ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 178, 2014-01-07 09:30

מירי רגב: בוקר טוב לכולם.

מירי רגב: אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בדיון ממוקד בסוגיית לוד.

מירי רגב: שלום לחברי הכנסת היקרים.

מירי רגב: ראש עיריית לוד הנבחר, מר יאיר רביבו, מזל טוב.

מירי רגב: בהצלחה בתפקידך.

מירי רגב: צעיר, רענן, שנולד בעיר, גר בעיר, ובא כדי באמת לטפח את העיר ולהחזיר לעיר את אותו כבוד שהיה לעיר בעבר לאחר הרבה מאוד שנים של ועדה קרואה בעיר לוד.

מירי רגב: ואני שמחה מאוד על כך שאתם פה, ואני שמחה שזה הדיון הראשון בסוגיית דיונים ממוקדים שוועדת הפנים והגנת הסביבה עורכת.

מירי רגב: לוד היא אחת הערים העתיקות במדינת ישראל.

מירי רגב: ללוד יש פוטנציאל מאוד גדול של עיר שהופכת בעצם לסמל של דו קיום.

מירי רגב: לממשלת ישראל יש רצון לטפח, לקדם את העיר לוד, ואנחנו צריכים לראות איך מהדיבורים אנחנו מעבירים את הפסים למעשים.

מירי רגב: ולכן בעצם הדיון הזה הוא דיון ראשון בסדרת דיונים על העיר לוד.

מירי רגב: חלק מהדיונים שאנחנו נקיים יהיו דיונים שבהם אנחנו מובילים, אומרים את המסרים העיקריים שלנון והממשלה מתגלגלת כפי שהיא מתגלגלת.

מירי רגב: כאן, בסוגיית העיר לוד, אנחנו נעקוב אחרי הדברים, נוודא שהם קורים, כדי שבסופו של דבר אכן אנחנו נביא לכך שלוד תפרח, שיגיעו לשם סטודנטים, שיגיעו לשם צעירים.

מירי רגב: שהעיר הזאת בעצם תהפוך לעיר שיש בה מקורות תעסוקה.

מירי רגב: שלא יהיו שם רק אוכלוסיות חלשות, אלא שיהיה שם מגוון של אוכלוסיות: דתיות וחילוניות, ערביות ויהודיות, וזה יהפוך להיות לסמל אמיתי של חיים ביחד, של שגשוג, של פריחה, ושל צעירים, ובעצם של עיר משגשגת.

מירי רגב: לשם כך אני ביקשתי מראש העיר שיציג מספר נושאים, שהם בעצם אותם נושאים שאתה רוצה לקדם.

מירי רגב: נבקש כמובן את התייחסות משרדי הממשל, את התייחסות חברי הכנסת, ונראה מפה איך אנחנו ממשיכים הלאה.

מירי רגב: אני רוצה גם לברך את סגן ראש העיר שהגיע לכאן.

מירי רגב: אתה סגן ראש העיר?

מירי רגב: אתה המנכ"ל.

מירי רגב: אתה מנכ"ל העירייה.

<יאיר רביבו: מר אלי סער ומר אביב וסרמן הם סגני ראש העיר.

מירי רגב: מי זה?

<יאיר רביבו: מר אלי סער - - - מהליכוד.

מירי רגב: את מר אלי סער ראיתי קודם.

<יאיר רביבו: מר אביב וסרמן.

מירי רגב: אותו אני לא מכירה.

<יאיר רביבו: את מר רפי קטשווילי את מכירה.

מירי רגב: את מר רפי קטשווילי אני גם לא מכירה.

מירי רגב: אני אשמח להכיר.

<יאיר רביבו: - - -

מירי רגב: מר רפי קטשווילי, ברוך הבא.

מירי רגב: את מר אלי סער אני מכירה, כבר אמרתי לו שלום.

מירי רגב: יש עוד מישהו מלוד?

<יאיר רביבו: הגברת אלווירה קוליכמן ומר אריה לוי.

מירי רגב: ברוכים הבאים לכל החברים מלוד.

מירי רגב: חברים שבאמת חשוב להם שהעיר לוד תמשיך ותישאר עיר שבה בעצם הצעירים לא יעזבו אותה, שהצעירים יהיו חלק ממנה, שימשיכו לגור בה.

מירי רגב: שזאת תהיה עיר שבעצם כיף לגור בה.

מירי רגב: ואנחנו נעשה את כל מה שניתן כדי שבאמת הנושא הזה יבוא לידי ביטוי.

מירי רגב: ראש העיר, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן, חברי הכנסת שרוצים להתבטא יוכלו להתבטא.

מירי רגב: ראש העיר, בבקשה.

<יאיר רביבו: בוקר טוב לכולם.

<יאיר רביבו: גברתי יושבת הראש, חברתי, חברת הכנסת מירי רגב.

<יאיר רביבו: חבר הכנסת, תושב העיר לוד, איציק שמולי.

<יאיר רביבו: חבריי ועמיתיי לעבודה ממשרדי הממשלה.

<יאיר רביבו: אפתח תחילה בשבחה של אכסניה: אני רוצה להודות לך על היוזמה.

<יאיר רביבו: במקרה שלך אפשר להגיד כמעט שיותר משהעגל רוצה לינוק, הפרה רוצה להניק.

<יאיר רביבו: את מתקשרת, ויוזמת ודוחפת, ואני מרגיש שאני לא בקצב שלך, אבל יישר כוח גדול.

<יאיר רביבו: ואין לי ספק שוועדת הפנים והגנת הסביבה בראשותך היא אחת הוועדות האקטיביות ביותר שהכנסת ידעה, ואני בטוח שזו לא עוד ועדה.

<יאיר רביבו: והפעם ענייני לוד, כמו עניינים אחרים, יקודמו ויעלו על השולחן בצורה רצינית ומעשית.

<יאיר רביבו: לפני כחודשיים נכנסתי לתפקידי.

<יאיר רביבו: זה אחד התפקידים המאתגרים והמורכבים שיש בשלטון הציבורי בכלל, באחת הערים המורכבות, אם לא המורכבת שבערי ישראל.

<יאיר רביבו: העיר לוד עברה טלטלה גדולה מאוד שהחלה לפני כ-15 שנה, ואם רוצים לשים אצבע איפה אנחנו כממשלה – בסוף אנחנו פה כנציגי הממשלה – הממשלה שגתה אז, באמצע שנות התשעים, כשהקימה שני ישובים חזקים ממזרח ללוד: שוהם ומודיעין, שפשוט שאבו את כל האוכלוסייה הטובה של לוד וגם רמלה.

<יאיר רביבו: כלומר, הרבה בדיון הזה אני אזכיר את לוד ורמלה, כי אני חושב שבאמת לא דומות לוד ורמלה ליישובים שנמצאים במרכז הארץ.

<יאיר רביבו: והעיר לוד נכנסה לאיזשהו סחרור של 15 שנה.

<יאיר רביבו: גם משבר מנהיגותי – שבעה ראשי ערים התחלפו בזה אחר זה.

<יאיר רביבו: והשיא כמובן היה, שאין לו אח ורע בעולם המערבי: שלוש ועדות קרואות בתשע מתוך 12 השנים האחרונות.

<יאיר רביבו: אין לזה אח ורע, לדעתי, בעולם המערבי בכלל.

<יאיר רביבו: אבל יחד עם זאת אני מסתכל היום בגאווה ובסיפוק, להגיד שהוועדות הקרואות, שהמדינה, באמצעות הזרוע של משרד הפנים, השיגו את מטרתן.

<יאיר רביבו: העיר הייתה במשבר של 262 מיליון שקל.

<יאיר רביבו: כמעט מאה אחוז מתקציבה היה בגרעון מצטבר.

<יאיר רביבו: זה גרעון שוטף, כל חודש של חמישה מיליון שקל.

<יאיר רביבו: ובתהליך הבראה כואב העיר היום מאוזנת.

<יאיר רביבו: מאוזנת ויכולה לצאת לדרך חדשה.

<יאיר רביבו: האיזון הגיע משלושה מקורות, כמעט באופן שווה: שליש נתנה המדינה באמצעות מענקים, שליש באמצעות הלוואות שהעירייה נטלה, ושליש על ידי התייעלות של העירייה.

<יאיר רביבו: איך העירייה התייעלה?

<יאיר רביבו: היא פיטרה כמעט 50% מכוח האדם שלה.

<יאיר רביבו: נמצאים פה גם נציגי משרד הפנים ויודעים.

