ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 225, 2014-03-03 09:30

אבישי ברוורמן: יום שני, א' באדר.

אבישי ברוורמן: כשנכנס אדר מרבין בשמחה.

אבישי ברוורמן: אני מניח שנמשיך פה עד 19 במרס.

אבישי ברוורמן: אנחנו נמשיך לעבוד פה קצת הלאה כדי לסיים את כל הוועדות.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שהם יהיו מלאי צלצולים ושמחות כי כשנכנס אדר מרבין בשמחה.

אבישי ברוורמן: היום יש לנו הצעת חוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2013.

אבישי ברוורמן: זאת הצעה ממשלתית.

אבישי ברוורמן: עליה בנוסף יש הצעת חוק זכות יוצאים (תיקון – נגישות יצירה ספרותית לאדם עם מוגבלות), של חבר הכנסת אילן גילאון.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת גילאון איננו, אבל הוא מיוצג על ידי חברת הכנסת זנדברג ממפלגתו.

אבישי ברוורמן: הממשלה פותחת?

אבישי ברוורמן: מי מציג את עמדת הממשלה?

<נעמה דניאל: נעמה דניאל ממשרד המשפטים.

<נעמה דניאל: הצעת חוק התאמת יצירות, ביצועים ושידורים לאנשים עם מוגבלות (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2013 נועדה להקל על נגישותם של אנשים עם מוגבלות ליצירות אמנות, לתרבות ולמידע.

<נעמה דניאל: בכך לאפשר השתתפות שווה של אנשים עם מוגבלות בעולם התרבות, וכן להגביר את חופש המידע וחופש הביטוי שלהם ולסייע להם ברכישת ידע.

<נעמה דניאל: כיום ביצוען של התאמות ביצירות שיובילו לנגישותן לאנשים עם מוגבלות עלולה לעמוד בסתירה לזכות היוצרים ביצירה.

<נעמה דניאל: כך למשל, הדפסה של ספר בכתב ברייל או הקלטתו כקובץ שמע מהווים יצירה נגזרת.

<נעמה דניאל: כלומר עשיית פעולה שמותרת אך ורק לבעל זכות היוצרים, ולכן עשייתה בלא רשותו מהווה הפרה של זכות היוצרים.

<נעמה דניאל: הצעת החוק שבפנינו נועדה להבהיר כי הנגשת יצירות לאנשים עם מוגבלות תהא שימוש ביצירה, ובכך לאיין את החשש מפני הפרת זכות יוצרים למטרות כגון לימוד, ביקורת וכו'.

<נעמה דניאל: הגנה זאת היא סטנדרט, וככזאת היא נתונה לפרשנותו של בית המשפט.

<נעמה דניאל: הוספת החריג לא תגרע מתחולתה הכללית של הגנת השימוש ההוגן, אלא תוסיף לוודאות באמצעות הגנה ברורה מפני הפרת זכות יוצרים במקרים שימנה הסעיף.

<נעמה דניאל: שימוש אחר שאינו עומד בתנאי החריג המוצע ניתן יהיה במקרים המתאים להגנה כשימוש הוגן.

<נעמה דניאל: הצעת החוק שלפנינו החלה את דרכה בכנסת הקודמת כהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אילן גילאון.

<נעמה דניאל: ההצעה עברה בוועדת השרים לענייני חקיקה בקריאה טרומית, ונערך הליך של תיאום בין משרדי הממשלה ובין חבר כנסת גילאון עד להגעה לנוסח שהוסכם על כולם.

<נעמה דניאל: לאחר התפזרותה של הכנסת הפיץ משרד המשפטים תזכיר חוק ממשלתי בעניין שהתגבש כדי הצעת חוק ועבר בוועדת השרים לענייני חקיקה, יחד עם הצעת חוק דומה של חבר הכנסת גילאון הכפופה להצעת החוק הממשלתית.

<נעמה דניאל: בין פרסומו של תזכיר החוק לבין הצעת החוק נחתמה במרקש ביוני 2013 אמנה בעניין זה – Marrakesh Treaty to facilitate access to published works for persons who are blind, visually impaired or otherwise print disabled.

<נעמה דניאל: אמנה זאת מציגה חידוש בכך שהושגה הסכמה בינלאומית רחבה על יצירת חריג לדיני זכות היוצרים למען נגישותם של אנשים עם מוגבלות ליצירות.

<נעמה דניאל: הצעת החוק הישראלית תואמת את האמנה הבינלאומית, ולכן תאפשר הצטרפות אליה במידה שמדינת ישראל תחליט לעשות כן.

<נעמה דניאל: עם זאת הצעת החוק קובעת הסדרים רחבים יותר מהאמנה בעניינים מסוימים.

<נעמה דניאל: חשוב להדגיש בעניין זה כי האמנה אינה קובעת הסדרים שאין לחרוג מהם, אלא מעין "רצפה" – הסדרים גמישים שכל מדינה יכולה לאמץ לפי ראות עיניה.

<נעמה דניאל: החידוש הגדול באמנה הוא, כאמור, הכרה בינלאומית והחובה לקבוע חריג לזכות היוצרים לשם הנגשת יצירות לאנשים עם מוגבלות אשר כל מדינה רשאית לקבוע בהסדרים שיתאמו רציונל זה.

<נעמה דניאל: מדינות רבות ברחבי העולם כבר קבעו הסדרים חקוקים לגבי העניין אף לפני האמנה ורבים מהם מרחיבים לעומתה.

<נעמה דניאל: הצעת החוק שלפנינו נועדה לצרף את מדינת ישראל למדינות אלה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, בבקשה.

<אתי בנדלר: ברשותך, לפני שהוועדה תתחיל את הדיון בהצעת החוק אני רוצה לשאול את חברת הכנסת זנדברג שמייצגת כאן את חבר הכנסת אילן גילאון, האם חבר הכנסת אילן גילאון מעוניין במיזוג שתי ההצעות?

תמר זנדברג: ולא?

תמר זנדברג: מה האופציה השנייה?

<אתי בנדלר: שההצעה פשוט תיעלם.

תמר זנדברג: כן, כן.

תמר זנדברג: חשבתי שיש אפשרות הצמדה.

<אתי בנדלר: זה סוג של הצמדה.

תמר זנדברג: אז בהחלט כן.

אבישי ברוורמן: אם כך אני מעלה את הנושא להצבעה.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת זנדברג, את מחליפה את חברת הכנסת מיכל רוזין.

אבישי ברוורמן: אני מציע למזג את הצעתו של ידידי חבר הכנסת אילן גילאון עם ההצעה הממשלתית.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד מיזוג הצעות החוק – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אתי בנדלר: זה יועבר לאישור ועדת הכנסת, כמובן.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: אם כך אנחנו רוצים להתקדם.

אבישי ברוורמן: כולנו רוצים פה להתקדם.

אבישי ברוורמן: האם יש פה שינויים, הסתייגויות וכו'?

אבישי ברוורמן: אני פותח דיון כללי.

אבישי ברוורמן: גברת אידלמן, יושבת-ראש התאחדות המו"לים.

<רחלי אידלמן: שלום.

<רחלי אידלמן: קודם כול רציתי להגיד שהחוק להנגשת ספרים לעיוורים זה דבר חשוב.

<רחלי אידלמן: אבל לנו בהתאחדות המו"לים יש הסתייגות אחת.

<רחלי אידלמן: אתם יודעים שישראל זה מדינה של דיסקט אחד.

<רחלי אידלמן: לפי הנוסח של החוק הזה, קובץ שיועבר לעיוורים – הם יכולים אחר כך להעביר את זה לכל דורש.

<רחלי אידלמן: אז בעצם זה יאיין את האפשרות של המו"לים למכור ספרים דיגיטליים.

<אתי בנדלר: כשגברתי אומרת "יכולים", זה יכולים באופן מעשי או מבחינת החוק המוצע?

<רחלי אידלמן: לא, הם יכולים גם מבחינת החוק כי זה עומד לרשותו של האדם המוגבל וגם לרשות עוזרו וגם כתוב שם שאפשר להעביר באינטרנט לכל מיני ארגונים.

<רחלי אידלמן: הלוא מה זה ספר דיגיטלי?

<רחלי אידלמן: זה הקובץ של הספר.

<רחלי אידלמן: הוא יכול לזלוג.

<רחלי אידלמן: אז אנחנו רוצים להציע שבחוק ייאמר שהקבצים יהיו מוגנים בהגנה בינלאומית מוכרת כמו הגנות של DRM.

<רחלי אידלמן: נכון שאלה הגנות שמשתכללות עם הזמן - -

אבישי ברוורמן: אולי תסבירי, אנחנו לא מבינים בדיוק.

אבישי ברוורמן: מה זה הגנות בינלאומיות?

אבישי ברוורמן: כרגע אנחנו אומרים לספריית עיוורים, הפקתם ספר דיגיטלי, הוא עובר אליהם, משתמשים בו בספרייה – הכול כשורה.

אבישי ברוורמן: איזה מין הגנות את רוצה?

<רחלי אידלמן: לפני כמה שנים היה מישהו שרצה להקים אתר ולשים עליו את כל הקבצים הדיגיטליים ולתת לעיוורים.

<רחלי אידלמן: ההגנה שהוא שם הייתה הגנה כזאת שכמעט כל אדם יכול היה להיכנס לאתר ולהגיע אל הקובץ.

<רחלי אידלמן: הכוונה שלנו היא שהקובץ יגיע אך ורק לעיוורים או למוגבלים.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת שלא יהיו אפשרויות פיראטיות.

<רחלי אידלמן: בדיוק.

<רחלי אידלמן: שאי אפשר יהיה להעביר את זה לכל החברים, הידידים, המשפחה וכן הלאה.

<רחלי אידלמן: ואז אם ייצא ספר חדש של עמוס עוז אז פתאום הקובץ שלו יתרוצץ בכל השוק, והמו"לים לא יוכלו למכור אותו כספר דיגיטלי.

תמר זנדברג: את מדברת על הגנה פיזית?

<רחלי אידלמן: יש אבטחות מידע מסוימות שקיימות היום בשוק.

אבישי ברוורמן: אתם רוצים שתהיה אבטחת מידע.

<רחלי אידלמן: לא אבטחת מידע.

<רחלי אידלמן: הגנה על הקבצים.

אבישי ברוורמן: רחל, אני רק רוצה לחדד.

אבישי ברוורמן: את בעד שזה יהיה לאוכלוסייה של העיוורים וקשי הראייה, אבל את רוצה שתהיה פה הגנה שפיראטים לא ישתמשו בספר וייקחו לדיגיטציה שבה יפיצו אותו לאוכלוסיות אחרות, ויפגעו במטה לחמכם.

<רחלי אידלמן: נכון.

<רחלי אידלמן: וגם אני רוצה שאם קיים קובץ דיגיטלי אצל המו"ל אז שהגוף הזה של העיוורים ירכוש את הקובץ הזה לספרייה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: רשמנו.

אבישי ברוורמן: עמוס, בבקשה.

<עמוס באר: אני מנהל הספרייה המרכזית לעיוורים שעוסקת בהנגשת ספרים זה 60 שנה ומכירה את התחום.

<עמוס באר: לגבי ההערה של גברתי בנושא ההגנות, כפי שאנחנו יודעים, ההגנות הן זמניות בדרך כלל, ואי אפשר להתחייב בחוק על הגנה שאתה יודע שהיא זמנית.

<עמוס באר: אם רוצים לדעת מה קורה באינטרנט בתחום המוסיקה לדוגמה, אז ברור לה שאי אפשר להבטיח הגנה, ואי אפשר לחייב בחוק ארגון בהגנה שהוא לא יכול לעמוד בה.

<עמוס באר: אין הגנות שאי אפשר לפרוץ אותן.

<עמוס באר: גם הספרים הדיגיטליים שנמכרים היום על-ידי המו"לים הם ספרים שיכולים להיפרץ בקלות.

אבישי ברוורמן: רחל, אני אתן לך זכות תשובה.

