכה: אני רואה את זה בעין מאוד לא נוחה שמה שהובטח לוועדה מסביב לשולחן למעלה, שזה עדיין לא מתקיים.

<ורדית ישראל: אני משפ"י, משרד החינוך.

<ורדית ישראל: אני באה ממחוז דרום.

<ורדית ישראל: מחוז דרום כולל עבודה עם המגזר הבדואי.

<ורדית ישראל: אני יודעת שגם הרשות למלחמה בסמים הכניסו הרבה מאוד מתאמים והעבודה שם היא מאוד חשובה.

<ורדית ישראל: ווליד, אתה דיברת על תת תרבות ועל עבודה בסיסית שצריך לעשות.

<ורדית ישראל: אני רוצה להציג פה גם את המגזר הבדואי באותו הקשר.

<ורדית ישראל: חשוב לי להגיד שצריך לא לשכוח את המגזר הבדואי שהוא ייחודי ושונה מהתרבות הערבית בצפון הארץ.

<ורדית ישראל: הוא צריך דברים אחרים.

<ורדית ישראל: הוא צריך דברים תואמים תרבות וחיבור למאפיינים שיש שם ויש שם הרבה עבודה.

<ורדית ישראל: בהקשר לשעות הפנאי, יש איזו חשיבה חדשה אותה ניסינו לקדם השנה והתחלנו בעיר באר-שבע.

<ורדית ישראל: אנחנו חשבנו שההתייחסות שלנו לשתיית אלכוהול ושימוש בסמים בקרב בני הנוער היא בעיה חברתית, או שההתייחסות אליה צריכה להיות התייחסות חברתית.

<ורדית ישראל: המבוגרים כאן יכולים מאוד להשפיע על התרבות של בני הנוער.

<ורדית ישראל: אנחנו מאוד מאמינים בחיזוק של היכולת של המבוגרים לנהל שיח משמעותי עם הילדים.

<ורדית ישראל: אנחנו חושבים שמעט מאוד מבוגרים פוגשים את הילדים ומנהלים אותם שיחה.

<ורדית ישראל: אנחנו מאוד רוצים לעודד ולפתח בקרב מורים את המסוגלות הזאת.

<ורדית ישראל: אני חושבת שאנחנו גם צריכים להביא לקדמת הבמה את ההורים.

<ורדית ישראל: סמינר "עמיתים" הוא סמינר שבו אנחנו מכשירים בני נוער להיות מנהיגי דעה שפוגשים את בני הנוער במקומות האלה ב-12 בצהריים ושהם חברים שלהם.

<ורדית ישראל: אנחנו חושבים שיכולת ההשפעה של בן נוער על בן נוער, במקום הכי חברי ובמקום שאנחנו לא יודעים עליו, זאת השפעה שיש לה יכולת גדולה לאין ערוך מהשפעה של מבוגרים.

<ורדית ישראל: השנה ניסינו לקחת את העמיתים האלה ולבדוק יחד איתם איך הם כקבוצה רוצים להביא את ההורים שלהם להיות בקדמת הבמה, להנכיח את עצמם, להיות אנשים שמדברים עם הנוער לאו דווקא בשיח אישי הורה ילד אלא ברמה חברתית.

<ורדית ישראל: בעיניי, ערים שייקחו את זה לתשומת לבם – אי-אפשר להשאיר את זה רק לאנשי מקצוע.

<ורדית ישראל: זה לא יכול להיות שיועצת ותלמיד יפתרו ביניהם את השיח הזה.

<ורדית ישראל: אנחנו חייבים לראות איך כחברה אנחנו מביאים את ההורים לקדמת הבמה.

<ורדית ישראל: צריך להנכיח את ההורים.

<ורדית ישראל: בין היתר, הילדים הציעו רעיונות מדהימים.

<ורדית ישראל: למשל, הם הציעו שתהיה פרסומת בטלוויזיה שמבקשת מההורים להיות בקדמת הבמה.

<ורדית ישראל: הם הציעו מקום שיאפשר התייעצות טלפונית להורים בהקשר של שתיית אלכוהול.

<ורדית ישראל: אמרתם שההורים לא יודעים מה קורה עם הילדים.

<ורדית ישראל: אנחנו רוצים לספק להורים כלים בעיר כדי להיעזר בהם כדי להיות יותר נוכחים.