<יאיר רביבו: היו פה שלוש תכניות הבראה מאוד קשות.

<יאיר רביבו: אם העירייה מנתה כ-1,200 עובדים, היום העירייה מונה כ-600 עובדים.

<יאיר רביבו: ובעיקר בעיקר מי ששילם את המחיר זה מי שיושב בצד הזה של השולחן – אנחנו, תושבי העיר, שקיבלנו פחות שירותים.

<יאיר רביבו: קיבלנו פחות בחזות פני העיר, ובכבישים, ובחינוך, ובתרבות ובספורט, ואז יצר פה מעגל קסמים שגם האוכלוסייה החזקה שרצתה להישאר בלוד שוב עזבה כי קיבלה פחות שירותים.

<יאיר רביבו: היום העירייה מאוזנת, ואנחנו נמצאים פה, כאמור, אחרי ועדה קרואה מאוד ארוכה.

<יאיר רביבו: הייתה ועדה אחת של מר אריה ביבי של שנתיים.

<יאיר רביבו: לאחר מכן, ועדה של ארבע שנים של מר אילן הררי.

<יאיר רביבו: והוועדה האחרונה של מר מאיר ניצן, שהייתה טובה יותר, של שלוש שנים.

<יאיר רביבו: הייתה לי גם הזכות, כיהנתי כמנכ"ל העירייה.

<יאיר רביבו: שם גם למעשה היה סוג של ועדה קרואה.

<יאיר רביבו: ואם אתם רוצים ככה כמסר, אם כבר לאשר פה ועדות קרואות נוספות: לוועדה קרואה יש שתי מטרות – מטרה אחת, לסדר את העיר ולייצב אותה.

<יאיר רביבו: מטרה שנייה, לחנוך את הדור הבא.

<יאיר רביבו: וכשהגיע מר מאיר ניצן הוא אמר:

<יאיר רביבו: אני לוקח בחור צעיר מהעיר.

<יאיר רביבו: הוא לא הכיר אותי.

<יאיר רביבו: אמר: אני מרים אותו, אני חונך אותו.

<יאיר רביבו: במשך שלוש שנים ישבתי עם מר מאיר ניצן, הכנו תכניות, למדתי את הנעשה בשלטון המקומי ואת הנעשה בתוך העירייה, והיום אני מרגיש הרבה יותר מוכן ובשל.

<יאיר רביבו: אין ספק שהוועדה הקרואה האחרונה לוותה גם בליווי ממשלתי צמוד.

<יאיר רביבו: פה אני רוצה להעלות על נס את ממשלת ישראל.

<יאיר רביבו: היו שתי החלטות ממשלה ייחודיות בעשור האחרון: ב-2002, של אריק שרון, וב-2010, שהוביל ראש הממשלה נתניהו.

<יאיר רביבו: נמצא פה מר דן להב שמלווה את התכנית באופן אישי.

<יאיר רביבו: ההחלטה השנייה היא החלטה הרבה יותר אופרטיבית.

<יאיר רביבו: חלקים גדולים מההחלטה יושמו הלכה למעשה, וזה מראה באמת שההחלטה עצמה באה מהשטח וראתה מה צריך.

<יאיר רביבו: ובהחלט אני רוצה להודות לשר הפנים דהיום, שהיה שר החינוך, גדעון סער, שלקח את העיר הזאת ואמר: אני מלווה אותה באופן אישי.

<יאיר רביבו: אז טענות למשרדי הממשלה ולשרי הממשלה אין לנו.

<יאיר רביבו: באמת, אין שר שלא נרתם לעיר הזאת.

<יאיר רביבו: ובכל זאת, למה העיר לוד היא עיר שנמצאת תמיד על השולחן?

<יאיר רביבו: למה העיר לוד תמיד, פעם אחר פעם אומרים: זאת עיר בעייתית, זאת עיר קשה?

<יאיר רביבו: וכשאני חשבתי עם מה אני בא לפה היום, חבריי, אמרתי, אני יכול להגיד: תנו לי עוד 20 מיליון שקל לביטחון האישי שחסר בלוד; ובואו נעשה עוד תכנית לחינוך שאנחנו מנסים לקדם; ואולי עוד איזושהי החלטת ממשלה, שנגמר לה, אגב, התוקף בשבוע שעבר.

<יאיר רביבו: אותה החלטה מ-2010, פג תוקפה, ונשמע את מר דן להב, אם אפשר, איך אנחנו בחלק מהסעיפים ממשיכים.

<יאיר רביבו: אבל היא נגמרה - - -

מירי רגב: מתי החלטת הממשלה פגה?

<יאיר רביבו: היא נגמרה ב-31 בדצמבר 2013, לפני שבוע.

<יאיר רביבו: וחלק מהסעיפים אנחנו - - -, בטח מר דן להב יתייחס.

<יאיר רביבו: אבל באופן כללי זו הייתה החלטה ספציפית על העיר לוד.

<יאיר רביבו: ובאתי לכאן היום לומר לכם שאני רוצה שנחשוב רגע מחוץ לקופסה.

<יאיר רביבו: והואיל ואני יודע, גברתי, שאת היית בכנסת הקודמת יושבת ראש ועדת המשנה לפריפריה, באתי להציע פה מושג שכבר מדברים עליו באוניברסיטאות אבל הוא עוד לא קיבל ביטוי תחיקתי, ולא בא הלכה למעשה.

<יאיר רביבו: הביטוי שאני רוצה להציע הוא: פריפריה חברתית.

<יאיר רביבו: הביטוי שמקבלים היום היישובים הם רק על ידי פריפריה גאוגרפית.

<יאיר רביבו: לוקחים את הקו – בא מישהו, ישב במשרד האוצר ובמשרדים הרלוונטיים, ומגישים לממשלה אחת לשנה את מפת העדיפות הלאומית.

<יאיר רביבו: מפת העדיפות הלאומית קובעת מרחק קו צפונה, קו דרומה – מי שנכנס נכנס.

<יאיר רביבו: ויש עיוותים בשני הצדדים.

<יאיר רביבו: לדעתי, ואני אתייחס: לא ייתכן שיישובים חזקים כמו עומר ולהבים בדרום או כפר ורדים בצפון או המועצה האזורית תמר, שהם בתוך הקו גאוגרפית, ייהנו ממפת העדיפות הלאומית, כאשר ישובים כמו לוד ורמלה הם מאוד-מאוד חלשים.

<יאיר רביבו: עכשיו, אני רוצה להגיד רגע על לוד: לוד היא עיר שמונה 75,000 תושבים.

<יאיר רביבו: יש בה שליש אוכלוסייה לא יהודית; שליש אוכלוסיית עולים, בעיקר מהעלייה הגדולה שהייתה בשנות השמונים מאתיופיה ומהעלייה הגדולה מחבר העמים בשנות התשעים; ושליש זה אותו עמך ישראל שעלה בכל העליות הגדולות.

<יאיר רביבו: בלוד יש קהילות מכל העליות של שנות החמישים והשישים והשבעים, והעיר לוד היא עיר שקלטה עלייה.

<יאיר רביבו: אחת מכל ארבע משפחות היא משפחת רווחה, והעיר נשאה בעול בגאווה.

<יאיר רביבו: אבל הייתה תחושה שתמיד כשרצו לפתור איזושהי בעיה, שמו בלוד.

<יאיר רביבו: באינתיפאדה הראשונה, בסוף שנות השמונים, כשלראשונה נזקקה המדינה לסייענים מהשטחים, אז הביאו ללוד עשרות אלפי משתפי פעולה והטמיעו אותם בחברה.

<יאיר רביבו: וכשהיה צריך לקלוט את העלייה החלשה של הפלשמורה, עשינו את זה בגאווה.

<יאיר רביבו: עכשיו, אתמול עברתי מנקודה לנקודה שם, אי אפשר לא לשמוע אותך בטלוויזיה בכל ההתלהבות שלך כשאמרת: בזמן שישנו.

<יאיר רביבו: אז בזמן שישנו, ודיברת על הנושא של האריתראים ושל הפליטים, אז גם בלוד.

<יאיר רביבו: לוד קלטה, בעל כורחה, אלפי פליטים.

<יאיר רביבו: עכשיו, אלפי הפליטים האלה, יש תופעות שעוד לא דיברו עליהן.

<יאיר רביבו: בעיקר עכשיו דנים בנושא הפשיעה בדרום תל-אביב, אבל יש הרבה נישואי תערובת, ספק נישואי תערובת, עם בני העדה האתיופית, עם אוכלוסייה ערבית.