<עמוס באר: זה גם עניין טכנולוגי, לא רק עניין של תפיסה.

אבישי ברוורמן: עמוס, אתה מסכים לעיקרון של הפנייה של הגברת אידלמן.

אבישי ברוורמן: אתה רק אומר שמבחינת

אבישי ברוורמן: כם אי אפשר לעמוד בביצוע המטלה.

<עמוס באר: נכון.

<עמוס באר: כמו כן אנחנו כארגונים שינגישו את הספרים אנחנו מנגישים אותם למנויים, לאנשים שאנחנו מכירים ויודעים מי הם.

<עמוס באר: זה לא שאנחנו מפיצים את הספר ברשת לכל דורש.

<עמוס באר: כשאדם מגיע לאתר שלנו וירצה להוריד ספר זה אדם שמזדהה; יש לו קוד וסיסמה, והוא מוכר.

<עמוס באר: זה לא משהו שאנחנו מפיצים לכל עבר, כמו שתיארת לוועדה.

<עמוס באר: אמנם זאת באמת מדינה של דיסקט אחד, אבל זה גם עולם של דיסקט אחד ולא רק מדינה של דיסקט אחד.

<עמוס באר: ראוי ונכון שהספרים יגיעו לצרכנים הנכונים, אבל זה חלק מכך, כפי שנרשם בהצעת החוק, שיעשו את זה ארגונים מזוהים ולא סתם כל אחד שירצה להנגיש.

אבישי ברוורמן: עמוס, אני רוצה להקשות עליך.

אבישי ברוורמן: אתה יודע שאני בעדך, ואני רוצה להקשות עליך.

אבישי ברוורמן: אני טבולה רסה, אני פשוט חושב ביחד כי אני רוצה שיחד נמצא פתרון.

אבישי ברוורמן: ברור שהמטרה היא שיקבלו את זה אנשים ראויים וכו'.

אבישי ברוורמן: אתה יודע כמה אני תומך.

אבישי ברוורמן: הלוא אני הקמתי בבאר-שבע את כל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אבל אתה יודע, ראשי תיבות של ציבור זה "צדיקים, בינונים ורשעים".

אבישי ברוורמן: לצערי, בישראל יש גם מספר בינוניים אבל יש גם קצת רשעים.

אבישי ברוורמן: נניח שמישהו הופך להיות פיראט בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: ברור שאתה לא יכול למנוע את זה, אבל יש צורה שאפשר להגביל את הפיראטים?

אבישי ברוורמן: למרות שקשה להגביל פראטים.

אבישי ברוורמן: המטרה היא ברורה, הדרך היא ברורה, הנקודה של רחל אידלמן היא גם ברורה – האם יש דרך באמצעות התחיקה שאפשר להמעיט בתופעת הפיראטיות הזאת?

<עמוס באר: אפשר לחייב, כמובן, בתקנונים של הארגונים שאנחנו מנהלים שמנגישים ספרים ולהחתים את המנויים שלא יפיצו את הספרים.

<עמוס באר: הגברת רוצה שנהפוך להיות עכשיו שוטרים - -

<רחלי אידלמן: לא, לא.

<עמוס באר: - - אנחנו לא שוטרים.

אבישי ברוורמן: היא כבר אומרת שלא.

<עמוס באר: גברתי, גם הספרים המוקלטים שנמכרים היום ברשת לא על-ידי הספרייה המרכזית לעיוורים, אלא על-ידי גורם מסחרי שעובד עם המו"לים – ברגע שאתה מוריד אותם מהרשת אין לך שום שליטה עליהם.

<עמוס באר: תסתכלי קצת גם על האנשים שעושים מוסיקה, כמה הם סבלו מהעניין הזה עד שנמצאו פתרונות, אבל לא פתרונות של הגנה, אלא פתרונות אחרים.

<עמוס באר: יש מספיק רשעים, כמו שאומר פרופ' ברוורמן, שיידעו לפרוץ את ההגנות האלה בקלות.

<עמוס באר: ואז מה יוצא?

<עמוס באר: שאנחנו הארגונים לוקחים את האחריות על משהו שאין לנו יכולת לשלוט עליו.

אבישי ברוורמן: עמוס, הצגת את הנקודה שלך בבירור.

תמר זנדברג: אפשר שאלת הבהרה לעמוס?

אבישי ברוורמן: בבקשה.

תמר זנדברג: עמוס, כשיש עותק דיגיטלי שההוצאות מוציאות, לצורך השימוש שלכם איך אתם מקבלים את זה?

תמר זנדברג: אתם קונים עותק דיגיטלי ועושים את פעולת ההנגשה בעצמכם?

<עמוס באר: אני אספר לך מה אנחנו עושים.

<עמוס באר: אנחנו מנגישים את הספרים או בצורה מוקלטת, כלומר הקלטה של הספר באולפן בקולו של קריין, או בכך שאנחנו רוכשים ספר כתוב.

<עמוס באר: זה יכול להיות גם דיגיטלי ברשת, אבל עדיין ספר שנרכש בצורה מסודרת.

<עמוס באר: אז אנחנו ממירים אותו לכתב ברייל על-ידי כך שאנחנו סורקים את הקובץ ובודקים אם הוא הומר נכון, ורק אז מדפיסים אותו לדפי ברייל.

תמר זנדברג: איך אתם מקבלים את הקובץ מלכתחילה?

<עמוס באר: אנחנו יוצרים קובץ.

<עמוס באר: אנחנו עושים עבודה הכי סיזיפית.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: אתם קונים הארד-קופי וסורקים אותו.

<עמוס באר: כן.

תמר זנדברג: ואם יש קובץ דיגיטלי?

תמר זנדברג: אם אפשר ב"אינדיבוק".

תמר זנדברג: זה קיים?

<עמוס באר: בדרך כלל הקבצים הדיגיטליים הם לא קבצי טקסט, הם קבצים שצריך להמיר אותם בכל זאת לטקסט כדי להפוך אותם לברייל.

<עמוס באר: כתב ברייל יודע להיות ברייל רק אם לפניו עמד קובץ טקסט שאותו הפכו לכתב ברייל.

תמר זנדברג: הבנתי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רחל אידלמן, עמוס הגדיר את הדברים בצורה ברורה.

אבישי ברוורמן: איך אפשר להקטין את הפיראטיות ולא להכביד על עמוס וחבריו?

<רחלי אידלמן: כשאני קונה היום ספרים בחו"ל, ואני קונה זכויות אלקטרוניות אז מחתימים אותי על כך שאני מתחייבת לדאוג לכך שהקובץ שאני אוציא לציבור יהיה מוגן בהגנה שלא יוכלו לפרוץ.

אבישי ברוורמן: מה זה אומר?

<רחלי אידלמן: יש תכנות של DRM.

<רחלי אידלמן: יש כל מיני תכנות.

אבישי ברוורמן: אז מה את מחייבת את עמוס וחבריו לעשות?

<רחלי אידלמן: להשקיע בתכנות כאלה.

אבישי ברוורמן: כמה כסף זה?

אבישי ברוורמן: הרבה כסף?

<רחלי אידלמן: אין לי מושג.

אבישי ברוורמן: זאת השאלה היחידה שאני שואל.

אבישי ברוורמן: מר אפורי, אתה יכול לעזור לנו?

אבישי ברוורמן: אם השאלה זה רק כסף השאלה היא כמה כסף.

<תמיר אפורי: השאלה היא לא כסף.

אבישי ברוורמן: לא כסף?

אבישי ברוורמן: מר אפורי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: עורך דין אפורי מייצג את המרכז לעיוור.

<תמיר אפורי: אני רוצה בכל זאת לפתוח ולברך גם את הוועדה וגם את משרד המשפטים על החוק החשוב.

<תמיר אפורי: יש לנו עוד הערות לכמה וכמה סעיפים, ונגיע אליהם; אבל אני רוצה להשיב בקצרה להערה של גברת אידלמן.

<תמיר אפורי: בחוק זכויות יוצרים הישראלי אין הגנה על DRM.

אבישי ברוורמן: אולי רק תסביר לציבור הרחב מהם ראשי תיבות DRM?

<תמיר אפורי: בשמחה.

<תמיר אפורי: DRM הם ראשי תיבות של Digital Right Management.

<תמיר אפורי: האמת היא שהביטוי הנכון הוא TPM – Technological Protection Measure, אם כבר.

<תמיר אפורי: אבל אמרו DRM אז חזרתי על זה.

אבישי ברוורמן: תסביר לנו.

<תמיר אפורי: ברמה הטכנולוגית יש אפשרויות להגן על קבצים באופן שאי אפשר יהיה לגשת אליהם, אלא בדרך מורשית.

<תמיר אפורי: הדוגמה הכי בסיסית שאני יכול לתת היא שכשאתה עושה VOD בכבלים אתה לא יכול לשמור לעצמך עותק על המחשב, זה מוצפן באיזשהו אופן.

<תמיר אפורי: יש מנגנוני הגנה.

<תמיר אפורי: אז מנגנונים מהסוג הזה יש גם בעולם של הספרים האלקטרוניים, וזה ברור, כי אחרת אדם היה מוכר עותק אחד, והעותק הזה היה מופץ מיד לאין-ספור עותקים.

<תמיר אפורי: לכן הבקשה של רחל היא מובנת.

<תמיר אפורי: כרגע המצב המשפטי בישראל הוא שאין הגנה משפטית על DRM, אין הגדרה של DRM - -

אבישי ברוורמן: זאת אומרת אתה טוען שאפילו שיש כוונה אין כלים משפטיים.

אבישי ברוורמן: תכף נשמע את משרד המשפטים כדי לענות על דרישתה הצודקת של רחל אידלמן.

<תמיר אפורי: לא אמרתי שהיא צודקת.

<תמיר אפורי: היא מובנת.

<תמיר אפורי: בנסיבות המסוימות שאנחנו מדברים בהן כאן כשמדברים על חריג – פטור מיוחד להנגשה של יצירות לאנשים עם מוגבלות, דווקא לכאן להמציא - -

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: מר אפורי, אתה אומר דבר פשוט.

אבישי ברוורמן: לפני שאנחנו מדברים על הכסף, אתה אומר שהפריצות הזאת לפיראטיות קיימת בהרבה מאוד תחומים אז למה להתחיל דווקא באוכלוסיית העיוורים.

<תמיר אפורי: בהחלט.

<תמיר אפורי: ואני לא אומר שלא צריך לסדר את זה.

<תמיר אפורי: אבל לא על גב החוק הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים, בבקשה.

<אילת פלדמן: בוקר טוב וחודש טוב.

<אילת פלדמן: אילת פלדמן ממשרד המשפטים.

<אילת פלדמן: אני אתחיל דווקא מהנקודה השנייה שרחל העלתה וגם חברת הכנסת זנדברג לעניין רכישה של עותק.

<אילת פלדמן: זה כבר מופיע בנוסח הצעת החוק שאותו ארגון או אדם פרטי שמנגיש צריך שתהיה לו גישה חוקית אל היצירה, ולכן דרך המלך היא לרכוש עותק.

אבישי ברוורמן: מה שנקרא "נקודת אידלמן".

<אילת פלדמן: לנושא DRM – ראשית העברה לאדם שאינו בעל מוגבלות או לארגון שעוסק בהנגשה לבעלי מוגבלויות היא עצמה מהווה הפרה של זכות היוצרים.

<אילת פלדמן: זה ברור שכל דבר שלא עומד בגדרי החריג הוא הפרה.

<אילת פלדמן: כפי שאין דרישה בחקיקה להוסיף DRM ליצירות באופן כללי, גם אין מקום להוסיף את זה כאן.

<אילת פלדמן: מה גם שהוספה של חובה כזאת על ארגונים מנגישים מהווה הרעה.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת זה לא קיים בשום מקום, וכאן עוד קל וחומר.

<אילת פלדמן: לא קיימת חובה להגן על יצירות.

<אילת פלדמן: גם במסגרת חריג השימוש ההוגן אין חובה לעשות הגנה כזאתף ולכן אין מקום לעשות את זה כאן.