<איתי בגנץ: אני מבאר שבע בכיתה ט'.

<איתי בגנץ: דיברתם הרבה על שעות הפנאי ואיך להעסיק את הילדים.

<איתי בגנץ: אני בא משכונה שנחשבת שכונת פשע שבה משתמשים באלכוהול ובסמים.

<איתי בגנץ: לא נכנסתי לזה לעומק אבל ראיתי את הילדים שמסתובבים בשכונה.

<איתי בגנץ: זה לא רק בגלל השעמום אלא גם בגלל מה שקורה בבית.

<איתי בגנץ: יכול להיות שאין מי שיפקח עליהם.

<איתי בגנץ: אני, למשל, בן יחיד.

<איתי בגנץ: אימא רוב הזמן בעבודה ואני לא בקשר עם אבא.

<איתי בגנץ: אין באמת מי שיפקח עלי.

<איתי בגנץ: אני יודע לא לעשות שטויות ומודע לזה.

<איתי בגנץ: יש ילדים שבאמת רוצים להגשים את עצמם במוסיקה, בספורט אבל המצב הכלכלי בבית הוא הבעיה.

<איתי בגנץ: אין להם באמת איך לשלם את זה ואיך להיכנס לכל הדברים האלה.

מוחמד ברכה: ואם העירייה מספקת את הדברים האלה?

<איתי בגנץ: כנראה שזה יפחית את האחוזים של שימוש בסמים ושתייה.

<ורדית ישראל: זה צריך להיות נגיש למי שאין לו כסף.

מוחמד ברכה: אמרת דברים חשובים, תודה.

מוחמד ברכה: לקראת סיום נשמע את פינו קבלו ונאמר כמה מילות סיכום.

<איילת מליס-כהו: אני יו"ר עמותת "ישראל אומרת לא לסמים".

<איילת מליס-כהו: אנחנו פועלים בחינוך למניעת שימוש בסמים ובאלכוהול ואנחנו פועלים בכל הארץ שנים רבות.

מוחמד ברכה: מר שפרן לא תרצה לומר משהו?

<אהוד שפרן: אני יחידת שטח ארצית ואין לי ממשק עם רשויות מקומיות אלא אם כן אנחנו צריכים משהו נקודתי.

<אהוד שפרן: מעבר לזה, לצערי אני יותר נתקל בקורבנות.

<איילת מליס-כהו: אני רוצה להודות לכבוד היו"ר ולכל הפועלים שפועלים שנים במאבק בנגע הסמים והאלכוהול.

<איילת מליס-כהו: כמו שאמרתי, אנחנו פועלים לחינוך ולמניעה.

<איילת מליס-כהו: אנחנו ארגון של מתנדבים שמתבסס על ידע של ארגון עולמי שנקרא "עולם ללא סמים".

<איילת מליס-כהו: זה ארגון שפועל ב-170 מדינות והוא הוקם בשנות השמונים על-ידי אנשי ציבור, אנשים מכל הציבור, סינטולוגים.

<איילת מליס-כהו: כבר בשנות השמונים הבינו שהבעיה של הסמים מתפשטת במהירות.

<איילת מליס-כהו: לפני שאני אדבר על נקודות האור שיש לנו, אני רוצה להעלות את רמת הנחיצות שלנו לפעול.

<איילת מליס-כהו: היום בשוק הסמים בישראל יש לנו 80 טון חשיש, מריחואנה בשנה.

<איילת מליס-כהו: יש לנו מסרים כפולים שמגיעים לנוער.

מוחמד ברכה: מאיפה המספרים האלו?

<איילת מליס-כהו: זה של הרשות למלחמה בסמים.

<איילת מליס-כהו: 80 טון חשיש ומריחואנה בשוק בישראל.

מוחמד ברכה: אני חושב שאין כלי מדידה.

<איילת מליס-כהו: בזה אני מסכימה איתך.

<איילת מליס-כהו: הנוער היום מקבל מסרים כפולים.

<איילת מליס-כהו: בהרצאות אנחנו שומעים שמריחואנה זה בריא.

<איילת מליס-כהו: יש מריחואנה רפואית ואז הילדים חושבים שמריחואנה זה בריא.