<יאיר רביבו: פשוט, אני הולך לסיורים ואני רואה מישהי עם מישהו.

<יאיר רביבו: אני אומר: רגע, מה אתה פה?

<יאיר רביבו: הוא אומר: אני הכרתי ונשארתי פה כבר, באוכלוסייה הערבית.

<יאיר רביבו: אז התופעות הן קשות.

<יאיר רביבו: ואני יודע שנמצאים פה.

<יאיר רביבו: אני רואה פה גם הצטרפו, ובטח יגיעו גם חבריי מהציבור הערבי.

<יאיר רביבו: עכשיו עולה על השולחן לקלוט בלוד קריה חרדית גדולה, שבסוף תהווה כשליש מאוכלוסיית העיר – 3,500 משפחות.

<יאיר רביבו: שבסוף, עם גמר האכלוס, יהוו כ-25,000 עד 30,000 תושבים, מתוך עיר של 100,000 תושבים, ואני אומר: אין לי בעיה עם כל אוכלוסייה שרוצה לבוא ללוד.

<יאיר רביבו: אני ציוני גאה, וכשהממשלה אומרת לי: זה חשוב עכשיו, עכשיו על הפרק לעזור לאוכלוסייה חרדית כי יש לנו מצוקה, אז אני אומר כן, אבל צריכים לתת את הכלים.

<יאיר רביבו: ואם אתם שואלים אותי אם היום לוד יכולה לקלוט קריה חרדית כזאת גדולה – לא.

<יאיר רביבו: לא יכולה לקלוט.

דוד אזולאי: אתה מדבר על אחיסמך?

מירי רגב: כן.

<יאיר רביבו: אני מדבר על אחיסמך הגדולה, שעכשיו אין יום שלא פונים אליי מכל הכיוונים ואומרים: האם יאיר רביבו שונא חרדים?

<יאיר רביבו: בוודאי ובוודאי שלא.

<יאיר רביבו: ואם אני כראש העיר רוצה את האוכלוסייה החרדית?

<יאיר רביבו: בוודאי שאני רוצה.

<יאיר רביבו: אבל אם אני יכול היום להכיל אותם?

<יאיר רביבו: לא.

<יאיר רביבו: ואם אנחנו, איך שאמרה יושבת הראש, חברת הכנסת מירי רגב, שאנחנו ישנו?

<יאיר רביבו: כן.

<יאיר רביבו: אני לא רוצה שנתעורר בעוד כמה שנים ונגיד: זה דומה לבית שמש.

<יאיר רביבו: כי זה בדיוק דומה לבית שמש.

<יאיר רביבו: לא ראיתי בשום משרד ממשלתי שבא מישהו ואמר: ישבנו, עשינו דיון, ואלה הצרכים, וזה הפתרון.

<יאיר רביבו: שום דיון.

<יאיר רביבו: היה חבר כנסת שהוא היום חבר כנסת, שהוא היה שר הבינוי והשיכון, חבר הכנסת אריאל אטיאס, אמר: אני רוצה לקדם את זה.

<יאיר רביבו: מבקר המדינה גם התייחס לזה.

<יאיר רביבו: לא נעשה שום דיון מעמיק האם היום צריכים להביא אוכלוסייה חרדית גדולה לעיר חלשה כמו לוד, שבעיר לוד ממילא שליש מהאוכלוסייה היא אוכלוסייה ערבית, שבדיוק הם בעלי מאפיינים סוציו-אקונומיים של 2-1 כמו העיר לוד.

<יאיר רביבו: העיר לוד היום במאפיינים סוציו-אקונומיים 4.

<יאיר רביבו: היעד שלי כראש עיר – אומרים לי: למה אתה רוצה להגיע?

<יאיר רביבו: מה תחשב הצלחה?

<יאיר רביבו: אני רוצה להגיע ל-6.

<יאיר רביבו: אני חושב שאם בסוף הקדנציה אני אגיע ל-6, אני יודע שהצלחתי.

<יאיר רביבו: עכשיו, מה אומרים המספרים האלה?

<יאיר רביבו: המספרים האלה, גברתי, מבטאים מדדים שאומרים שאם אתה 4 זה אומר ששיעור האקדמאים שלך הוא כזה, וממוצע ההכנסה שלך הוא כזה, ושיעור מחזיקי הרכבים הוא כזה וכולי וכולי.

<יאיר רביבו: העיר לוד היא 4, יחסית ממוצע.

<יאיר רביבו: כלומר, ישובים חרדים זה 2-1.

<יאיר רביבו: ישובים ערבים זה 2-1.

<יאיר רביבו: יישובי פריפריה בדרום כמו שדרות ונתיבות זה 3.

<יאיר רביבו: העיר לוד היא 4.

<יאיר רביבו: אני רוצה להגיע ל-5 ול-6, ואת זה נוכל לעשות רק על ידי אוכלוסייה חזקה.

<יאיר רביבו: בדיוק ביישוב שבו את גרה, ראש העין, אני זוכר את זה כנער: ראש העין בשנות השמונים והתשעים, מי היה מגיע לראש העין?

<יאיר רביבו: וכשהביאו את השכונה הצבאית לראש העין, כמו שהביאו אותה ליבנה לפני זה, וכמו שהביאו אותה לגדרה; אז בלוד רצו להביא שכונה צבאית, אבל לא נתנו את התמריצים הנכונים לבוא ולחזק את העיר.

<יאיר רביבו: עכשיו, בצד החיובי, לצד ההגירה השלילית המטורפת שהייתה בעיר, הגיעו גם אוכלוסיות חזקות שבאו וחיזקו.

<יאיר רביבו: באמת, נמצאים פה משני צידי השולחן: היום הוא מנכ"ל העירייה.

<יאיר רביבו: הוא זה שהקים את הגרעין התורני לפני עשר שנים, והקים שכונה חזקה מאוד של ציבור דתי לאומי אקדמאי עם 500 משפחות חזקות.

<יאיר רביבו: 500 אקדמאים, גברתי, זה שופטים, רופאים, עורכי דין, עובדים סוציאליים, שעוברים, - - - ועוברים בקהילה.

<יאיר רביבו: משפרים את החינוך, מסייעים בחסד ובקהילה.

<יאיר רביבו: ונמצא פה - - - שלום, חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: שלום.

מירי רגב: פספסת את מה שהוא אמר על השכונה החרדית.

מירי רגב: הגענו לסיכום: עד שלא מחזקים את לוד, אין שכונה חרדית בלוד.

<יאיר רביבו: תיכף אני אתייחס, אבל אל תיבהל.

<יאיר רביבו: כי אתה איש כספים, ואתה מבין מה שאני אומר.

משה גפני: זו פעם ראשונה במדינת ישראל שמאות משפחות שהשקיעו מכספם בקרקע פרטית, ראש העיר לא נותן להם זה.

משה גפני: יישארו בפשיטת רגל.

משה גפני: כמו - - -

<אלי סער: תיכנס, קודם כל, לתוך התמונה - - -

<יאיר רביבו: אני מסיים את דבריי - - -

מירי רגב: אני ביקשתי שתסדר לי פגישה איתך.

מירי רגב: אני לא - - -

מירי רגב: רגע, רגע, רגע, שלום לחבר הכנסת משה גפני.

מירי רגב: בוקר טוב.

מירי רגב: עשית כניסה.

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, עשית כניסה.

מירי רגב: בוקר טוב גם לך.

משה גפני: בוקר טוב, שכחתי.

מירי רגב: שלום לך.

מירי רגב: אתה רשום כבר לזכות דיבור.

מירי רגב: בבקשה, תמשיך.

<יאיר רביבו: אני אסיים.

<יאיר רביבו: האוכלוסייה החזקה השנייה שנכנסה ללוד - - -

משה גפני: קודם כל, אני מאחל לך בהצלחה.

<יאיר רביבו: תודה.

<יאיר רביבו: תודה רבה.

<יאיר רביבו: תודה רבה.

<יאיר רביבו: אתה איש יקר, ואין לי ספק שכשאני אציג את התפיסה החברתית-כלכלית שלי מהרקע שלך, אין לי ספק שאתה תהיה איתי בסוף הדיון הזה.

<יאיר רביבו: אבל תיכף, אני רק אסיים.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, אבל לפני שאתה מסיים, בוא תעשה רק דבר אחד, שני משפטים: מה בעצם אתה מצפה כרגע?

מירי רגב: את הרקע הבנו.