<אילת פלדמן: בנוסף לכך אין בחקיקה הישראלית הגנה באמצעות אמצעי הגנה טכנולוגיים.

<אילת פלדמן: אין חקיקה שאוסרת לפצח אמצעי הגנה טכנולוגיים, ולא ראוי להכניס את הנושא הזה כאן.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, הסברת את זה.

אבישי ברוורמן: גברתי, בבקשה.

<גילה זיידל: אני גילה זיידל, יושבת-ראש "אופק לילדינו" שזה ארגון ארצי של הורים לילדים עם עיוורון ולקות ראייה.

<גילה זיידל: אני רוצה לברך על הדיון.

<גילה זיידל: אנחנו מחכים הרבה זמן לחקיקה של החוק החשוב הזה.

<גילה זיידל: לפני קצת למעלה משנה ייצגתי את מדינת ישראל בכנס הבינלאומי של ארגון העיוורים העולמי.

<גילה זיידל: שם דנו בהרחבה בכל הנושא של זכויות יוצרים וקבצים למען אוכלוסיית האנשים עם מוגבלות בראייה.

<גילה זיידל: מה ששמענו מהשטח גם ממדינות שיש חקיקה וממדינות שעדיין לא קידמו חקיקה בעניין הזה לפני אמנת מרקש הוא שלא היו הפרות בקרב האוכלוסייה שלנו כבר לאורך שנים.

<גילה זיידל: יש מדינות שהמו"לים אפילו ללא שום חקיקה מוסרים את הקבצים, וזה עובד מצוין.

אבישי ברוורמן: אלו מדינות, גברת זיידל?

<גילה זיידל: אני לא זוכרת כרגע.

<גילה זיידל: אבל יש הרבה מדינות שיש בהן חקיקה, ויש מדינות שאין בהן חקיקה.

<גילה זיידל: אבל השיח הנפוץ שבלט בדיונים הוא שהשטח מראה שהקבצים מאוד חשובים לאוכלוסייה הזאת.

<גילה זיידל: זאת ההישרדות שלהם בעולם המודרני.

<גילה זיידל: והשטח מראה שאין הפרות.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: על הנקודה הנוספת שברור שזה לא באוכלוסייה, אבל ברור שאם מישהו תופס עליה טרמפ אז כבר ניתנו תשובות על-ידי משרד המשפטים ועל-ידי עורך דין אפורי שהבעיה הזאת היא בעיה כללית בנושא היצירות, ולכן לא נפתח דווקא בהגבלת אוכלוסיית העיוורים.

אבישי ברוורמן: רחל אידלמן, ניתן לך את המילה האחרונה לפני שאנחנו באים להצבעה.

<רחלי אידלמן: אני רק רציתי לומר שבארץ עוד לא נחקקו כל כך הרבה חוקים בנושא ספרים דיגיטליים.

אבישי ברוורמן: האם נחקק איזשהו חוק לגבי ספר דיגיטלי?

<רחלי אידלמן: אני חושבת שאולי רק בחוק זכויות יוצרים.

<קריאה: לא.

<רחלי אידלמן: אז לא.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת זה בעצם החוק הראשון.

<רחלי אידלמן: לכן הטענה שעכשיו מתפרצים לנושא של העיוורים זה יצא כך כי הבאתם את זה קודם.

אבישי ברוורמן: בזה את צודקת.

תמר זנדברג: האם קיימת בחוק מניעה של המו"לים להגן על הספרים אם הם יבחרו בכך?

<רחלי אידלמן: לא.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת זנדברג אומרת שאם אין מניעה למו"לים אנחנו חוזרים לשאלה של הכסף – מי משלם?

אבישי ברוורמן: נכון?

<רחלי אידלמן: בדיוק.

תמר זנדברג: לכן אם המו"ל רוצה להגן הוא יכול.

אבישי ברוורמן: רחל, את אומרת שמישהו אחר ישלם ולא אנחנו.

<רחלי אידלמן: לא, לא, אני לא אומרת את זה.

<רחלי אידלמן: אני הולכת להקים אתר שיהיה מוגן.

<רחלי אידלמן: אבל המצב, לפי החוק הזה, הוא שהאגודות של העיוורים לא חייבות לקנות את הספר הדיגיטלי שלי, אלא הם יכולים ללכת לחנות ולקנות עותק מודפס, לסרוק אותו ולעשות עליו מה שהם רוצים.

<רחלי אידלמן: ואז עולה השאלה של ההגנה.

<רחלי אידלמן: בשוק היום יש כל מיני אתרים שהם לא מוגנים, ויש מו"לים שאפילו לא מבינים עד הסוף את העניין של ההגנה - -

אבישי ברוורמן: אז מה את רוצה, שהם יבואו אלייך בתחילה?

אבישי ברוורמן: אחרי שסיכמנו את הדיון הזה אני רוצה להבין מהי הצעת אידלמן?

<רחלי אידלמן: אם הם יהיו חייבים לבוא ולקנות את הספר אצל המו"ל אז אצל אותו מו"ל שזה לא מוגן זה יהיה לא מוגן, ואצל אותו מו"ל שאצלו זה מוגן זה יהיה מוגן.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת הנקודה היא מאין רוכשים.

<רחלי אידלמן: כן.

אבישי ברוורמן: עמוס, אני אתן לכם להגיב על זה.

תמר זנדברג: לדעתי, החוק עוסק בשאלה.

תמר זנדברג: אחרי ההגדרות כתוב בצורה מפורשת: "עשיית פעולה ביצירה שאינה נגישה באופן הולם לאדם עם מוגבלות מחמת מוגבלותו או בעותק של יצירה לשם הפיכת היצירה למותאמת מותרת בתנאים הבאים".

תמר זנדברג: בזה בעצם עוסק החוק.

תמר זנדברג: החוק עוסק בשאלה מתי מותר להשתמש ביצירה לצורך הנגשה.

אבישי ברוורמן: ניתן לעמוס זכות תגובה אחת להצעה האחרונה של רחל, ונתחיל בהקראה.

<עמוס באר: אין לנו בעיה לרכוש את העותק הדיגיטלי, רק ברור שגם על העותק הדיגיטלי צריך לעשות את אותה מניפולציה כדי להגיע לספר ברייל.

<עמוס באר: כלומר זה לא פתר.

<עמוס באר: אם אני ארכוש את הספר הדיגיטלי או בחנות - -

<רחלי אידלמן: לברייל אין בעיה בכלל.

<עמוס באר: - - - לקחת ספר דיגיטלי יותר מאשר לרכוש ספר בחנות משום שזה מקצר לנו את התהליכים.

אבישי ברוורמן: יפה.

<עמוס באר: אבל עדיין יש פה עניין שברגע שאני לוקח את הספר הדיגיטלי מהאתר שלכם, לדוגמה, אני צריך לעשות עליו מניפולציה כדי שהוא יהיה ספר ברייל.

<רחלי אידלמן: ברייל זה בכלל לא הבעיה.

אבישי ברוורמן: - - - הדואט ביניכם אולי יגיע לפתרון.

אבישי ברוורמן: ברייל זה לא הבעיה.

<רחלי אידלמן: ברייל זה לא הבעיה כי אף אחד לא יעתיק את ברייל.

<רחלי אידלמן: זה שהוא עושה קובץ אצלו במשרד, ואחר כך הופך את זה לברייל, אין לי בעיה.

<רחלי אידלמן: אני גם כל השנים נתתי את כל הספרים.

אבישי ברוורמן: הבעיה זה הדיגיטלי.

<רחלי אידלמן: הבעיה זה הדיגיטלי.

אבישי ברוורמן: אז מה את מציעה?

<רחלי אידלמן: נניח שעל המסך הספר - - - שהוא יוכל לקרוא.

<רחלי אידלמן: זאת הכוונה שלהם.

<עמוס באר: נכון.

<רחלי אידלמן: בסדר, אבל אז הקובץ צריך להיות מוגן כך שהוא יגיע - - -

אבישי ברוורמן: אז מה הניסוח כשנגיע לסעיף שאת רוצה לשנות פה?

אבישי ברוורמן: אנחנו מגיעים לסעיף.

אבישי ברוורמן: אני מציע לך תיקון בסעיף, נשמע שוב ונראה.

אבישי ברוורמן: משה בר, בבקשה.

<משה בר: אני יושב-ראש עמותת יד לחירש ונכים למען נכים וארגון ארצנו החברתית.

<משה בר: אני רוצה לומר דבר אחד, למה תמיד מתחילים מהנכים ולא מהאנשים הרגילים?

<משה בר: אם לאנשים הרגילים את החוק, למה צריך להתחיל עם הנכים?

אבישי ברוורמן: לא הקשבת.

אבישי ברוורמן: אמרו את זה קודם.

<משה בר: היא גם מחייבת שיקנו רק ממנה.

<משה בר: ואם רק ממנה אז אולי יהיו גם מחירים מופקעים.

<משה בר: אולי אפשר להשיג את זה במחירים יותר נמוכים?

<משה בר: אם היא גם מתחייבת לתת את המחיר הנמוך ביותר לנכה.

<משה בר: אני רוצה לשמוע גם את זה.

אבישי ברוורמן: תודה, משה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין אילת פלדמן, הקראה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אם יהיה בנושא הזה תיקון אנחנו נעלה אותו אם אפשר, ואם לא – נתקדם.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: הערות, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<אדוארד ווייס: שמי עורך דין אדי ווייס, אני סגן היועץ המשפטי של משרד הרווחה.

<אדוארד ווייס: לגבי ההגדרה של ארגון – אחת המטרות היא "קידום רווחתם של אנשים כאמור".

<אדוארד ווייס: רק רציתי לציין שהכוונה פה היא לארגונים שנותנים שירותי רווחה - -

אבישי ברוורמן: אתה מציע תיקון?

<אדוארד ווייס: כן.

<אדוארד ווייס: רק מבחינת הנוסח.

אבישי ברוורמן: איזה תיקון?

<אדוארד ווייס: חינוך, הכשרה או שנותנים שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שרווחה כוללת גם חינוך.

<אדוארד ווייס: "רווחתם", הכוונה היא לארגונים שנותנים שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות.

<אתי בנדלר: אז מה הנוסח שאתה מציע?

אבישי ברוורמן: תציע פתרון.

<אדוארד ווייס: אני יכול לשבת אחר כך עם היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אז תגיד לי שוב מה אתה מבקש, ואני אנסח את זה אחר-כך.

<אדוארד ווייס: חינוך, הכשרה או מתן שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות.

<אדוארד ווייס: הערה נוספת: רק רציתי להבהיר שההגדרה הזאת כוללת גם מוסד ללא כוונת רווח, וזה גם כולל משרדי ממשלה.

<אדוארד ווייס: שזה יהיה ברור.

<אדוארד ווייס: אני מבהיר את זה כי למשל משרד הרווחה מטפל גם באוכלוסיות של אנשים עם מוגבלות.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, זה - - -

<אילת פלדמן: אין צורך להוסיף "משרדי ממשלה" כיוון שהכוונה של מוסד ללא כוונת רווח בחוק המע"מ כולל רשות מדינה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני.

<נועם שגב: שמי נועם שגב, ואני מרשות השידור.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מצפים לראות אתכם ביום שני אצלנו.

<נועם שגב: גם אנחנו.

<נועם שגב: רשות השידור, ובכלל – אני לא יודע אם יש כאן גופי מדיה נוספים – בהקשר של החוק הזה אנחנו גם givers וגם takers.

<נועם שגב: מצד אחד אנחנו רוצים את האפשרות להנגיש את השידורים שלנו בעבור האוכלוסיות שזקוקות לזה, ומצד שני אנחנו גם מוכנים לתת שידורים מסוימים ולאפשר שימוש בהם.

אבישי ברוורמן: יהיו לך הערות לסעיפים ספציפיים יותר מאוחר?

<נועם שגב: כן.