<איילת מליס-כהו: לך תתמודד עם הנתון הזה שמגיע אליהם.

<איילת מליס-כהו: בינואר מדינת קולורדו אישרה את השימוש בקנאביס באופן חופשי.

<איילת מליס-כהו: יש להם חברת כנסת - באתר הכנסת של מדינת ישראל מתנוססים חוקים שרוצים להפוך את הקנאביס לסם חוקי.

<איילת מליס-כהו: אלה המסרים שמגיעים אל הנוער ואיתם אנחנו צריכים להתמודד.

<איילת מליס-כהו: התכנית שלנו היא תכנית של מתנדבים ללא עלויות כך שכל רשות מקומית, משרד החינוך ותנועות הנוער, כולם יכולים לאמץ אותם.

<איילת מליס-כהו: אני רוצה להדגיש עיר אחת שלקחה אחריות ולפני כמה שנים הם אימצו את התכנית הזאת בשתי ידיים.

<איילת מליס-כהו: הם פשוט חטפו כל מה שהיינו מוכנים לתת להם.

<איילת מליס-כהו: הם רצו את החוברות, את ההרצאות, הכשרות מרצים, טורנירים של כדורגל וכדומה.

<איילת מליס-כהו: מדובר בעיר טמרה.

<איילת מליס-כהו: ווליד בטוח שמע עליה.

<איילת מליס-כהו: ווליד פגש אותנו גם בפעילויות בעוספיה.

<איילת מליס-כהו: העיר הזאת הודיעה שהשימוש בסמים ירד ב-70% לפחות והגיע אלי מידע שהנושא של הסמים כבר לא מורגש בעיר לחלוטין.

<איילת מליס-כהו: הפעילות האחרונה שלהם, שהם עשו ביוזמתם לפני שבועיים, היתה ללכת ולנקות פיסית את המקום שבו השתמשו בסמים ולסדר אותו.

<איילת מליס-כהו: אני מבינה שיש נושאים של תקציבים אבל בנושא שלנו לא צריך תקציב.

<איילת מליס-כהו: פשוט צריך את שיתוף הפעולה ולאמץ את החומרים.

<איילת מליס-כהו: המחויבות של הרשות המקומית היא להעביר מסר חד משמעי.

<איילת מליס-כהו: המסר של הרשות צריך להיות חד משמעי: סמים זה רע, אלכוהול זה רע.

<איילת מליס-כהו: יש עיר אחת שעושה פסטיבל בירה.

<איילת מליס-כהו: רשות מקומית לא יכולה לעשות פסטיבל בירה וכשאני נכנסת לפסטיבל המשטרה בודקת אם שתיתי אלכוהול או לא.

<איילת מליס-כהו: מצד אחד עושים פסטיבל בירה ומצד שני אומרים למשטרה לעמוד על הכביש ושיתנו את כל הכוחות כדי למנוע נסיעה בשכרות.

<איילת מליס-כהו: ד"ר פיש פרסם לפני מספר שנים שישראל מובילה בשכרות של ילדים בני 11, מקום שני בעולם.

<יוסי הראל פיש: ממש לא.

<יוסי הראל פיש: אנחנו פרסמנו שגיל ההתנסות הראשון בקרב תלמידי כיתות ו' ירד ושאחוז הילדים שטען שלפחות פעם אחת בשבוע הוא שתה משקה אלכוהולי כלשהו, היה הנתון השני באירופה.

<יוסי הראל פיש: אבל בשכרות תמיד היינו למטה.

<יוסי הראל פיש: לא אמרתי לכם את הנתון רק נתתי את ההשוואה הבינלאומית.

<יוסי הראל פיש: זה לא אומר שהמצב בארץ טוב, זה רק אומר שהמצב יותר גרוע במקומות אחרים.

<יוסי הראל פיש: כן היתה בשלוש השנים האחרונות התחלה של ירידה והנתונים שאני מדבר עליהם אלה נתונים על תלמידי בתי ספר בלבד ולא על נוער מנותק וגם על כיתות ו', ח' ו-י' ולא על הגילאים היותר מבוגרים.

<יוסי הראל פיש: רק כדי לשים דברים על דיוקם.

<איילת מליס-כהו: חשוב לי להדגיש, בייחוד שנמצאים פה בני נוער ומועצת תנועות הנוער, שהפעילות שלנו היא עם הנוער עצמו.