מירי רגב: באמת, סקירה מאלפת.

מירי רגב: אבל בוא, מה אתה עכשיו רוצה?

<יאיר רביבו: עוד שני משפטים.

<יאיר רביבו: הרגע אמרתי, נכנסה אליי אוכלוסייה חדשה של הגרעין התורני, נכנסה לעיר.

<יאיר רביבו: ומי שהוביל והיה החלוץ הראשון, נחשון בן עמינדב, שזרק את עצמו למים, זה חבר הכנסת איציק שמולי שאמר: אני בא ללוד.

<יאיר רביבו: וכשהוא בא ללוד זה היה מסר, אחריו באו 200 סטודנטים.

<יאיר רביבו: שהיום העיר לוד, בגלל הנגישות התחבורתית המצוינת - - -

מירי רגב: הם עדיין שם?

<קריאה: כן.

איציק שמולי: עכשיו מגייסים עוד 50.

מירי רגב: תיכף אתה תתייחס לזה.

<יאיר רביבו: הם עדיין שם, וזה הולך, וגדל ומתפתח.

<יאיר רביבו: אבל איפה האתגר שלנו, גברתי?

<יאיר רביבו: האתגר שלנו שחבר הכנסת איציק שמולי וחבריו, אחרי שהם יבואו ויתחתנו - - -

מירי רגב: הם גם ימשיכו לגור שם.

<יאיר רביבו: בדיוק.

<יאיר רביבו: כי היום אין להם שום תמריץ.

<יאיר רביבו: היום הוא בא כסטודנט, - - -, גר בכפר סטודנטים, נחמד לו, הקהילה נחמדה.

<יאיר רביבו: הוא רואה שלוד זה לא כצעקתה.

<יאיר רביבו: זו לא התדמית הגרועה ששומעים מבחוץ.

<יאיר רביבו: יש קהילה תומכת.

<יאיר רביבו: יש חום אנושי, אגב, מדהים בעיר שלנו.

<יאיר רביבו: ואני בא ואומר: צריכים לבודד את הערים לוד ורמלה, שלא דומה להן מגדרה עד חדרה.

<יאיר רביבו: אין שני ישובים קשים כמו לוד ורמלה.

<יאיר רביבו: ואני ואומר: אני רוצה שתכניסו אותי למפת העדיפות הלאומית, עד שאני אגיע ל-6.

<יאיר רביבו: כשאני אגיע ל-6 תוציאו אותי.

<יאיר רביבו: כמו שראש העין לא צריכה, וכמו שפתח תקווה לא צריכה, וכמו שיהוד, ואפילו אור יהודה.

<יאיר רביבו: כשאני אגיע ל-6, ולדעתי אין שום ישוב - - -

משה גפני: מה זה ל-6 – סוציו-אקונומי?

<יאיר רביבו: סוציו-אקונומי 6.

מירי רגב: סוציו-אקונומי.

מירי רגב: הוא עכשיו 4.

<יאיר רביבו: היום אני 4.

<יאיר רביבו: אני אומר: רוצים להביא לי אוכלוסייה חרדית, חבר הכנסת משה גפני?

<יאיר רביבו: אהלן וסהלן.

משה גפני: לא ביקשתי.

<יאיר רביבו: אני רוצה.

<יאיר רביבו: אני רוצה.

<יאיר רביבו: העיר לוד, העיר שהייתה עירם של רבי עקיבא, רבי אליעזר הגדול, רוצה להחזיר עטרה ליושנה, רוצה לחזק את הצביון היהודי, אבל אני צריך לדעת קודם כל שאני צריך לטפל באוכלוסייה הערבית שנמצאת שם בתת תנאים.

<יאיר רביבו: וכשיש לי היום 25,000 תושבים ערבים בלי חיבור למים, לחשמל ולביוב, שגם זה אני מניח שבאחד הדיונים נגיע לפה - - -

מירי רגב: תעלה את זה פה.

<יאיר רביבו: - - איך יכול להיות שבמדינת ישראל היום יש 25,000 תושבים שגרים במרכז הארץ בלי תשתיות בכלל, כי יש פה סיבות היסטוריות.

מירי רגב: למה?

<יאיר רביבו: כי הם היו גרים באדמות חקלאיות.

<יאיר רביבו: המדינה חשבה שמה שקורה מעבר לפסי הרכבת לא מעניין אף אחד.

<יאיר רביבו: בנו בתים לא חוקיים בחסותנו, חסות המדינה, והיום הם לא מחוברים לתשתיות.

מירי רגב: משרד הפנים, אתם יכולים לתת תשובה על זה?

<יאיר רביבו: רגע, לזכות משרד הפנים, הוא לא - - -

מירי רגב: לא, לא, רגע.

מירי רגב: אתה יכול לתת לי תשובה של מינהל התכנון לזה?

<קריאה: ממש לא.

<קריאה: זה לא התחום שלי.

<יאיר רביבו: אני אגיד במשפט: אתמול חזרתי מוועדת התכנון והבנייה.

<יאיר רביבו: לזכות משרד הפנים אני יכול להגיד שבימים אלה מסיימים את ההסדרה של אותן שכונות.

<יאיר רביבו: זה נקרא ל"ד 1300, מ-1 עד 6.

<יאיר רביבו: בימים אלה מאושרות ארבע מתוך שש התכניות.

<יאיר רביבו: ואז זה אומר שבשלב הבא צריך להיכנס משרד הבינוי והשיכון ולהגיד איך הוא מסייע לאותן משפחות, כביכול לבנות בדיעבד.

<יאיר רביבו: לעזור להן בתשתיות, במים, בביוב, כי הם לא יכולים עכשיו לשלם את זה.

<יאיר רביבו: צריך להביא לפה את השר, חברינו, השר סילבן שלום, כי אני יודע שהוא דן היום איך מבחינה הומניטרית מחברים בתים.

<יאיר רביבו: הם כבר עובדה קיימת, בן אדם גר.

מירי רגב: טופס 4.

<יאיר רביבו: בלי טופס 4 חברת החשמל לא מחברת.

מירי רגב: אני הולכת לטפל בזה.

<יאיר רביבו: פעם היו מחברים הומניטרית.

<יאיר רביבו: אני רוצה להגיד לך שהיום משלמים, יש מפתח של שוחד שנקרא 80,000 שקל, גברתי.

<יאיר רביבו: אם יש לך 80,000 שקל, אתה משלם למי שאתה משלם, אתה מקבל שעון.

<יאיר רביבו: חמולה אחת משלמת, 100 בתים ניזונים מהשעון הזה, ואז מתחילים לריב שם בין המשפחות – מי קיצר ומי העלה את - - -

מירי רגב: טוב, הלאה.

מירי רגב: מפת העדיפות הלאומית.

<יאיר רביבו: אני אומר משפט על מפת העדיפות כי זו בסוף ההצלחה: העיר לוד נשאה בנטל בגאווה בקליטת עלייה, בקליטה של משפחות של משתפי פעולה, ויכולה היום במאמץ גדול מאוד לקלוט גם אוכלוסייה חלשה נוספת.

<יאיר רביבו: ולא צריך להתבייש, אוכלוסייה חרדית היא בעלת מאפיינים נמוכים יותר מאוכלוסייה אחרת.

<יאיר רביבו: זה עובדתית.

<יאיר רביבו: למרות שאנחנו נדאג להם, וצריך לדאוג להם פה כמדינה, שכשהם באים יהיה כבר את מוסדות החינוך - - -

מירי רגב: טוב, אוקיי.

מירי רגב: תיכף, מר יאיר רביבו.

מירי רגב: תן רגע התייחסות לנוספים.

<יאיר רביבו: אוקיי.

<יאיר רביבו: תודה רבה.

מירי רגב: אז כרגע מפת העדיפות הלאומית זה הדבר הכי חשוב לך.

<אלי סער: כן.

מירי רגב: כרגע זה הדבר.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: חברים אחרי הסקירה הזאת אני מבקשת לשמוע את הגורמים הבאים: אנחנו ניתן גורם ממשרדי וחבר כנסת, כדי שאנחנו נקדם את הדיון.

מירי רגב: ונרשם פה גם מר אלי הבלין, מייצג את קבוצת הרכישה באחיסמך.

מירי רגב: גם אתה רשום לזכות דיבור.

מירי רגב: אני מבקשת שראשון הדוברים יהיה ממשרד ראש הממשלה, מר דן להב, ידידי.

מירי רגב: טוב שאתה כאן, ותודה רבה לך שהגעת.