<נועם שגב: אבל בנושא הארגון אני רוצה שההגדרה הזאת תכלול גם את גופי המדיה המשדרים כדי שגם אנחנו נוכל לחסות תחת ההיתר הזה.

אבישי ברוורמן: אם מדברים על גופי מדיה משדרים אז גם האינטרנט זה גוף משדר.

אבישי ברוורמן: אני מבקש מעורך דין דרור כהן, היועץ המשפטי של אתר ynet.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<דרור כהן: יש לי הערות ביחס לסעיפים ספציפיים.

<דרור כהן: השאלה אם אתם לא רוצים להגיע להגדרות.

אבישי ברוורמן: כרגע קראנו את סעיף ההגדרות.

<דרור כהן: ההערה הראשונה נוגעת להגדרה של יצירה המותאמת שטרם הגעתם אליה.

<אתי בנדלר: עוד לפני כן יש עוד הערות למונח "ארגון".

אבישי ברוורמן: מר אפורי, יש לך הערה?

<תמיר אפורי: המונח "ארגון" כפי שהוא מתואר כרגע לא מכסה את מגוון המצבים שבהם החוק התכוון לטפל.

<תמיר אפורי: המקרים המובהקים שאני יכול לחשוב עליהם הם מורה בבית ספר שמטפל בקבוצה של ילדים עם עיוורון.

<תמיר אפורי: המורה הזה לא נופל לקטגוריה של "ארגון", וגם בית הספר לא נופל בקטגוריה של "ארגון".

אבישי ברוורמן: מר אפורי, אל תיתן לי בעיות, תן לי פתרונות.

<תמיר אפורי: במכתב ששלחתי לוועדה ולמשרד המשפטים הצעתי תיקון נוסח.

<תמיר אפורי: אפשר גם לנסח אחרת.

<תמיר אפורי: חשבתי שבהגדרת "ארגון" אפשר אולי לכתוב: "מוסד ללא כוונת רווח כהגדרתו, לרבות מחלקה או יחידה בארגון, כאמור".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, שמעתם את כל ההערות?

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<אילן שי: עורך דין אילן שי, משרד החינוך.

<אילן שי: אני רוצה להעיר על התיקון שחברי אפורי הציע.

<אילן שי: יכול להיות שזה מבהיר את ההגדרה ביחס למוסד חינוך רשמי שהוא חלק ממשרד החינוך.

<אילן שי: יכול להיות שגם בנוסח הקיים זה חל.

<אילן שי: אבל לבד ממוסדות חינוך רשמיים שהם חלק ממשרד החינוך יש מוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים שחלקם הם בבעלות של חברות בע"מ ולא של מלכ"רים.

<אילן שי: לכן בהגדרה צריך להתייחס למוסדות חינוך כהגדרתם בחוק הפיקוח על בתי-ספר.

תמר זנדברג: מוסד חינוך של חברה בע"מ?

תמר זנדברג: למשל?

<אילן שי: כן.

<אילן שי: מוסדות חינוך לא חייבים להיות מלכ"רים.

<אילן שי: חלק מבעלויות של מוסדות חינוך הן פרטיות.

אבישי ברוורמן: גברת אידלמן, בבקשה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר תסכם עם משרד המשפטים ותגיד לנו איך להתקדם.

<רחלי אידלמן: אני רוצה להגיד שיש לי הרגשה שברגע שכתוב ב"ארגון" "מוסד חינוך", זה כבר לא חייב להיות מוסד חינוך לאנשים עם מוגבלויות, אלא זה כל מוסד חינוך שהוא.

<רחלי אידלמן: זאת אומרת דרך החוק הזה שרוצים להגן על אנשים עם מוגבלויות פתאום כל בתי הספר יוכלו לקבל את כל הספרים הדיגיטליים בחינם.

<רחלי אידלמן: זה לא סביר.

<אילן שי: מרבית התלמידים העיוורים ולקויי הראייה לומדים במוסדות חינוך רגילים ולא במוסדות לחינוך מיוחד.

<רחלי אידלמן: אז גם לכל הכיתה - -

<תמיר אפורי: אין הצעה כזאת בחוק.

תמר זנדברג: ההנגשה היא לבעלי מוגבלות.

תמר זנדברג: זאת מניפולציה שמטרתה או ברייל או שמע.

<רחלי אידלמן: אני מדברת על הנוסח.

<רחלי אידלמן: בנוסח כתוב - -

תמר זנדברג: אני מבינה, אבל כל החוק עוסק בהנגשה לבעלי מוגבלות.

תמר זנדברג: הוא לא עוסק בהעלאת קבצים לאינטרנט.

<רחלי אידלמן: אבל אם כתוב כאן "חינוך ומוסד- -

תמר זנדברג: זה רק מי משתמש.

תמר זנדברג: אבל הוא משתמש לפי סעיפי החוק, זה לא בכל מקרה ובכל מצב.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת זנדברג הסבירה את זה כשורה.

אבישי ברוורמן: מר כהן, יש לך משהו להוסיף?

<דרור כהן: הערה בהקשר לצורכי הלימוד, ההוראה והבחינה.

<דרור כהן: מאחר שסעיף 19א לחוק זכויות היוצרים ממילא מתיר לעשות שימושים בהקשרים האלה דרך שימוש הוגן, אני לא בטוח שאם מטרת הצעת החוק הנוכחית היא להסדיר את הנושא הזה בהיבט לימודי, צריך אותה.

<דרור כהן: כי שימוש הוגן נמצא ממילא בחוק זכויות היוצרים.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: אני נותן מילה לעורכת הדין פלדמן ולעורכת הדין בנדלר, ואנחנו נתקדם הלאה כדי להצביע.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<אילת פלדמן: בהתייחס להערה האחרונה, אמנם סעיף 19 חל כאן, אבל כמו שעורכת הדין דניאל הזכירה החריג הזה חל במקביל ובנוסף, ולכן בהתייחס להערה של עורך הדין אפורי, אנחנו חושבים שאפשר יהיה להוסיף מוסד חינוכי לפי סעיף 29 וכן מוסד להשכלה גבוה.

<אילת פלדמן: יש רשימה.

<אילת פלדמן: אבל המקום הוא לא בהגדרת "ארגון", אלא בסעיף קטן (ב)(1)(א).

אבישי ברוורמן: שנגיע אליו.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, על מה אני מצביע?

<אתי בנדלר: קודם כול לגבי ההגדרה "אדם עם מוגבלות" לא הייתה בעיה; לגבי הגדרה של "ארגון" אני רוצה להפנות את תשומת הלב שהנוסח הזה לא יאפשר למוסד עסקי לעשות פעילות פילנתרופית שעניינה הנגשת יצירות לאנשים עם מוגבלות כי הוא לא נכלל בהגדרת "ארגון" כי זה לא מוסד ללא כוונת רווח.

אבישי ברוורמן: מהי כוונת המחוקק?

<אתי בנדלר: אני דיברתי על כך עם משרד המשפטים.

<אתי בנדלר: הם ערים לזה.

<אתי בנדלר: צריך להבחין בין שני דברים: האם המוסד שמבצע את הפעולה צריך להיות מלכ"ר או הפעילות צריכה להיות ללא כוונת רווח.

<אתי בנדלר: אני חשבתי שבעצם צריך לשים את הדגש על כך שהפעילות תהיה ללא כוונת רווח.

<אתי בנדלר: משרד המשפטים, לבקשתי, בדק את זה בכמה מדינות, והבנתי שיש מקרים שזה כך, ויש מקרים שזה אחרת.

<אתי בנדלר: זאת ההחלטה של הוועדה.

אבישי ברוורמן: נניח שבא המיליונר ג'וש מור, ניגש לעמוס באר ואומר לו שהוא נותן לו תקציב לעשות את כל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: זה משהו עסקי ולא גוף ללא כוונת רווח.

אבישי ברוורמן: מה הבעיה?

<אילת פלדמן: בדוגמה שלך אם הוא נותן תרומה אז אין בעיה.

אבישי ברוורמן: אז מתי יש בעיה?

אבישי ברוורמן: אם זאת חברה עסקית?

<אתי בנדלר: אם היא מחליטה בעצמה לעשות את הפעילות הזאת.

אבישי ברוורמן: כשדנקנר היה לוקח מהחברה שלו, ואומר שהוא תורם לעמותת העיוור, זה לא נכלל כאן.

<אילת פלדמן: אין שום בעיה כיוון שהעמותה לעיוור - -

תמר זנדברג: אם המו"לים מחליטים להנגיש?

תמר זנדברג: הוצאת ספרים מחליטה להנגיש מטעמם, ואולי אפילו להרוויח על זה.

תמר זנדברג: למה לא?

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, אני אוהב דוגמאות.

אבישי ברוורמן: מישהו יכול לתת לי דוגמה לחברה עסקית שעושה את המעשה, ואנחנו אוסרים עליה.

אבישי ברוורמן: איך זה קורה?

תמר זנדברג: הרי היו דברים מעולם.

תמר זנדברג: היו בנקים וחברות עסקיות שפתאום יצאו במבצעי עידוד קריאה.

<אילת פלדמן: במבצע של בנק הפועלים מכרו ספרים בעשרה שקלים כדי לעודד קריאה.

<אילת פלדמן: הם לא ביצעו שום פעולה ביצירה, אלא קנו את הספרים ומכרו אותם.

<אילת פלדמן: לכן אין כאן בעיה.

<אילת פלדמן: נוסף לכך הייתה בכך פרסומת.

תמר זנדברג: אני בעד להשאיר את זה ללא כוונת רווח בשלב הזה.

תמר זנדברג: זה חוק חדש.

תמר זנדברג: המו"לים ממילא יכולים מיוזמתם אם הם רוצים, ואז כל מו"ל - - -

אבישי ברוורמן: אני פשוט מסתכל על זה – החברה שלנו היא לא חברה נאורה לא בארץ ולא בעולם.

אבישי ברוורמן: ביום העצמאות כל הגופים החזקים עושים ownership על יום העצמאות .

אבישי ברוורמן: מה אכפת לי שבהזדמנות הזאת שהם עושים את כל הדברים האלה, שהם יעזרו לאוכלוסיית העיוורים?

תמר זנדברג: אז שיתרמו לספרייה לעיוור.

אבישי ברוורמן: עמוס, בבקשה.

<עמוס באר: יש הרבה חברות עסקיות שעוזרות לנו ישירות, ומקבלות גם קרדיט.

אבישי ברוורמן: אוקיי, אם כך אנחנו מתקדמים.

<אתי בנדלר: אני מניחה שלא היו עוד הערות להגדרות האחרות.

אבישי ברוורמן: לגבי תיקון ווייס הראשון - -

<אתי בנדלר: יש?

<אתי בנדלר: מישהו רצה להעיר הערה לגבי "יצירה מותאמת".

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר כהן.

<אילת פלדמן: עוד לא קראתי את זה.

אבישי ברוורמן: אז תקראי – "יצירה מותאמת" ו"עותק חוקי".

<אילת פלדמן: (הקראה) "חוק שוויון זכויות" – חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח–1998; "יצירה מותאמת" - יצירה במתכונת המותאמת לשימושו של אדם עם מוגבלות; "עותק חוקי" - עותק שעשייתו מותרת לפי הוראות חוק זה.

<דרור כהן: אפשר להעיר?

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר כהן.

<דרור כהן: קודם כול הערה מקדמית שלא הספקתי להגיד קודם:

<דרור כהן: אנחנו מברכים על החוק באתר ynet, ואנחנו חושבים שהמטרה היא באמת ראויה.

<דרור כהן: אנחנו רוצים לנסות להבין מה הייתה הכוונה כשדובר על "יצירה מותאמת".

<דרור כהן: בזמן שחוק זכויות יוצרים מונה רשימה של יצירות אדריכלית, אמנותית, ספרותית, משותפת, פיסול, צילום וכיוצא בזה, הצעת החוק הנוכחית לא מגדירה על איזו יצירה מדובר.