<איילת מליס-כהו: באמת הנוער לא כל-כך אוהב שמבוגר אומר לו מה לעשות.

<איילת מליס-כהו: אנחנו מכשירים בני נוער מגיל 14 ומעלה, שהם יעבירו בעצמם את ההרצאות לחברים שלהם בבתי הספר.

<איילת מליס-כהו: זה לא אנחנו.

<איילת מליס-כהו: הם לומדים והופכים להיות מנהיגים כי פתאום הם מעבירים את הדברים.

<איילת מליס-כהו: ילד שהפך להיות מרצה אמר לי: פעם ראשונה שאני יכול ללמד את המורה שלי משהו.

<איילת מליס-כהו: באמת אתה מאפשר להם להיות במקום הזה שהם מלמדים את החברים שלהם.

מוחמד ברכה: מר פיני קבלו נציג השלטון המקומי.

<פיני קבלו: הדיון פה מאוד מעניין ומרתק.

<פיני קבלו: יישר כוח על רמת הדיון שהתנהל פה.

<פיני קבלו: בשנים האחרונות ראשי רשויות מנסים למתג את עצמם ואין ספק שאף ראש רשות לא יכול למתג עיר כאשר יש לו נתונים של פשיעה, סמים ואלכוהול.

<פיני קבלו: לכן, כפי שנאמר קודם, יש ראשי רשויות שמקדישים לזה מאמץ מאוד גדול כי זה נושא שמעניין אותם ולכן גם מקימים את אותם שולחנות עגולים.

<פיני קבלו: כראש רשות קיימתי שולחן עגול עם נוער, עם הורים ועם כל גורמי האכיפה על-מנת למנוע.

<פיני קבלו: היתה איזו חלוקת עבודה שהתבצעה וכך ראשי רשויות פעלו.

<פיני קבלו: כמובן שיש הבדלים סוציואקונומיים בין רשות לרשות.

<פיני קבלו: ככל שאתה מגיע יותר למרכז, היכן שהרשויות יותר עצמאיות ויותר חזקות, אתה רואה שיש השקעה גדולה מאוד בנוער, השקעה במצלמות בגנים, כניסה להרבה מאוד פרויקטים.

<פיני קבלו: כשאתה מגיע לפריפריה זה יותר מתבסס על ארגונים, תרומות ולחפש כל מיני גורמים שיבואו ויסייעו בשעות הפנאי.

<פיני קבלו: אני גם אביא אתכם לנתון שפרסם מבקר המדינה בנושא פעילות חברה ונוער בשעות הפנאי.

<פיני קבלו: 80% מהפעילות נעשית במימון של ההורים, 13% הרשויות המקומיות ו-3% המדינה.

<פיני קבלו: בנושא של פעילות אחר-הצהריים המדינה פשוט יוצאת מהתמונה מלבד אותם בעלי תפקידים שדיברו עליהם, רווחה, חינוך ונוער.

<פיני קבלו: אבל אין תקציבים לתת בידם על-מנת לפעול ולקיים או לחזק את תנועות הנוער?

<פיני קבלו: נושא של תנועות נוער זה נושא הכי מדהים שקיים בכל עיר.

<פיני קבלו: הפעילות שמקיימים תנועות הנוער הם ילדים טובים.

<פיני קבלו: אבל האנשים שמשתמשים לא נמצאים באותן מסגרות.

<פיני קבלו: הם נמצאים במקומות חשוכים.

<פיני קבלו: צריך להאיר את המקומות האלה, לנסות לאתר אותם ולהביא אותם.

<פיני קבלו: לכן יש ראשי רשויות שבאמת פועלים.

<פיני קבלו: הגברת שדיברה, נשמח מאוד להזמין אותך אלינו ולהפיץ את התכניות לראשי רשויות.

<פיני קבלו: יש די פרויקטים שהרשויות המקומיות נכנסות אליהם.

<פיני קבלו: "עיר ללא אלימות" היה מודל חלקי.

<פיני קבלו: עכשיו ראשי רשויות מתדפקים על הדלתות ורק מתקציבים של המשרד לביטחון פנים לא לכולם מגיע.