מירי רגב: אני חושבת שהדברים שנאמרו פה על ידי ראש העיר הם דברים נכונים, בוודאי מצדיקים את כל מה שגם אמרנו אנחנו בעבר.

מירי רגב: בטח נשמע גם כאן מחברי הכנסת.

מירי רגב: יש פריפריה גאוגרפית, יש פריפריה חברתית.

מירי רגב: היא ידועה לנו.

מירי רגב: ברור לכולם שלוד ורמלה במרכז הארץ, אכן, אבל מה לעשות, הן ערים שיש בהן אוכלוסייה אחרת, שאנחנו רוצים לחזק במרכז הארץ, ורוצים להפוך את שתיהן לערים חזקות, לערים שייקלטו עלייה.

מירי רגב: מבחינתן, עלייה מתמרצת של צעירים, של אנשים שיוכלו בעצם להמשיך לחיות בעיר הזאת בצורה כזאת שהם יגדלו את הילדים שלהם גם בחינוך הצעיר וגם בחינוך תיכוני.

מירי רגב: וברגע שהאוכלוסייה הזאת תהיה מרכיב מרכזי בעיר אז יוכלו לקלוט גם את החרדים, יוכלו לתת יותר לערבים, ואז זו תהיה בעצם עיר שיכולה לעשות דו-קיום נכון.

מירי רגב: השאלה היא ככה - - -

משה גפני: אני צריך להיעלב מהאמירות האלה או לא?

מירי רגב: לא.

<יאיר רביבו: לא.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: חס וחלילה.

מירי רגב: ההיפך הוא הנכון.

משה גפני: לא, אני אוכלוסייה חלשה.

מירי רגב: אבל אתה יודע לְמָה, כשמדברים על אוכלוסייה חלשה - - -

משה גפני: אני לא יודע כלום.

מירי רגב: אוקיי, אז תיכף נדבר על זה.

משה גפני: אני לא יודע כלום.

משה גפני: אין לי כלים להיעלב, אחרת הייתי נעלב.

<רפאל קטשווילי: כבודו יעבור לגור בלוד, אז הוא יידע.

משה גפני: מה אני אוכלוסייה יותר חלשה מראש העיר?

<רפאל קטשווילי: כבודו יעבור לגור בלוד, אז תדע.

משה גפני: מה שאני עזרתי ללוד, אני לא יודע אם יש הרבה שעזרו ללוד.

<רפאל קטשווילי: אני לא אמרתי שלא עזרת.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: גם לראשי ערים וגם לבעיות שהיו שם.

<רפאל קטשווילי: חבר הכנסת איציק שמולי גר בלוד.

<רפאל קטשווילי: אתה גם יכול לבוא - - -.

<רפאל קטשווילי: אנחנו נקבל אותך בברכה.

משה גפני: אבל אני ברמה נמוכה.

משה גפני: חבר הכנסת איציק שמולי ברמה גבוהה.

מירי רגב: לא, נו, אתה יודע שזאת לא הכוונה לאוכלוסייה הזאת ברמה גבוהה.

מירי רגב: אתה יודע טוב מאוד שאנחנו מאוד - - -

משה גפני: אני יודע בדיוק למה הכוונה.

מירי רגב: אתה יודע טוב מאוד שאתה - - -

משה גפני: אני יודע בדיוק למה הכוונה.

משה גפני: רק אין לי כלים להיעלב, אני לא נעלב.

משה גפני: אני אוכלוסייה חלשה.

מירי רגב: אז יפה.

מירי רגב: אל"ף, פגה החלטת הממשלה.

מירי רגב: האם אתם מתכוונים להאריך אותה?

מירי רגב: בי"ת, האם לוד נכנסת למפת העדיפות הלאומית החדשה?

מירי רגב: גימ"ל, אם היא לא נכנסת למפת העדיפות הלאומית, האם אתם קבעתם, במשרד ראש הממשלה, שהיא זקוקה לטיפול ממוקד, - - - כך ראש הממשלה?

מירי רגב: דל"ת, במה זה בא לידי ביטוי – אם היא מתוך מפת העדיפות הלאומית או לא מתוך מפת העדיפות הלאומית?

מירי רגב: בבקשה.

<דן להב: טוב, בוקר טוב.

<דן להב: שמי דן להב.

<דן להב: אני סגן ראש אגף פנים, תכנון ופיתוח במשרד ראש הממשלה.

<דן להב: באמת מלווה, המשרד מלווה, ואני אפילו אישית מלווה את לוד כבר שלוש וחצי שנים.

<דן להב: למעשה, עוד לפני שהייתה תכנית ישבנו אני ומר יאיר רביבו, עוד לפני שהייתה תכנית, לגבש את התכנית, יחד עם.

<דן להב: אני רואה שהוא צירף גם צוות מיומן.

<דן להב: הוא צירף גם את מר אביב וסרמן שגם היה, וגם את מר אהרון אטיאס שעשה עבודה יפה בעיר.

<דן להב: וחייבים להגיד שהפרויקט הזה קיים שלוש וחצי שנים והוא לתפארת מדינת ישראל.

<דן להב: הוא אחד הפרויקטים שמנוהל ובנוי הכי טוב, ואת זה לא אני אומר – את זה אומר מבקר המדינה.

<דן להב: אני לא מכיר הרבה דו"חות של מבקר המדינה שמשבחים.

<דן להב: הוא שיבח גם את המבנה של התכנית וגם את היישום שלה.

<דן להב: כאמור, הייתה באמת התקדמות אדירה בעיר: גם מבחינת הניהול הכספי, גם מבחינת השירותים לאזרחים, ביטחון אישי – כל האלמנטים של התכנית.

<דן להב: יש לה עדיין אתגרים מאוד חשובים לקדנציה הנוכחית.

<דן להב: דבר אחד זה עצמאות כלכלית.

<דן להב: זה העניין של כל מה שקשור לפיתוח אזורי התעשייה בעיר.

<דן להב: תעשייה, תעסוקה.

<דן להב: אני לא יודע כמה אנשים מבחוץ מבינים עד כמה לוד - - -

מירי רגב: זה, אני מבינה, הולך להיפתר במסגרת הגבולות והרווחים.

<דן להב: לא בהכרח.

<דן להב: ללוד יש שטחים מאוד יפים שמותאמים ותכניות בפיתוח, הרחבה של אזור התעשייה, שיכולים להביא הכנסות מאוד יפות לעיר.

<דן להב: לא צריך לקחת מאחרים כדי לפתח את העיר לוד.

<דן להב: העיר לוד – אנשים, כאמור, לא כולם יודעים את זה אבל היא העיר, לדעתי, הכי מחוברת בארץ, הכי נגישה: יש לה נגישות לכביש 6 ולכביש 1, ורכבת לכל רחבי הארץ, ונגישות לנתיב המהיר.

מירי רגב: וזה לא מספיק.

מירי רגב: נגישות זה לא מספיק.

<דן להב: היא ממוקמת במיקום פנטסטי.

<דן להב: היא יכולה להיות מוקד משיכה מצוין לתעשייה, וצריך לוודא שזה מתבצע.

<דן להב: אז זה אתגר אחד שעומד לפתחנו.

איציק שמולי: אבל למה אתה מתכוון כשאתה אומר שלא צריך לקחת מאחרים?

איציק שמולי: בגלל ה-Airport city?

<דן להב: היא רמזה, אני מבין, למשהו אחר מגבולות מסוימים - - -

מירי רגב: שנייה, מר דן להב.

מירי רגב: הולכת להיות כאן הצגה של שר הפנים.

מירי רגב: יש קביעה שאנחנו רוצים לחלק אחרת את הרווחים והגבולות בין מועצות אזוריות וערים.

מירי רגב: ברור לחלוטין שהערים לוד ורמלה צריכות לקבל יותר.

מירי רגב: אם זה שהיא ממוקמת על כביש 6 זה עדיין לא הפך אותה עכשיו לאיזושהי עיר שכולם רק רוצים להגיע אליה.

מירי רגב: נכון, היא ממוקמת נכון, ממוקמת טוב, אבל כשאין תעסוקה, ושעדיין העיר הזאת, רובם הם אנשים שיש להם קושי בתשלומי הארנונה וכדומה, אז עדיין זה שהיא ממוקמת על כביש 6 לא הפך אותה עכשיו לסוציו-אקונומי 7.