<דרור כהן: גם אם מדובר על יצירה ספרותית, יצירה ספרותית היא יצירה שהגדרה שלה בחוק זכויות היוצרים היא מאוד רחבה.

<דרור כהן: בגדול זאת יצירה שמובטאת בכתב.

<דרור כהן: ממה ששמענו פה היום גם מהגברת אידלמן והגברת זיידל אנחנו שומעים פה בעיקר – וזה גם עולה מהצעת החוק של אילן גילאון – שיש מכוונות ליצירה ספרותית במובן של ספר.

<דרור כהן: גם בדברי ההסבר להצעת החוק של חבר הכנסת גילאון מדובר, בין היתר, על ספר שיוצא לאור.

<דרור כהן: נשאלת השאלה המקדמית האם הייתה כאן כוונה גם לעיתונות?

<דרור כהן: האם הייתה כוונה לתקשורת?

<דרור כהן: אנחנו חושבים שצריך לתת לזה ביטוי, אז היינו שמחים לשמוע את תשובת משרד המשפטים בעניין.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, עורך הדין כהן.

<אילת פלדמן: בוודאי שברגע שכתבנו "יצירה" ולא "יצירה ספרותית" דווקא הכוונה היא לכל סוגי היצירות בחוק זכויות יוצרים.

<אתי בנדלר: אגב, גם תמונות במוזיאון או פסל במוזיאון וכך הלאה.

תמר זנדברג: זה סותר את האיסור "לא לגעת".

<אתי בנדלר: יש שם סוג של התאמה.

תמר זנדברג: אנחנו בעד.

<דרור כהן: כשמדברים על תקשורת המחוקק צריך קודם כול לשים לנגד עיניו את העובדה שבניגוד לספרים ובניגוד ליצירות שנמצאות במוזיאון וסגורות, לתקשורת יש מספר אפיקים שמעצם טיבם מנגישים את התכנים לבעלי המוגבלויות השונים.

<דרור כהן: ברדיו זה הנושא של השמע, בעיתונות זה נושא של קריאה, טלוויזיה זה ראייה ושמע ושפת סימנים וכתוביות.

<דרור כהן: אנחנו לא חושבים שאפשר לראות את זה כמו ספרות.

אבישי ברוורמן: מה אתה מציע, עורך דין כהן?

אבישי ברוורמן: ב-11:00 אני רוצה לסגור את הישיבה.

תמר זנדברג: זה לא מטיל עליכם חובה.

תמר זנדברג: מה אכפת לכם שהמרכז לעיוור ייקח - -?

<דרור כהן: הבעיה שלנו היא לא הספרייה לעיוורים ולא הגופים הללו.

<דרור כהן: הרעיון הוא שבהצעת החוק הממשלתית – עוד לא הגענו לסעיף, אבל מדובר על אדם עם מוגבלות או מי מטעמו, ואז דובר על הנושא של "פתוח" ו"פרוץ".

<דרור כהן: לשאלתך, לגבי ההצעה - -

אבישי ברוורמן: אנחנו חייבים להתקדם כי ב-11:00 אני סוגר את הישיבה, ואני רוצה לסיים את החוק.

אבישי ברוורמן: יש לך תיקון על אחת ההגדרות: "חוק שוויון זכויות", "יצירה מותאמת" או "עותק חוקי" או שאתה רוצה להעיר לסעיף אחר?

<דרור כהן: אני אגיד מה הבעיה כי זה מתחבר למה שדובר עליו קודם.

<דרור כהן: ברייל זאת לא הבעיה.

<דרור כהן: הבעיה היא עותקים דיגיטליים של יצירות.

<דרור כהן: ברגע שאנחנו מדברים על עותקים דיגיטליים, ואנחנו מדברים עכשיו פתאום גם על תקשורת ועל עיתונות כתובה, יש חשש לפגיעה במוציאים לאור של התכנים בכל מה שקשור לקידומים של התכנים במנועי החיפוש באינטרנט.

<דרור כהן: לשאלתך, לגבי פתרון, אנחנו רוצים לבקש שהצעת החוק גם תכלול התייחסות להתקנת רכיב שמונע סריקה של יצירות דיגיטליות באינטרנט באופן כזה שלא יגרום למי שמייצר את התכנים במקור להידרדר בתוצאות החיפוש במנועי החיפוש, כי אז נגרמת פגיעה ניכרת למוציאים לאור של אותם תכנים.

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים.

אבישי ברוורמן: אני לא הבנתי.

<אתי בנדלר: אני לא הבנתי.

תמר זנדברג: איך יכול להידרדר?

<אילנה בניש: אני יכולה לענות לך, אדון נכבד, שברגע שיצירות דיגיטליות מונגשות הן הופכות להיות הרבה יותר פופולריות במנועי החיפוש.

<אילנה בניש: אם תלמד קצת על SCO ועל נגישות כדי שתבין.

תמר זנדברג: איך הוא יכול להידרדר במנוע חיפוש?

אבישי ברוורמן: אני לא הבנתי.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעבור לסעיף הבא, ואולי זה יעלה.

אבישי ברוורמן: אני כרגע לא רואה את זה עולה פה.

<דרור כהן: ככל שאנחנו יודעים, תכנים שמשוכפלים באינטרנט ומועתקים באינטרנט מידרדרים בתוצאות החיפוש שלהם.

<דרור כהן: עם כל הכבוד לגברת פה שמתקנת אותי - -

<אילנה בניש: זה לא נכון, סליחה, אדוני.

תמר זנדברג: אולי שיסביר.

תמר זנדברג: איך הם מידרדרים?

<דרור כהן: ברגע שיש עותקים של יצירה היצירה המקורית והיצירה המועתקת יכולים להידרדר במיקום שלהם בתוצאות החיפוש.

<קריאות: - - -

<דרור כהן: אנחנו לא נגד.

<דרור כהן: אנחנו בסך הכול מבקשים - -

אבישי ברוורמן: אני מעוניין לגמור את החוק הזה ב-11:00.

אבישי ברוורמן: אבל אם יהיו פה שיחות אני לא אגמור את זה, אז הוא ייגמר במאי כי עכשיו אנחנו עמוסים בעניין כל הרפורמות.

<דרור כהן: אנחנו מציעים פתרון, אנחנו לא רק באים עם הבעיה.

אבישי ברוורמן: אז מה הפתרון שאתה מציע?

<דרור כהן: אנחנו מציעים שהתוכן שיועתק כדי להנגיש, יותקן בו רכיב שבשפה הטכנולוגית קוראים לו "תגית" - -

אבישי ברוורמן: מי יתקין?

<דרור כהן: מי שיעתיק.

<דרור כהן: אם זאת הספרייה לעיוורים אז הספרייה לעיוורים תתקין רכיב על גבי הקובץ שימנע את הסריקה שלה.

<דרור כהן: אין לנו שום בעיה שמוגבלים ייכנסו לאתר של הספרייה לעיוורים ויגיעו ליצירות.

אבישי ברוורמן: אבל זה לא הסעיף הזה כאן.

<דרור כהן: אנחנו מסבירים מה המשמעות של הנזק.

אבישי ברוורמן: בסדר, זה יבוא אחר-כך.

אבישי ברוורמן: יש לך תשובה לזה, עורכת הדין דניאל?

<נעמה דניאל: אם אני מבינה נכון הטענה של עורך דין כהן היא שההנגשה לא מחייבת את בעל המוגבלות להיכנס ישירות לדף הבית של ynet.

<נעמה דניאל: אבל אתם לא מקבלים "קליקים", והם מידרדרים בחיפוש.

<נעמה דניאל: היו אצלנו אנשים מ"גוגל" ואמרו שיש 200 פרמטרים במנועי החיפוש שמשקללים בשביל להחליט איזה אתר יעלה ראשון.

<נעמה דניאל: אני לא חושבת שזה המקום להוסיף את זה פה, מה גם שהחוק לא עוסק בדברים כאלה.

תמר זנדברג: הוא מבקש הגנה כמו המו"לים.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: אנחנו חוזרים לפרשת אידלמן, ועכשיו זאת פרשת ynet.

אבישי ברוורמן: אם צריך לתת הגנה מסוימת – איך נותנים את ההגנה, ואם אפשר לתת את ההגנה, מי משלם עבורה?

אבישי ברוורמן: זאת השאלה, נכון?

אבישי ברוורמן: מה התשובה שלכם, עורכת הדין פלדמן?

<אילת פלדמן: כמו שענינו קודם, לדעתנו, לא ראוי לתת יותר הגנה ביחס לשימושים מותרים אחרים.

אבישי ברוורמן: אבל אמרו שכרגע זה הדבר הראשון.

אבישי ברוורמן: מעולם לא עלה דבר כזה בנושא יצירה.

אבישי ברוורמן: הוא עלה כבר?

<תמיר אפורי: יש 12 סעיפים של שימוש מותר בחוק זכויות יוצרים.

<תמיר אפורי: באף אחד מהם אין דרישה.

<רחלי אידלמן: הדבר שאמרת הוא רק לגבי שימוש הוגן ולא ליצירות שלמות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מעלה את הסעיף הראשון להצבעה עם תיקון ווייס וכל הניסוחים שתעשו.

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת תמר זנדברג מחליפה את חברת הכנסת רוזין.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף ההגדרות – פה-אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף ההגדרות אושר.

<אילת פלדמן: (המשך הקראה) א.

<אילת פלדמן: עשיית פעולה ביצירה שאינה נגישה באופן הולם לאדם עם מוגבלות מחמת מוגבלותו או בעותק של יצירה כאמור, לשם הפיכת היצירה ליצירה מותאמת, מותרת בתנאים הבאים: כאן רצינו להוסיף לאור הערות שעלו: "שאינה נגישה באופן הולם".

אבישי ברוורמן: מה זאת אומרת?

<אילת פלדמן: האמת שאנשי הספרייה לעיוורים יוכלו להסביר את זה בוודאי טוב ממני.

<אילת פלדמן: אבל יש הנגשות חכמות, ויש הנגשות פחות יעילות.

אבישי ברוורמן: ו"הולם" זה חכם?

<אילת פלדמן: כן.

אבישי ברוורמן: אוקיי, נקודה.

<אתי בנדלר: לא, זה לא רק.

<אתי בנדלר: זה מתאים.

<אתי בנדלר: יש הרבה מאוד סוגים של מוגבלויות, ומה שמונגש לבעל מוגבלות אחת אינו מונגש לבעל מוגבלות אחרת.

אבישי ברוורמן: העיקר שהנוסח המשפטי מתאים לכך שעמוס וחבריו מרגישים שהוא הולם.

<אילת פלדמן: המשך הקראה: כאן דיברנו קודם להוסיף ברישא של סעיף קטן (א): "ארגון – מוסד חינוכי, לפי סעיף 29 לחוק, וכן מוסד להשכלה גבוהה".

אבישי ברוורמן: את רוצה לתת הסבר?

אבישי ברוורמן: או שזה מדבר בעד עצמו?

<אילת פלדמן: אני חושבת שזה מדבר בעד עצמו.

אבישי ברוורמן: יש הערות?

אבישי ברוורמן: כן, גברתי.

<שולמית כהן: אני שולמית כהן, ואני עובדת באגף לחינוך מיוחד במשרד החינוך.

<שולמית כהן: אני ממונה על לקויי השמיעה ועל לקויי הראייה.

<שולמית כהן: במערכת החינוך לומדים כ-2,500 תלמידים עם לקות ראייה.

<שולמית כהן: מתוכם כ-130 תלמידים שקוראים ברייל.

<שולמית כהן: בשנתיים האחרונות משרד החינוך הוביל מהלך להנגשת ספרי לימוד לתלמידים עיוורים ולקויי ראייה.

<שולמית כהן: הוא עשה את זה באמצעות הספרייה לעיוורים והמרכז לעיוור.

<שולמית כהן: משרד החינוך שוקד בימים האחרונים על כתיבת מכרז להנגשת ספרי לימוד, וכשמדובר כאן שהפעולה נעשית שלא למטרת רווח – אם משרד החינוך נכנס למכרז זה מישהו שלא יעשה את זה חינם.