<פיני קבלו: לאט לאט אנחנו נכנסים למסגרות האלה.

<פיני קבלו: יש תכניות לילדים ונוער בסיכון של משרד הרווחה ומשרד החינוך שפועלים יחד עם הרשויות המקומיות.

<פיני קבלו: אנחנו מגייסים בנות שירות לאומי לעשות פעילות וגם גורמים נוספים.

<פיני קבלו: בסך הכול, אני חושב שהרשויות רוצות יותר, אכפת להן.

<פיני קבלו: אני אומר למשרד החינוך ולמשרד האוצר שאי-אפשר להשאיר את הרשות להתמודד עם הבעיה של השעות אחרי בית הספר ולהגיד לרשות להתמודד עם הבעיה.

<פיני קבלו: כל הדברים קורים לאחר שעות בית הספר ולא בזמן הלימודים.

<פיני קבלו: קיבלנו בהבנה את בקשתו של שר החינוך להאריך את חודשי הקיץ.

<פיני קבלו: אצלנו יש תרעומת גדולה מי יממן.

<פיני קבלו: עד היום יש את הוויכוח האם באמת הרשויות המקומיות ייכנסו לפרויקט של הארכה.

<פיני קבלו: יש כוח אדם, יש ניקיון, יש צוותים.

<פיני קבלו: עדיין לא ישבו עם ארגוני המורים ועם כל הארגונים האחרים כדי לסגור איתם את הדברים האלה.

<פיני קבלו: בממשלה יש הרבה סיסמאות שזורקים לפתחנו ואולי הם מצפים שהרשויות המקומיות יתמודדו.

<פיני קבלו: אני בא מעיר פיתוח ואני רואה את ההתמודדות הקשה.

<פיני קבלו: אני רואה את השנור, ראש עיר הולך ומחפש ארגונים ומחפש גופים שיבואו לסייע לו כי בתקציבים הנוכחיים זה לא אפשרי.

<פיני קבלו: אנחנו נמשיך לפעול ונעשה ביחד עם השולחן הזה, כדי שהממשלה תבין שה-3% שהיא מתקצבת, זה לא די על-מנת להפעיל נוער אחרי שעות הלימודים.

מוחמד ברכה: מר קבלו היה ראש עיריית בית שאן והוא עובד מרכז השלטון המקומי.

מוחמד ברכה: אני מציע לך לקחת את הפרוטוקול של הישיבה כדי לראות מה נאמר.

מוחמד ברכה: אפילו לחבר איזה דף שיועבר לכל ראשי הרשויות, במגוון הדברים שהועלו סביב השולחן הזה.

מוחמד ברכה: אני מודה ומתוודה שהאנשים המכובדים שהגיעו לישיבה היום יש להם הרבה מה להגיד בכל מסכת העניינים שנוגעת לנושא של שימוש ואלכוהול וסמים.

מוחמד ברכה: אנחנו כמובן היינו מוגבלים לנושא שלשמו התכנסנו והוא הנושא של הרשויות המקומיות ותרבות הפנאי.

מוחמד ברכה: אנחנו בוועדה נשמח לקבל הצעות או הערות, גם בכתב ללא צורך בנוכחות בישיבה, על מנת להמשיך ולטפל בנושאים שעומדים על סדר היום.

מוחמד ברכה: כמה הערות: נאמר משהו על הקנאביס ועל חברת כנסת שמבקשת לעשות לגליזציה.

מוחמד ברכה: אני הייתי אומר שהמושג הזה אינו קיים סביב השולחן הזה.

מוחמד ברכה: אנחנו לא מכירים במושג של סמים קלים.

מוחמד ברכה: כל סם הוא סם.

מוחמד ברכה: אני יודע שזה יסבך אותי עם כמה אנשים מחוץ לאולם הזה אבל זה לא נורא.

מוחמד ברכה: גם בנושא איסור מכירת משקאות אחרי השעה 23:00 עמדנו בזה ואני חושב שזה הוכיח את עצמו, כל הנושא של חוק האלכוהול ומתן סמכויות למשטרה.

מוחמד ברכה: על אף שזה הרגיז כמה צעירים אני חושב שזה נתן את אותותיו.

מוחמד ברכה: אמנם הוא פתח לנו בעיה אחרת בתחום המסחר באינטרנט.