<דן להב: אני לא נכנס כרגע פה לכלים, ואנחנו נוקטים בכל הכלים, ומכירים את כל האמצעים, ובקשר עם כל המשרדים לגבי כל הגופים השונים - - -

איציק שמולי: אבל אתה מביע עמדה אפריורית לגבי הסוגיה של הגבולות.

איציק שמולי: זה לא בסדר.

<דן להב: לא, לא, אני לא קובע.

<דן להב: להיפך, אני אומר: הכול על השולחן.

<דן להב: אני לא קובע.

<דן להב: אני רק אומר: צריך לדאוג - - -

איציק שמולי: אמרת: לא צריך לקחת מאחרים, ואני אומר - - -

<דן להב: אמרתי, בלי שום קשר לדברים שאחרים, שאני לא מביע עליהם עמדה, צריך לפתח את אזור התעשייה של לוד - - -

מירי רגב: לדוגמה: ה-Airport city.

מירי רגב: למי הם משלמים, ה-Airport city?

משה גפני: זה בטוח היה לא מוצלח, אבל הכוונה יכול להיות שהייתה נכונה.

דוד אזולאי: זו בדיוק - - -

מירי רגב: זה ברור.

מירי רגב: זה מה שזה יהיה.

דוד אזולאי: גברתי, לא ללוד.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: אוקיי, אז העדיפות הכלכלית מבחינת הממשלה זה אזורי תעשייה.

<דן להב: נכון.

<דן להב: תעשייה, תעסוקה וכן הלאה.

מירי רגב: הלאה, הדבר השני.

<דן להב: אתגר שני שנמצא עדיין בעיר במלוא עוזו זה כל מה שקשור בענייני תכנון ובנייה ופיתוח אורבני.

<דן להב: אני שמחתי לגלות שמר יאיר רביבו מעוניין שנביא פרויקטור שיידע למצות את הכספים הממשלתיים שמיועדים ושמורים עדיין לעיר לטובת פרויקטי הפיתוח.

<דן להב: ואנחנו פרסמנו מכרז, ואני מקווה שהוא ייסגר בשבוע הבא.

מירי רגב: למה לא עובדים בשיתוף פעולה עם הצבא, שכונת קבע?

<דן להב: אנחנו גם בקשר עם הצבא.

<דן להב: בוודאי.

מירי רגב: יפה.

<דן להב: אני נפגש עם מתכננת המחוז - - -

מירי רגב: רגע, מתכננת המחוז זה לא הצבא.

מירי רגב: מתכננת המחוז זה מתכננת המחוז, ובדיון הבא על לוד יהיה תכנון ובנייה.

מירי רגב: תבוא לכאן הגברת בינת שוורץ, ותסביר איך מתכננים את לוד, ואיך מחברים אותה לתשתיות, יחד עם רשות מקרקעי ישראל.

מירי רגב: מנהלת הוועדה, נא רשמי זאת.

<יאיר רביבו: אם אפשר להביא את "חבר" כיוון שהם מהססים.

<יאיר רביבו: יש הקצאה לשכונה צבאית ב"גני אביב", והבנתי ש"חבר" עכשיו מהססים.

<יאיר רביבו: אני חושב שלך יש - - - איתם, ואפשר - - -

מירי רגב: אז ככה: אל"ף, מכתב ל"חבר" בנושא "גני אביב".

מירי רגב: בי"ת, משרד ראש הממשלה, נא לפנות ל"חבר".

מירי רגב: למשרד ראש הממשלה יש קשרים לא רעים עם משרד הביטחון.

מירי רגב: נא לפנות ל"חבר", אין להם מה להסס.

מירי רגב: להביא שכונה ללוד, שכונה צבאית, שכונת אנשי קבע, של 1,500, 3,000 יחידות דיור.

מירי רגב: זה יכול להיות דבר מדהים לעיר.

מירי רגב: זה דבר אחד.

מירי רגב: בדיון הבא שיהיה עוד לפני שאנחנו יוצאים לפגרה, במארס, יהיה דיון עם תכנון ובנייה, עם רשות מקרקעי ישראל, עם "חבר", ועם מינהל התכנון על כל סוגיית הסדרת התשתיות, תכנון ובנייה, ו"חבר", יחד כמובן עם מר דן להב, בעניין העיר.

מירי רגב: סליחה שאני מסכמת תוך כדי, פשוט שאני לא אשכח.

מירי רגב: בבקשה.

<דן להב: אוקיי.

<דן להב: על מנת להשלים, מעבר לזה, באמת בעניין תכנון ובנייה, אחד הדברים שהעלה מר יאיר רביבו בדיון זה כל אותה תכנית ל"ד שמתייחסת לשכונות פרדס שניר, הרכבת.

<דן להב: יש שם מהלך של הסדרה, שלדעתי הוא ללא תקדים במדינת ישראל, - -

מירי רגב: מצוין.

<דן להב: - - ופרויקט של המון שנים, והצלחנו להביא לסיומו.

<דן להב: ועכשיו המאבק שלנו הוא לנצל את ההזדמנות לפרוץ שם תשתיות בשטח, ולהתחיל להביא לתושבים באמת רמת חיים אחרת.

<יאיר רביבו: יהיה מקור תקציבי לתשתיות?

<דן להב: אנחנו מטפלים בזה.

מירי רגב: יפה.

<דן להב: אז זה לגבי העניין הזה.

<דן להב: מעבר לזה, דרך אגב, לגבי העדיפות הלאומית, יש איזו טעות, לדעתי בהבנה: ההחלטה קבעה מועדים שונים של עדיפות לאומית.

<דן להב: נקבע באופן כללי עד 31 לדצמבר 2013, שעבר, עדיפות לאומית כללית על ההחלטה.

<דן להב: מעבר לזה, בסעיפי התכנון והבנייה הרלוונטיים נקבע עד 2015, כך שגם לעניין הזה ניתן - - -

<יאיר רביבו: אבל אנחנו לא במפת העדיפות הקלאסית, כמו שנמצאת היום נתיבות או עכו בצפון.

<דן להב: נכון.

<דן להב: עכשיו, בעניין הזה ישבתי גם בכנסת בדיונים נוספים.

<דן להב: כמו שכולם יודעים, מפת עדיפות לאומית, בניגוד למה שאנשים חושבים, זה statement.

<דן להב: הוא לא בא עם כסף.

<דן להב: ואני יכול להגיד לך שכל הערים שהסתובבו מסביב אמרו: אני לא - - -

מירי רגב: מר דן להב, אני אמרתי שוב, בגלל שאני מכירה את הדיונים, גם כחברת ועדת הכספים בראשותו של יושב ראש ועדת הכספים לשעבר, חבר הכנסת משה גפני, ניהלנו הרבה מאוד דיונים על מפת העדיפות הלאומית, ונכון שיש כאן הרבה מאוד היבטים הצהרתיים, ולכן אמרתי לך: מבחינתי, נצהיר על זה או לא נצהיר על זה, אני רוצה כסף ללוד.

מירי רגב: מבחינתי שלא תהיה מפת עדיפות לאומית.

מירי רגב: אני רוצה שכשהממשלה אומרת שלוד, מבחינתה, היא מוקד לטיפול, זה מה שחשוב לי.

מירי רגב: קרי, אתם שמים כסף על תשתיות.

מירי רגב: קרי, תכנון ובנייה – מבינים את העניין הזה.

מירי רגב: קרי, משרד הבינוי והשיכון מבין את זה.

מירי רגב: משרד החינוך מבין את זה.

מירי רגב: משרד התרבות מבין את זה.

מירי רגב: משרד התחבורה מבין את זה.

מירי רגב: זה המסר שאתה צריך להבין.

מירי רגב: אם ממשלת ישראל קבעה שלוד היא מוקד לטיפול נקודתי, כדי להפוך לעיר שבה החיים יהיו חיים טובים יותר, איכותיים יותר, זה מבחינתי מה שחשוב.

מירי רגב: אני יודעת את כל - - -.

מירי רגב: לא רוצה להכניס את לוד עכשיו לדיונים הרחבים של מפת העדיפות הלאומית כי היא לא תקבל כלום.

מירי רגב: לכן, מבחינתי, הצהרה שלך כאן, וזה שאתה כאן אומר: אל"ף, אני משקיע באזורי תעשייה; בי"ת, תכנון ובנייה – אנחנו ממשיכים כמובן; גימ"ל, אני מממן את הסוגיה של התשתיות; דל"ת, בעניין של הפנים נסגור חלוקת רווחים - - -

<דן להב: את זה אני לא אמרתי.

מירי רגב: מה לא אמרת?