אבישי ברוורמן: אז איזה תיקון צריך לעשות פה?

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, זאת בעיה.

<תמיר אפורי: התשובה ברישא.

<תמיר אפורי: כתוב: "עושה הפעולה בעצמו או באמצעות אחר".

<תמיר אפורי: זאת תשובה סבירה.

<אילת פלדמן: הפתרון הוא שמשרד החינוך הוא עושה הפעולה באמצעות - -

אבישי ברוורמן: אני רוצה להבין – משרד החינוך לא עושה את זה למטרת רווח, ואם יש גוף ביניים שהוא סוכן משנה אז הוא יכול לעשות רווח.

אבישי ברוורמן: זה בסדר?

<אילת פלדמן: כן.

אבישי ברוורמן: אדוני, בבקשה.

<נועם שגב: בקשר לגופי מדיה, אמנם לרשות השידור אין כוונת רווח אבל יכולים להיות גופים אחרים, למשל, ערוץ 2 שיחליט להנגיש דרמה.

אבישי ברוורמן: זה אותו נימוק.

<נועם שגב: זה לא אותו דבר כיוון שפה הגוף המבצע את הפעולה - -

אבישי ברוורמן: מה עושים בערוץ 2?

<נועם שגב: או בערוץ 1 או בכבלים או בלוויין.

<אילת פלדמן: זה בעצם אותו עניין כמו שדיברנו קודם בהגדרת "ארגון" כשאמרנו שהוא צריך להיות לא למטרת רווח.

<אילת פלדמן: גופים עסקיים, אנחנו חושבים שזה לא - -

אבישי ברוורמן: אז ערוץ 2 לא יכול לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: שישלם.

<תמיר אפורי: יש פה בעיה.

<אילת פלדמן: לא חינם.

<אילת פלדמן: הוא יכול לרכוש זכויות.

אבישי ברוורמן: הוא צריך לשלם.

אבישי ברוורמן: שישלם.

אבישי ברוורמן: עורך דין אפורי, בבקשה.

<תמיר אפורי: יש דינים אחרים שמטילים חובה להתאים יצירות לצורכי אדם עם מוגבלות.

<תמיר אפורי: בחוק הזה אין הלימה בין החוק האחר שמטיל חובה לבין הפטור כאן.

<תמיר אפורי: לא בדקתי בדיוק אלו חובות מוטלות על גופי שידור, אבל אם גוף שידור מבצע את חובתו על-פי דין, וכדי להתאים יצירה הוא מוסיף, למשל, שפת סימנים או כתוביות כאלה ואחרות, הוא צריך להיות פטור.

<תמיר אפורי: לכן הצעתי לוועדה הנכבדה להוסיף קטן לתוך הסעיף הזה.

<תמיר אפורי: זה לב החוק - -

אבישי ברוורמן: כן, תציע.

<תמיר אפורי: אני מציע להוסיף סעיף קטן בין (א) לבין (ב) או אחרי (ב), זה לא משנה.

<תמיר אפורי: מי שמבצע התאמת נגישות ביצירה שהוא חייב לבצע, לפי הוראת חיקוק, וזאת בהיקף ובמידה המחויבים לפי הוראת החיקוק.

<תמיר אפורי: זאת אומרת אם יש חוק חיצוני שמטיל חובה באותו היקף בחובה המוטלת גם יהיה פטור.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר?

<אתי בנדלר: אני תומכת בעניין.

<אתי בנדלר: אני רוצה לשמוע מה משרד המשפטים אומר על זה.

אבישי ברוורמן: את תומכת בעמדתו של עורך דין אפורי.

אבישי ברוורמן: זה נראה לי הגיוני.

<אתי בנדלר: אני אתן דוגמה על מה מדובר.

<אתי בנדלר: הוזכר כאן והוגדר חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<אתי בנדלר: החוק הזה מטיל חובת הנגשה על הרבה מאוד גופים, וההנגשה צריכה להיות מותאמת למוגבלות של האדם.

<אתי בנדלר: הזכרתי לפני כמה דקות מוזיאונים שחייבים לבצע חובת הנגשה מסוימת.

<אתי בנדלר: יש חובת הנגשה אפילו של מוסדות ציבור לגבי פרסומים.

<אתי בנדלר: הם חייבים להנגיש את הפרסומים שמפרסמים לכלל הציבור, גם לאנשים עם מוגבלות.

<אתי בנדלר: מצד אחד קיימת חובה חוקית לבצע את ההתאמה הזאת, ומצד שני אם לא יינתן להם פטור הם לא יוכלו לעשות את זה, אלא אם כן הם יפנו לבעלי זכויות היוצרים, יבקשו את הסכמתם, יקבלו או לא יקבלו, יצטרכו לשלם וכיוצא בזה.

<אתי בנדלר: השאלה האם הטלת החובה בחיקוק לבצע הנגשות לא צריכה להביא מצד שני - -

אבישי ברוורמן: אז תיקון אפורי הוא בסדר גמור.

<אתי בנדלר: כן, אמרתי לכם שאני תומכת בכך.

אבישי ברוורמן: אני ממליץ על תיקון אפורי.

<אתי בנדלר: צריכים לשמוע את משרד המשפטים.

<אילת פלדמן: לדעתנו, זה לא נדרש, אבל אנחנו מסכימים.

אבישי ברוורמן: אם כך אני מצביע.

<אילת פלדמן: אני רק רוצה להוסיף הערה אחת לגבי המחיקה שעשינו בסעיף קטן (2).

<אילת פלדמן: בעצם הורדנו את הדרישה לציין את שמו של היוצר בהיקף ובמידה הראויים בנסיבות העניין, שזאת בעצם הזכות המוסרית לקרדיט.

<אילת פלדמן: הזכות המוסרית והזכות הכלכלית הן נפרדות, הן זכויות שונות, ולא ראוי לתלות אחת באחרת.

<אילת פלדמן: ככל שיש הפרה של הזכות המוסרית אפשר ללכת בכיוון ההוא.

<אילת פלדמן: מכוח הזכות המוסרית תהיה חובה לציין את שמו של היוצר בהיקף ובמידה הראויים, ואין צורך לקבוע את זה כאן באופן ספציפי, ואין מקום לשלול את תכולת החריג ומי שמפר את הזכות המוסרית.

<אילת פלדמן: בזכות הראויים.

אבישי ברוורמן: אני מקבל את תיקון אפורי, ונכניס את זה בתור סעיף בחקיקה.

אבישי ברוורמן: כן, אדוני.

<אבי בלאו: אני אבי בלאו, אני מ"בקול", ארגון של כבדי שמיעה.

<אבי בלאו: אני רציתי לוודא שמקרה שחשוב לנו נכלל בדברים האלה, אז יגיעו לי עורכי הדין.

<אבי בלאו: יש מקרה שסרטונים ברשת או סרטים בכלל, מוסיפים להם כיתוביות.

<אבי בלאו: יש על זה גם נושא של זכויות יוצרים שלא ניכנס אליו כרגע גם לגבי הסרטון וגם לגבי הכיתוביות.

<אבי בלאו: הכיתוביות האלה יכולות להיות מוספות גם על-ידי מתנדבים בעולם כולו וגם על-ידי אנשים שמקבלים תשלום ובכל מיני שיטות שקשה לצפות אותן פה.

אבישי ברוורמן: לכן?

<אבי בלאו: פה אני לא רואה אפשרות של מתנדבים.

<אבי בלאו: אני רוצה לשאול את עורכי הדין, האם הנושא הזה כלול?

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<קריאה: זה לא למטרת רווח.

תמר זנדברג: למה זה לא?

אבישי ברוורמן: אפשר להכליל פה מתנדבים?

<אילת פלדמן: שוב, זה באמצעות אחר או אם זה לשימוש פרטי אז זה אדם עם מוגבלות או "מי מטעמו".

אבישי ברוורמן: אז "מטעמו" זה בסדר.

<אבי בלאו: ואם זה מישהו שעושה את זה בשכר?

אבישי ברוורמן: אז "מטעמו" זה בסדר.

<אילת פלדמן: זה באמצעות אחר.

<אבי בלאו: יכול להיות שהוא לא מטעמו של האדם כי המתנדבים האלה יכולים להיות לא קשורים לאדם.

<אבי בלאו: בעולם כולו יש ארגונים שעושים את זה מרצונם הטוב.

<אבי בלאו: הם מתנדבים, אבל הם לא מטעמו של מישהו.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, מה התשובה?

<אילת פלדמן: אם מדברים על מתנדבים במסגרת של ארגון אז אנחנו חוזרים לנושא של ארגון.

<אילת פלדמן: בכל מקרה אנחנו מדברים על כך שעושה הפעולה יכול לעשותה בעצמו או באמצעות אחר.

<אילת פלדמן: אנחנו חוזרים לאותה נקודה.

<אבי בלאו: אבל אין קשר ביניהם, הם לא שייכים לשום ארגון.

תמר זנדברג: אבל זה עונה על ההגדרה שזה נעשה לשימושו הפרטי של אדם עם מוגבלות?

<אתי בנדלר: אין מענה למה שהוא מציע.

אבישי ברוורמן: הוא צודק.

אבישי ברוורמן: אפורי, אין לך תיקון עכשיו לעזור לנו?

<אילת פלדמן: אנחנו חוזרים ומדגישים שסעיף 19 חל במקביל.

<אילת פלדמן: שימוש הוגן עדיין חל.

<אילת פלדמן: אם זה עומד בתנאים של שימוש הוגן אז בכל מקרה - -

<רחלי אידלמן: זה כולל גם יצירות שלמות, זה לא רק שימוש הוגן.

<רחלי אידלמן: אם את רוצה להנגיש ספר שלם - -

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: שימוש הוגן לא חל על יצירות שלמות?

<רחלי אידלמן: לא, אבל היא מדברת כאילו זה חל רק על שימוש הוגן.

<רחלי אידלמן: אני אומרת שזה לא נכון.

תמר זנדברג: לא, היא אומרת ששימוש הוגן חל במקביל; שבעצם החוק הזה לא מחליף שימוש הוגן, אלא מתוסף.

<רחלי אידלמן: שימוש הוגן זה סיפור לחוד.

<רחלי אידלמן: אנחנו לא מדברים על שימוש הוגן.

<רחלי אידלמן: הבעיה שלנו היא שייקחו יצירה שלמה, מישהו מטעמו של מישהו מוגבל – שאתה לא יודע מזה, זה יכול להיות כל מדינת ישראל – ייתנו גם לכל האחרים.

<רחלי אידלמן: זאת הבעיה שלנו.

תמר זנדברג: אנחנו הולכים לסוף ומפספסים את ההתחלה.

תמר זנדברג: ההתחלה היא הנגשה לבעל מוגבלות.

תמר זנדברג: תחת זה הכול חוסה, והכול חל.

תמר זנדברג: אנחנו שואלים מי עושה את הפעולה לצורך הנגשה לבעל מוגבלות.

תמר זנדברג: אנחנו אומרים, ארגון ללא כוונת רווח או אדם, וכל זה כפוף לזה, ובלבד שזה נעשה לשימושו הפרטי של אדם עם מוגבלות.

תמר זנדברג: זה כל הזמן חל.

תמר זנדברג: אני מבינה את החשש שלכם.

תמר זנדברג: אתם מפחדים שדרך זה תהיה פריצה של הפרת זכויות יוצרים ברשת.

תמר זנדברג: אבל אותם אנשים שמעלים סרטים עם תרגום לעברית זה לא בשביל בעל מוגבלות, זה כדי שכל אחד מוריד את "בית הקלפים" ורואה אם "נטפליקס" או yes לא מעלים את זה.

תמר זנדברג: אנחנו הולכים להגן על המיעוט הקטן של בעלי מוגבלות שמשתמשים בצורות הנגשה מאוד ספציפיות, ואנחנו הולכים לכלל שלם שממילא קורה, ולא כאן המקום לסתום אותו.