מוחמד ברכה: לגופו של עניין, אנחנו יכולים לדבר הרבה על כל ההיבטים של העניין הזה אבל יש נקודה שחזרה על עצמה אצל כמה מהנוכחים והיא נוער שמדבר עם נוער.

מוחמד ברכה: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב, בהתבסס על דיווחים מישיבות קודמות במשך השנים האחרונות.

מוחמד ברכה: נוער שמדבר עם נוער זה חבר שמדבר עם חבר.

מוחמד ברכה: מבוגר יש בזה סוג של פטרוניות מסוימת.

מוחמד ברכה: זה לא שאני מבטל את מה שעושים אבל אני חושב שחשוב לייצר את האינטראקציה הזאת בקרב בני הנוער על-מנת להילחם בתופעות השליליות.

מוחמד ברכה: אני מקווה שמרכז השלטון המקומי ייקח לתשומת לבו את הדברים שנאמרים ואת הצורך במלחמה בבעיה הזאת.

מוחמד ברכה: גם ללא ההיבט האלקטורלי של גיל 17, בסופו של דבר גם מי שלא מגיע לגיל 17 יגיע באחד הימים.

מוחמד ברכה: אנחנו רוצים שהוא יגיע כשהוא איתן ועומד על שתי רגליו ויוכל לתרום לחברה ולמשפחה ולכל האנשים מסביבו.

מוחמד ברכה: אחד הדברים שעלו, אני חושב שיש מקום לעמוד עליו, הוא הנושא עליו דיבר ד"ר ווליד חדאד.

מוחמד ברכה: לפעמים מייצרים את הבסיס של התקציב על-פי מספר התושבים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיע הזמן שייעשה מיפוי באמצעות גופים מוסמכים, אם זה על-ידי משרד הרווחה, הרשות.

מוחמד ברכה: צריך לעשות מיפוי של הבעיה ולקבוע את התקציבים לפי המיפוי הזה.

מוחמד ברכה: יש ישובים מבוססים שהתופעה הזאת כמעט אינה קיימת, או שכונות מבוססות שהתופעה הזאת היא מינימאלית.

מוחמד ברכה: בגלל שיש 1,000 תושבים כאלה אתה תיתן להם.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש מקום שיש בו 500 אנשים ויש בו יותר בעיות.

מוחמד ברכה: דיברו כאן על חדרה, אני חושב שזה אומר הרבה בכל מה שקשור בטיפול בנושא הזה.

מוחמד ברכה: מר קבלו, אני יודע שיש ראשי רשויות שחושבים שזה לא משתלם פוליטית לעסוק בסמים ובמשתמשים בסמים בפוליטיקה הפנימית.

מוחמד ברכה: אז לפעמים קמה מלחמה עולם כשרוצים לעשות מרכז שיקום.

מוחמד ברכה: אני יכול להבין זאת בצורה כזאת או אחרת, אבל אני גם יכול להבין שהרשות המקומית צריכה לתת פתרונות תעסוקה אפילו זמנית והתנדבותית לאלה שיצאו ממעגל הסמים.

מוחמד ברכה: למרבה הצער, חלק גדול מהחברה ומהרשויות המקומיות לא עומדים באתגר הזה.

מוחמד ברכה: אדם שכבר עשה את המאמץ ויצא.

מוחמד ברכה: הוא רוצה לנהל חיים נורמטיביים ואז הוא נתקל בקירות אטומים.

מוחמד ברכה: זה תפקיד גם של משרדי הממשלה השונים אבל גם של הרשות המקומית.

מוחמד ברכה: אני לא אחזור על כל הדברים שנאמרו כאן.

מוחמד ברכה: עצם ההתכנסות הזאת היא חשובה.

מוחמד ברכה: אלה אנשים שפועלים בשטח, אנשים ממשרדי הממשלה השונים וגם התלמידים הנכבדים שהגיעו והעשירו את הדיון.

מוחמד ברכה: אני מקווה שמהדיון הזה תצא תועלת ושיתוף פעולה בין כל הגורמים, בעיקר בנושא של הרשויות המקומיות על-מנת שיפעלו יחד למגר את התופעות של שימוש בסמים ושתייה לשכרה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לכם ויום נעים.

מוחמד ברכה: הישיבה נעולה.