<דן להב: שאני אסגור חלוקת רווחים.

<יאיר רביבו: את זה היא תסגור.

<קריאה: היא אמרה שהיא תסגור.

<דן להב: זה היא, זה בסדר.

<דן להב: אני לא - - -

<יאיר רביבו: אני אשב עם גדעון.

מירי רגב: נשב עם גדעון.

מירי רגב: גם על זה יש דיון.

<יאיר רביבו: גבירתי, אם אפשר להביא לדיון הבא גם את הצבא - - -

<דן להב: אם יש ועדות חקירה, זה לא בסמכותנו.

מירי רגב: מה?

<דן להב: אני אומר לגבי חלוקת רווחים שזה לא בסמכותנו - - -

מירי רגב: לא חלוקת רווחים – פיתוח.

מירי רגב: על פיתוח ותשתיות דיברנו.

מירי רגב: על פיתוח ותשתיות.

מירי רגב: חלוקת רווחים זה יהיה גם בדיון שאנחנו.

מירי רגב: יש כבר דיון.

מירי רגב: יש כבר דיון עם גדעון על חלוקת רווחים, נכון?

<יפה שפירא: כן.

מירי רגב: מתי זה?

<יפה שפירא: אני לא זוכרת את - - -

מירי רגב: במהלך החודש הקרוב יש דיון עם כל ראשי המועצות וכל ראשי הערים על חלוקת רווחים, ושם זה יהיה.

<יאיר רביבו: כן.

<יאיר רביבו: זה משהו אסטרטגי.

מירי רגב: בוודאי שזה חשוב.

מירי רגב: זה לא רק פה – זו גם לוד, זו גם קריית שמונה.

מירי רגב: יש הרבה מאוד ערים שאנחנו רוצים לראות איך אנחנו בעצם מחלקים גם את הנטל וגם את הזכויות.

<דן להב: אני רק רוצה לומר שאם אני מחפש את ה-statement אז ה-statement הוא כזה: אנחנו מלווים את לוד כאמור שלוש וחצי שנים.

<דן להב: אנחנו מתכוונים להמשיך ללוות את לוד גם בשנים הקרובות.

<דן להב: אני נמצא בקשר יומיומי עם מר יאיר רביבו.

<דן להב: ראש הממשלה ביקר חמש פעמים בלוד בשלוש השנים האחרונות.

<דן להב: אני לא חושב שיש עוד מקום בארץ שהוא ביקר בו בכזאת תכיפות.

<דן להב: הם ימשיכו לקבל טיפול מסור, ואנחנו נבטיח שהעיר הזאת תעלה על דרך המלך.

<יאיר רביבו: יופי.

מירי רגב: בסדר גמור.

<יאיר רביבו: אם אפשר רק לדיון הבא, גברתי, להוסיף בורג חשוב מאוד, שאם אפשר להביא אותו, כי אני רואה קצת היסוס: הצבא.

<יאיר רביבו: סגן הרמטכ"ל הקודם וגם שר הביטחון הנוכחי מעודדים פרויקט גדול מאוד של הבאת הבקו"ם, השלישות ומפקדת זרוע היבשה מקסטינה ללוד.

<יאיר רביבו: מחנה צבאי גדול ליד שכונת "גני אביב", במערב לוד.

<יאיר רביבו: מדובר על 11,000 חיילים, מתוכם אלפי חיילים של הבקו"ם שיבואו מידי יום.

<יאיר רביבו: ליד השכונה הצבאית.

<יאיר רביבו: צריך לתת פה עדיפות.

<יאיר רביבו: ולידם ביקר אצלי השבוע מר ירון דקל מגלי צה"ל.

<יאיר רביבו: הוא מאוד רוצה להביא את גלי צה"ל מיפו ללוד כאמירה חברתית.

<יאיר רביבו: להגיד שגלי צה"ל זה לא רק הברנז'ה של תל אביב יפו, להביא אותם ללוד.

<יאיר רביבו: הם צריכים עזרה לפנות את המבנה של קק"ל העתיק שנמצא ביפו.

<יאיר רביבו: את בטח מכירה את הנושא טוב מתפקידך כדוברת צה"ל.

<יאיר רביבו: לדעתי, הבאה של גלי צה"ל ללוד, לצד האמירה שגם רשות השידור רצתה לבוא, אבל בינתיים נושא הרפורמה קצת מעכב את זה, כי יש החלטה שגם רשות השידור תבוא.

<יאיר רביבו: כלומר, מה שאני רוצה להגיד, שיש פה שינוי מגמה חיובי שהממשלה אומרת.

<יאיר רביבו: יש פה - - - לוד: בית המשפט המחוזי שהוקם בלוד, הנהלת רכבת ישראל.

<יאיר רביבו: הדברים האלה מחזקים את האחיזה של לוד כעיר במרכז הארץ.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

מירי רגב: ולאחר מכן מר יונתן בר סימן טוב ממשרד האוצר, נא להתייחס.

מירי רגב: דיברתי אתמול ארוכות עם ערן.

מירי רגב: מי זה מר יונתן בר סימן טוב?

<קריאה: הוא יצא - - -

מירי רגב: עוד פעם יצא?

משה גפני: אני יכול לייצג אותו: הממשלה לא תיתן כסף.

משה גפני: היא לא מכניסה אותו למפת אזורי העדיפות.

משה גפני: הם רק מדברים יפה.

משה גפני: ראש הממשלה משעמם לו, נוסע לביקור - - -

מירי רגב: אנחנו נשלח, אל תדאג.

מירי רגב: אנחנו גם נוודא את זה.

מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה.

איציק שמולי: תודה רבה גברתי, יושבת הראש, ותודה גם על הדיון החשוב מאוד על העיר לוד, ועל כך שכבר בפתח הדיון הגעת לדבר החשוב ביותר: שאת לא הולכת להניח גם לסוגיית הגבולות וסוגיית התכנון והבנייה, וזו אמירה מאוד-מאוד חשובה.

איציק שמולי: אני רוצה לברך גם את כל החברים היקרים מהעיר לוד: קודם כל את ראש העיר הנבחר, מר יאיר רביבו, שבאמת מביא איתו איזשהן רוחות של שינוי, ושאפשר לדבר במושגים של אופטימיות.

איציק שמולי: וכמובן את מר אביב וסרמן, שהוא אחת הסיבות שבגללו הגענו לעיר לוד.

איציק שמולי: ומה שהוא עשה לפני נתן לנו הרבה מאוד השראה.

איציק שמולי: בכלל אני חייב להגיד לכם: הגענו לעיר לוד מתוך ציונות, מתוך הבנה שזה לא מספיק להגיד "צדק חברתי", ולצעוק לממשלה "צדק חברתי" – צריך גם לעשות את זה בעצמנו.

איציק שמולי: ואני מאוד-מאוד שמח להיות חלק מהדבר הזה.

איציק שמולי: היום אנחנו לא שם מתוך הקרבה, ואפילו גם כבר לא רק מתוך ציונות, אלא באמת מתוך זה שזו עיר באמת טובה ונפלאה, עם אנשים חמים, וכיף להיות חלק מהמקום הזה, אבל אני מתחבר ישר לסוף הדברים שאמרת: אנשים צעירים היום בעיר מסתכלים על הקדנציה הקרובה ועל השנים הקרובות בציפייה, כי הם מגיעים כבר לגיל שבו הם צריכים להכריע איפה הם מתחילים לבנות את החיים שלהם.

איציק שמולי: המחזור הראשון שלנו שכלל 40 סטודנטים, בינתיים 35 או 36 מתוכם, למיטב ידיעתי, נשאר בעיר, אבל הוא בציפייה ובדריכות.

איציק שמולי: אני חושב שמגיעה מילה טובה במקרה הזה.

איציק שמולי: אנחנו לא מרבים לשבח מספסלי האופוזיציה את הממשלה, אבל במקרה של העיר לוד בהחלט.

איציק שמולי: גם מתקופתו של שר החינוך לשעבר, גדעון סער, והיום שר הפנים, אבל גם משרדי ממשלה אחרים נותנים לעיר, וצריך לתת יותר, כי העיר באמת במצב שמחייב דחיפה חזקה קדימה.

איציק שמולי: אני מקווה שנוכל לראות תוצאות כבר בשנים הקרובות.

איציק שמולי: יש לי בקשה גם למשרד ראש הממשלה: מעבר לפרויקט הסטודנטים יש עוד פרויקטים נוספים בעיר לוד.