תמר זנדברג: לא זה מה שיתמודד עם אותה הפרת זכויות יוצרים.

<דרור כהן: אבל מספיק שמתנדב מהציבור יחליט שהוא מוריד את "בית הקלפים" ומכניס שם subtitle, כתוביות בגופן קצת יותר גדול כדי שזה יתאים למישהו - -

תמר זנדברג: - - - נו, באמת.

<דרור כהן: אבל עד שמגיעים לבית המשפט אני צריך להילחם על היצירה הזאת.

תמר זנדברג: אבל לא זה מה ש- - -

<דרור כהן: "בית הקלפים" זה לא היצירה שלנו, אבל אנחנו - - -

אבישי ברוורמן: חבר'ה, תעזבו כבר את "בית הקלפים".

אבישי ברוורמן: הפוליטיקאים גרועים אבל - -

תמר זנדברג: אתה עושה את זה היום ממילא.

<הווארד פולינר: זה כבר נושא אחר.

<הווארד פולינר: זאת הפרה ברורה.

<הווארד פולינר: אנחנו רוצים להתקדם עם החוק הזה היום.

תמר זנדברג: בית משפט לא טיפש.

<קריאה: אם הוא עושה את זה למטרה מסחרית זאת בעיה.

תמר זנדברג: כן, או שזה למטרה מסחרית או שזה לא לשימוש - - -

<דרור כהן: אבל ברגע שרוצים להרחיב את זה לכל מתנדב מהציבור, גם לא "מטעם" - -

<קריאה: העניין הוא אם זה למטרת רווח או לא.

תמר זנדברג: - - - המצב חל היום.

תמר זנדברג: אתה לא הרעת את מצבך בגלל החוק הזה.

אבישי ברוורמן: עורך דין בנדלר, יש לך עצה בשבילי כי אני רוצה להצביע.

<אתי בנדלר: אני מבינה את הטענה של מר בלאו.

<אתי בנדלר: אני חוששת שלהכניס כל מתנדב, באמת אי אפשר לדעת מיהו מתנדב, מי הוא לא מתנדב, ומה המוטיבציות שעומדות מאחורי הדברים.

<אתי בנדלר: יש בזה סכנה מסוימת.

<אתי בנדלר: הצעת החוק עצמה, אכן עלולה להיות בה פרצה.

<אתי בנדלר: מדברים כל הזמן על כתב ברייל ועל גופנים גדולים יותר.

<אתי בנדלר: אנחנו יכולים גם לדבר על יצירות שמנגישים אותם בלשון, שהשפה תהיה פשוטה יותר ומותאמת להבנה של סוג מסוים של מוגבלות וכו'.

<אתי בנדלר: הקשת של ההתאמות היא הרבה יותר רחבה, וככל שנרחיב מעבר לאלה שחייבים על-פי חוק להנגיש ומעבר למה שכתוב, יש בזה איזושהי סכנה, ולכן אני מציעה לעצור כאן.

אבישי ברוורמן: רבותי, האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.

אבישי ברוורמן: אני מציע להצביע.

<אתי בנדלר: יש שני תיקונים: תיקון אחד – לאפשר גם למוסד חינוכי לפי סעיף 29 לחוק עם מוסד להשכלה גבוהה; והדבר השני – לאפשר למי שחלה עליו חובת הנגשה בהיקף ובמידה לפי החובה החלה עליו.

אבישי ברוורמן: מצביעים על סעיף (1)(א), (ב).

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (1)(א), (ב)– פה-אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: אנא, עורכת הדין פלדמן, המשיכי להתקדם.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: נצביע על (2).

<תמיר אפורי: אני רואה את הדבר הזה פעם ראשונה.

<תמיר אפורי: הביטוי "יצירה שפורסמה" הוא טעות, ואני מציע לכם להשמיט אותו.

<תמיר אפורי: אני לא יודע למה הכנסתם את זה לפה.

<תמיר אפורי: הביטוי "פרסום" בחוק זכויות יוצרים, יש לו משמעות אחרת לחלוטין, לא רלוונטית לעניינינו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אז איך לכתוב?

<אתי בנדלר: לא הבנתי את הטענה, עם כל הכבוד.

<אילת פלדמן: בדיוק להפך, עורך דין אפורי.

<אילת פלדמן: אנחנו רוצים שזאת תהיה יצירה שפורסמה לפי 11(2) משום שלא ראוי לאפשר ביצוע התאמות ביצירה לפני שבעל הזכות החליט לפרסמה בפומבי.

<תמיר אפורי: אבל אני חוזר שוב: הביטוי "פורסמה" בחוק זכויות יוצרים הוא לא מה שאתם חושבים.

אבישי ברוורמן: תן לי דוגמה.

<תמיר אפורי: יש הגדרה בחוק זכויות יוצרים ל"פרסום" – העמדה של מספר סביר של עותקים לרשות הציבור.

<תמיר אפורי: יצירה שהציבו במוזיאון לא פורסמה; סרט שהקרינו בטלוויזיה לא פורסם.

<תמיר אפורי: זה לא נחשב פרסום.

אבישי ברוורמן: אפורי, טוב שאתה נמצא פה.

אבישי ברוורמן: אם לא היית היינו צריכים להמציא אותך.

<תמיר אפורי: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: את מבינה מה שהוא אמר?

<אילת פלדמן: אני מבינה.

אבישי ברוורמן: מה הפתרון?

<תמיר אפורי: אין בזה צורך.

<תמיר אפורי: יותר מזה אני אגיד, הדרישה של פרסום קודם של יצירה כתנאי לשימוש הוגן זה דבר שפעם היה בארצות-הברית ובוטל.

<תמיר אפורי: עכשיו אתם רוצים להכניס את זה לפה דווקא לחוק של הנגשה לאנשים עם מוגבלות?

<אתי בנדלר: מה אתה מציע?

<תמיר אפורי: בלי "יצירה שפורסמה".

אבישי ברוורמן: תקרא לי את סעיף (2), לשיטתך.

<תמיר אפורי: אני גם חושב שהביטוי "עותק חוקי" כפי שהוא כתוב כרגע הוא גם לא נכון משום שהפעולה לא נעשית בעותק חוקי.

<תמיר אפורי: זה לא נכון לומר את זה.

אבישי ברוורמן: אז מה התיקון שאתה מציע?

<תמיר אפורי: הצעתי נוסח שאומר: "לעושה העותק המותאם גישה חוקית ליצירה או לעותק של היצירה".

<אתי בנדלר: שוב?

<אתי בנדלר: לא שמעתי.

<תמיר אפורי: פשוט לקחתי תרגום פחות או יותר מילולי של מה שכתוב באמנת מרקש: "לעושה העותק המותאם גישה חוקית ליצירה או לעותק של היצירה".

אבישי ברוורמן: תסביר לי מה מרקש בעניין?

<תמיר אפורי: אמנת מרקש היא האמנה שעל יסודה משרד המשפטים - -

אבישי ברוורמן: אני מבין, אבל מה קרה במרקש?

אבישי ברוורמן: הייתה ועידה בינלאומית לזכויות יוצרים?

<לאה ורון: מר אפורי, בבקשה לחזור על מה שהקראת בקצב שנוכל לכתוב.

<תמיר אפורי: "לעושה העותק המותאם גישה חוקית ליצירה או לעותק של היצירה".

<לאה ורון: תודה רבה.

<אתי בנדלר: זה מקובל על משרד המשפטים?

<הווארד פולינר: כן.

אבישי ברוורמן: עכשיו אנחנו מצביעים על תיקון אפורי בסעיף (2).

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (2) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (2) עם תיקון אפורי אושר.

אבישי ברוורמן: סעיף 3, בבקשה, עורכת הדין פלדמן.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: יש פה איזו בעיה?

אבישי ברוורמן: אין בעיה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (3) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (3) אושר.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: הערה?

אבישי ברוורמן: אין הערה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (4) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (4) אושר.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: אוקיי, נעצור כאן.

<אתי בנדלר: הערה שלי: "העתקה של יצירה מותאמת שנעשתה לפי הוראות סעיף זה מותרת לארגון בלבד".

<אתי בנדלר: לדעתי, זה צריך להיות לכל מי שמותר לו לעשות פעולה בהתאם להוראות פסקה (1).

<אתי בנדלר: משזה לא רק ארגון אי אפשר לומר שההעתקה מותרת רק לארגון.

תמר זנדברג: אחרי ששינינו למוסד חינוך - -

אבישי ברוורמן: אם כך, תיקון בנדלר מקובל?

<אילת פלדמן: מוסד חינוך ומוסד להשכלה גבוהה כן, אבל אדם פרטי לא.

<אילת פלדמן: אנחנו לא רוצים לפתוח פה פתח רחב מדי שאנשים פרטיים יעבירו - -

תמר זנדברג: לא הרשינו לאדם פרטי בפסקה (1).

<אילת פלדמן: עשיית פעולות, כן.

<אילת פלדמן: א', זה ארגון.

תמר זנדברג: אוקיי.

אבישי ברוורמן: אתי, בבקשה.

<אתי בנדלר: "לארגון או למוסד חינוכי".

<אילת פלדמן: אפשר להפנות לסעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: מזכירה לי פה עורכת הדין סומפולינסקי, ומה עם מה שהרחבנו את זה לגבי (א)?

<אילת פלדמן: גם - - -

<אתי בנדלר: אז בעצם כמעט - -

<אילת פלדמן: רק מי שנכלל בסעיף קטן (א) יוכל להעביר הלאה.

תמר זנדברג: זה בעצם פסקה (1) סעיף קטן (א).

תמר זנדברג: לא כולל את (ב).

<אילת פלדמן: לא (ב) ולא (ג).

<קריאה: יש גם (ג)?

<אילת פלדמן: הוספנו (ג).

אבישי ברוורמן: הערה של רחל.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: את היום מקבלת זכות סופרים וזכות יוצרים על הישיבה הזאת.

<רחלי אידלמן: יש לי ניסיון מר עם ארגונים כמו אוניברסיטאות.

<רחלי אידלמן: לכן צריך שיהיה כתוב בפירוש שלאותו ארגון אסור יהיה להשתמש בחומרים האלה ליתר חברי הארגון למטרות אחרות.

אבישי ברוורמן: בסדר, אני בעד להחמיר.

<אתי בנדלר: לא, אין צורך.

<אתי בנדלר: זה כתוב.

אבישי ברוורמן: כתוב, עורכת הדין פלדמן?

<אילת פלדמן: אין צורך לכתוב - -

אבישי ברוורמן: אם יוצרים זה יוצא יותר גרוע.

<אילת פלדמן: כיוון שכל שימוש שהוא מעבר להיקף החריג המוצע מהווה הפרה.

אבישי ברוורמן: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: מר בלאו, בבקשה.

<אבי בלאו: אני רוצה לשאול מה קורה אם בעל זכויות היוצרים בעצמו מרשה להעתיק את היצירה באופן חופשי?

<אבי בלאו: למה לא לאפשר?

תמר זנדברג: אז אין בעיה.

תמר זנדברג: זה בכל מקרה לא חל כאן.

<אבי בלאו: אבל כתוב: "ארגון בלבד".

תמר זנדברג: כל זה חל לא על בעל הזכויות.

תמר זנדברג: אם זה בעל הזכויות מטעמו הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

אבישי ברוורמן: תודה, חברת הכנסת זנדברג, שהבהרת את הנקודה.

אבישי ברוורמן: אפשר להצביע?

<אתי בנדלר: יש הערה של גברת אידלמן.

<רחלי אידלמן: למה לא להכניס באיזשהו מקום שכדי לעשות את כל ההנגשות האלה בכל זאת צריך לפנות לבעל הזכות.

<רחלי אידלמן: כי אחרת זה פרוץ לחלוטין.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, זכות הפריצה והפרצות.

<אילת פלדמן: אנחנו חוזרים לחוק זכויות יוצרים המקורי.

<תמיר אפורי: לא, זה מרוקן את כל החוק.

אבישי ברוורמן: זה מרוקן את כל החוק.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<אתי בנדלר: כל הרעיון הוא שאפשר יהיה לעשות בלי שצריך לקבל רשות.

תמר זנדברג: - - - אין בעיה, החוק לא חל.

<רחלי אידלמן: אתם לא מגִנים, ואתם נותנים לכל אדם, אז זה אומר שהחוק לגמרי פרוץ.

תמר זנדברג: לא, לא.

תמר זנדברג: זה רק לצורך הנגשה לבעלי מוגבלויות.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני חייב להתקדם כי יש לי עוד חמש דקות.

אבישי ברוורמן: מי בעד סעיף (ג) עם התיקונים שעלו?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (ג) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (ג) אושר.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: טבעי.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (ד) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (ד) אושר.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: ברור.

<אתי בנדלר: לא רק של ארגונים, אלא של כל מי שמותר לו - -

אבישי ברוורמן: ארגונים במובן הרחב שאמרנו קודם.

אבישי ברוורמן: מי בעד סעיף (ה)?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (ה) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (ה) אושר.

אבישי ברוורמן: סעיף 2, בבקשה, עורכת הדין פלדמן.

<אילת פלדמן: (הקראה): 2.

<אילת פלדמן: בחוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד-1984 – (1) בסעיף 4א אחרי סעיף קטן (ג) יבוא:

<תמיר אפורי: אני יודע שרק התחלת, אבל אני רוצה לחסוך לך את כל הקריאה הזאת.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, תשמעי את אפורי.

אבישי ברוורמן: כדאי לנו.

אבישי ברוורמן: יש לנו אחד בשם פרידמן בוועדת המזון שתמיד עוזר לי בכול.

<תמיר אפורי: תודה רבה.

<תמיר אפורי: לדעתי, כל התיקון הארוך הזה לחוק זכויות מבצעים ומשדרים הוא מיותר משום שחוק זכויות מבצעים ומשדרים, להבנתי, לא כל כך רלוונטי לעניינינו.

<תמיר אפורי: משום שחוק זכויות מבצעים ומשדרים הוא עד כדי כך לא ברור, עמום ומסובך, אני מציע לא לגעת בו.

<תמיר אפורי: לא צריך בכלל לתקן אותו.

<תמיר אפורי: בחוק הזה יש הרבה עמימות וחוסר בהירות לגבי הזכויות.

<תמיר אפורי: אז אחרי שחוקקו את חוק זכויות יוצרים עם הרבה מאוד סעיפים, ולא נגעו בחוק זכויות מבצעים, דווקא בהקשר המסוים הזה להכניס תיקון זה רק ייצור בלבול ותקלות.

<תמיר אפורי: אני מציע לא לעשות את זה.

<תמיר אפורי: אם בכלל רוצים לעשות משהו בחוק זכויות מבצעים ומשדרים צריך להכניס אליו תיקון של שורה אחת, שכל השימושים שמותרים לפי חוק זכויות יוצרים יהיו מותרים גם לפי חוק זה בשינויים המחויבים, וזהו.

<תמיר אפורי: לא להיכנס לכל פרטי הפרטים האלה שהם רק מזיקים.

<אילת פלדמן: אם אפשר להשיב.

<אילת פלדמן: בעצם התיקון שמציע אפורי מאוד רחב.

<אילת פלדמן: הוא מציע להחיל את כל פרק השימושים המותרים שבחוק זכויות יוצרים אל חוק זכויות מבצעים ומשדרים.

<אילת פלדמן: זה לא המקום לדון בזה, זה מאוד רחב.

<אילת פלדמן: אנחנו מעדיפים להתמקד בתיקון הנוכחי, ולדעתנו, יש צורך בתיקון לחוק זכויות מבצעים ומשדרים כיוון שאמנת מרקש דנה במפורש גם בזכויות נלוות.

<אילת פלדמן: אם תרצו אני אוכל להפנות אתכם.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: אבל קטונתי להבין בין אפורי לפלדמן, ולכן אני פונה להתייעצות עם עורכת הדין בנדלר.

<תמיר אפורי: הבעיה היא לא מה האמנה אומרת.

<תמיר אפורי: הבעיה היא עם החוק המקומי שלנו.

<תמיר אפורי: לפי החוק המקומי שלנו, אין זכות העתקה.

<תמיר אפורי: יש זכות העתקה מאוד מסויגת, ואין זכות ליצירה נגזרת למבצעים.

<תמיר אפורי: עכשיו תיתני את הפטור הזה, וזה ישליך על הפרשנות, ולא ייצאו מזה.

<תמיר אפורי: זאת רק הצעה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מעריך את התרומה שלך.

<אילת פלדמן: עורך דין אפורי, כתוב כאן במפורש "הוראות סעיפים 2 ו-4א(1)".

<אילת פלדמן: זאת אומרת לא מדובר כאן על זכות העתקה.

<תמיר אפורי: זה סעיף 2.

<תמיר אפורי: סעיף 2 זה זכות העתקה.

<אילת פלדמן: סעיף 2 זה שעתוק.

<אילת פלדמן: בעצם אנחנו אומרים שהיקף הזכויות שקיים בחוק זכויות מבצעים ומשדרים הוא גם רלוונטי לחריג שאנחנו עושים כאן.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה להודות שאני בקיאה בזה הרבה פחות גם מעורך דין אפורי וכמובן גם מנציגי משרד המשפטים.

<אתי בנדלר: ואם הממשלה סבורה שראוי בכל זאת לתקן את חוק זכויות מבצעים ומשדרים - -

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אשר לקיסר, לקיסר.

<אתי בנדלר: את חוק זכויות מבצעים ומשדרים אנחנו לא מכירים.

<אתי בנדלר: לא עסקנו בו אף פעם בוועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: בניגוד לחוק זכויות יוצרים זה חוק שלא תוקן הרבה מאוד שנים.

<אתי בנדלר: יש לגביו הרבה מאוד שאלות ותהיות כך וכך.

<אתי בנדלר: אני לא בקיאה בו בצורה משביעת רצון כדי לדעת חוות דעת מושכלת.

אבישי ברוורמן: אולי תחשבו על תיקון.

<תמיר אפורי: אז רק, בבקשה, תגידו לפרוטוקול שאין לתיקון הזה שום השלכה פרשנית על הזכויות שניתנות או לא ניתנות לפי החוק.

<תמיר אפורי: אז אף אחד לא יתלה בזה - -

אבישי ברוורמן: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: מקובל?

<אילת פלדמן: כן, מקובל.

אבישי ברוורמן: אז הוספנו לפרוטוקול את ההערה הזאת.

אבישי ברוורמן: מר אפורי, אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: תקריאי, בבקשה, את סעיף (ד).

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 2(1)(ד) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף 2(1)(ד) אושר.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: נעצור ב-(א).

אבישי ברוורמן: הערות.

אבישי ברוורמן: רחל, בבקשה.

<רחלי אידלמן: רציתי להעיר שכיוון שאתם לא מקבלים את הנושא של הגנה על קבצים אולי תכניסו לכאן סעיף שמי שמפר את החוק הזה, נניח אותו אדם מטעמו של מישהו שמפיץ, יהיה כפוף לקנס של 100,000 שקל, לפחות.

<רחלי אידלמן: ואז זה מוגן בדרך אחרת.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, בבקשה.

<אתי בנדלר: להכניס כרגע סנקציות?

<אתי בנדלר: אם בחוק העיקרי אין סנקציות כאלה על מי שמפר חוק זכויות יוצרים - -

<רחלי אידלמן: למה?

<רחלי אידלמן: יש.

<אתי בנדלר: אז חלה עליו אותה סנקציה.

<רחלי אידלמן: בחוק זכויות יוצרים יש.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, יש סנקציות או אין סנקציות?

<אתי בנדלר: את מדברת על סנקציות, לפי חוק זכויות יוצרים או לפי חוק זכויות משדרים ומבצעים?

<רחלי אידלמן: לפי חוק זכויות יוצרים, כשמפרים חוק זכויות יוצרים יש קנסות.

<אתי בנדלר: אז גם כאן מי שיפר – בדיוק אותן סנקציות.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן.

<אילת פלדמן: כל מעשה שחורג מהחריג שאנחנו מוסיפים כאן, הוא עצמו מהווה הפרה, לפי החוק, ועליו יש אותן סנקציות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אפשר להצביע על הסעיף.

אבישי ברוורמן: מי בעד סעיף (2)(א)?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (2)(א) – פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (2)(א) אושר.

אבישי ברוורמן: סעיף אחרון, בבקשה.

<אילת פלדמן: (הקראה):

אבישי ברוורמן: הערות?

<נועם שגב: הערה כללית לגבי הנושא של השידורים.

<נועם שגב: נושא של שידור הוא מורכב ביחס לספרים ולתכנים אחרים, אם כי יש חפיפות מסוימות.

<נועם שגב: אבל צריך לקחת בחשבון שגוף משדר הוא לא תמיד בעל הזכויות של השידורים שלו.

<נועם שגב: לפעמים זכויות היוצרים שייכות למפיקים, לפעמים הזכויות בכלל שייכות לגורמים בחו"ל.

<נועם שגב: זה שאנחנו מחליטים לקחת פרק של "חוק וסדר" ולהנגיש אותו אחרי שהוא שודר בערוץ 1 - -

אבישי ברוורמן: אז מה אתה מציע?

<קריאה: אבל אתם שידרתם.

<נועם שגב: זה שאני שידרתי זה בסדר, אבל מבחינת Universal בארצות-הברית מדובר בהפרה.

<רחלי אידלמן: זה גם לספרים מתורגמים אותו דבר.

<דרור כהן: גם לעיתונות.

אבישי ברוורמן: עורך דין אפורי, יש לך הערה בנושא?

<תמיר אפורי: משום שנשאלתי אני אגיד לחברי מרשות השידור שזכויות המבצעים והמשדרים אינן באות לגרוע מזכויות היוצרים.

<תמיר אפורי: זאת פסקת היסוד של החוק הזה.

<תמיר אפורי: היא מתוספת על זכויות היוצרים.

<תמיר אפורי: אני לא בטוח שהבנתי מה מטריד אותו, אבל ככל שמטריד אותו ניסוח של חריג לזכויות המשדרים החריג הזה לא בא במקום זכויות יוצרים.

<תמיר אפורי: מה שתוקן כרגע על-ידי הוועדה בחוק זכויות יוצרים הוא הסדר מאוד סביר וזהיר.

<תמיר אפורי: אני לא בטוח שהבנתי את ההערה, אבל נראה לי שגם בעלי זכויות יוצרים - -

<רחלי אידלמן: אתה תגרום להפרה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פלדמן, בבקשה.

<אילת פלדמן: אני מודה כמו תמיר אפורי, גם אני לא בטוחה שמובן לי עד הסוף מה מפריע לרשות השידור.

<רחלי אידלמן: למה?

<רחלי אידלמן: זה גורם להפרה.

<אילת פלדמן: זכויות היוצרים שייכות לאותם גופי שידור בחו"ל, אבל אז חל החריג שעשינו לפני רגע.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: אם כך אני מעלה להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף (2)(ב)– פה אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: סעיף (2)(ב) אושר.

אבישי ברוורמן: רבותי, סיימנו את החוק הזה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להודות גם לנציגי הממשלה, גם לכל מי שהיה פה: עורך הדין אפורי, עורך דין כהן, לרחל, לעמוס ולכל הארגונים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להודות מאוד נוסף לממשלה לידידי – ואני אומר את זה במובן העמוק – חבר הכנסת אילן גילאון, שנאבק ולחם וקידם את הנושא הזה ולחברת הכנסת זנדברג.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכולכם.

אבישי ברוורמן: אני בטוח, רחל, שגם נתגבר על כל הקשיים ונסגור את הפרצות.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא שבישראל יש כל כך הרבה פורצים וכל כך הרבה פריצים שאנחנו לא יכולים להגיע לצדק ולאפקטיביות, אבל נשתדל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.