איציק שמולי: כשאתם מדברים על לחזק את העיר לוד, לא מספיק לדבר על חיזוק של תשתיות פיזיות.

איציק שמולי: אם כבר צומחות יוזמות של אנשים צעירים מהשטח, מלמטה, אז חשוב גם לחזק את ההון האנושי בעיר.

איציק שמולי: כי מה יעזור שתשפרו את כל התכנון והבנייה בעיר, ובסופו של דבר 250 סטודנטים שהיום נמצאים בעיר יגידו שלא מתאים להם יותר והם יעזבו?

איציק שמולי: ובמובן הזה אני חושב שאתם יכולים לעשות הרבה יותר.

מירי רגב: מה?

איציק שמולי: למשל: העלות התקציבית של פרויקט הסטודנטים בעיר לוד.

איציק שמולי: להחזיק 250 סטודנטים עולה שניים, שלושה מיליון שקל.

איציק שמולי: אני לא יודע אם את זוכרת, גברתי יושבת הראש, אבל בשנה הראשונה לפרויקט אני רצתי לגרד כספים מגורמים פרטיים.

איציק שמולי: חטפתי על זה לא מעט ביקורת, אבל אמרתי: אני מעדיף שזה יהיה ואני אחטוף ביקורת, מאשר שזה לא יהיה בכלל.

איציק שמולי: אני חושב שזה מקומה של הממשלה.

מירי רגב: לממן את פרויקט הסטודנטים.

איציק שמולי: פרויקט הסטודנטים וגם קהילות נוספות.

איציק שמולי: יש קהילת צעירים בלוד שהיא לא סטודנטים.

איציק שמולי: לא חסר למי לעזור.

איציק שמולי: עכשיו, זה באמת לא כסף גדול: אני מדבר על חמישה מיליון שקל, כאילו עפתי למעלה, מה שנקרא.

איציק שמולי: ואני חושב שזו התייחסות שחייבת לקבל - - - תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת איציק שמולי, תודה רבה.

מירי רגב: מר יונתן בר סימן טוב הגיע או שעדיין לא הגיע?

מירי רגב: טוב, נא להגיד למר יונתן בר סימן טוב שייכנס, הגברת יפה שפירא.

מירי רגב: הבא בתור יהיה משרד הפנים.

מירי רגב: בבקשה תציגו את התפיסה שלכם, את העשייה שלכם.

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה.

<ששי דקל: שלום.

<ששי דקל: שמי ששי דקל, - - -, משרד הפנים.

<ששי דקל: למעשה עוד כמה שנים לפני החלטת הממשלה האחרונה בנוגע לעיר לוד, משרד הפנים לקח את עיריית לוד והכין לה תכנית הבראה ותכנית התייעלות תקציבית כדי לחזק ולהעמיד את לוד על הרגליים, כשלפני כמה שנים טובות הייתה במצב תקציבי קשה מאוד.

<ששי דקל: התהליך באמת לקח הרבה-הרבה זמן.

<ששי דקל: לקח כמה שנים.

<ששי דקל: ביחד עם העירייה והמשרד השקענו כספים בהקטנת הגירעון, בסיוע לעירייה.

<ששי דקל: ובסופו של דבר, באמת, בשנים האחרונות העירייה הגיעה לייצוב כלכלי וניהולי.

<ששי דקל: ובסופו של דבר, נהייתה גם ההחלטה האחרונה, משרד הפנים השתלב שם בקטע של ההעצמה הניהולית והארגונית, ונתן את חלקו בסיוע בקליטת כוח האדם הנדרש, המיוחד, וגם במימון שלו לשנתיים.

<ששי דקל: אז מעבר לזה - - -

מירי רגב: איך אתם מתכוונים להמשיך את זה מרגע שהחלטת הממשלה פגה?

<ששי דקל: כרגע, מבחינת תכנית ההבראה, הרשות, כאמור, סיימה אותה בהצלחה, ומשרד הפנים באמת רואה את זה בהערכה, ובקטע הזה משרד הפנים סיים את תפקידו.

<ששי דקל: מבחינת סיוע אחר: המשרד מלווה אותה, את לוד, כמקרה מיוחד, ומלווה אותה ביכולות שלו ובליווי שלו, ונותן לה סיוע - - -

מירי רגב: משרד הפנים, יש פערים כרגע מול משרד - - -

<יאיר רביבו: הפער המרכזי שאני יודע שגם בא לפה על השולחן זה נושא של צו המיסים.

<יאיר רביבו: קראתי אותו הבוקר.

<יאיר רביבו: אחת הבעיות בצו המיסים שמאשרים אותו תמיד שנה אחורה.

<יאיר רביבו: אתה נאלץ לאשר אותו עד סוף השנה, אבל הוא מגיע באישור אחורה.

<יאיר רביבו: ובדרך כלל לא נענים לבקשות שלך.

<יאיר רביבו: הבקשה המרכזית שאנחנו נדחים שנה אחר שנה, גברתי, זה עידוד תעשייה חדשה שרוצה לבוא לעיר, מעל 10,000 מטר.

<יאיר רביבו: לא כל איזה מפעל.

<יאיר רביבו: ויש מפעלים גדולים.

<יאיר רביבו: הנהלת בנק הפועלים שרצתה לבוא ללוד.

<יאיר רביבו: עכשיו, מגיעות לפה כל חברת Avis, כל חברת "אלדן".

דוד אזולאי: ואין לך בעיה עם זה - - -

מירי רגב: אבל יש לו בעיה עם - - -

<יאיר רביבו: אין לי בעיה, אבל אנחנו רוצים לעודד אותן בתמריצים לארנונה.

<יאיר רביבו: כי כשאני היום משלם 180 שקל למטר, ומעבר לכביש, ב-Airport city, כי זו מועצה אזורית, רק 80 שקלים למטר, אז למה שלא ילכו לשם?

מירי רגב: אז זה לא משרד הפנים, זה אגף התקציבים.

<יאיר רביבו: אז משרד האוצר ומשרד הפנים ביחד, כשאני מבקש לעודד, שנה אחר שנה העירייה מבקשת לעודד מפעלים חדשים לבוא ללוד, הם אומרים שאי אפשר לעשות את זה מדורג.

<יאיר רביבו: אתה רוצה לתת שנה ראשונה, תשלמו רק 75% או 50% או להיפך.

<יאיר רביבו: צריך לתת משהו מדורג לשלוש-ארבע שנים.

<יאיר רביבו: או שאומרים לו: אתה יכול לשנות את התעריף בכלל לתעשייה.

<יאיר רביבו: אני לא יכול לעשות איזשהו משהו מכאן ועד עולם.

<יאיר רביבו: אני רוצה לעודד מפעל - - -

דוד אזולאי: אבל אתה יודע שזה בא על חשבון קופת העיר.

<יאיר רביבו: בוודאי.

<יאיר רביבו: אבל אני רוצה - - -

דוד אזולאי: בסופו של יום זה על חשבון התושבים - - -

מירי רגב: אבל זה גם בסוף יחזיר לו.

מירי רגב: אבל זה יחזור אליו.

דוד אזולאי: רק הבאתי לידיעתך.

<קריאה: יודע, יודע.

<קריאה: אנחנו יודעים.

דוד אזולאי: כי אתה דיברת על המצב - - -, אז אני רק מעיר לך.

דוד אזולאי: זה הכול.

<אלי סער: חבר הכנסת דוד אזולאי, אנחנו מכירים את התורה.

<יאיר רביבו: אדוני, אתה יודע שיש לי היום 75,000 מטר ריקים.

<יאיר רביבו: יש לי היום באזור התעשייה 75,000 מטר ריקים, פנויים.

מירי רגב: מר יונתן בר סימן טוב, טוב שחזרת אלינו.

מירי רגב: חשבתי שאתה בדיון.

מירי רגב: אתה רוב הזמן מחוץ לדיון.

<יונתן בר סימן טוב: לא, פשוט היה לנו דיון מקביל, גם על כספים, שפשוט בגלל שהדיון הזה התחיל בעיכוב אז היה הדיון השני שהיה חשוב.

<יונתן בר סימן טוב: חזרתי.

מירי רגב: אוקיי, מאה אחוז.

מירי רגב: שלום למר בני רגב, ברוך הבא, ראש העיר לשעבר של לוד, ולניר.

מירי רגב: שלום.

מירי רגב: תצטרפו, שבו.

מירי רגב: אני רוצה להבין, משרד האוצר, לגבי צו המיסים, לגבי עידוד ולתת תמריצים לארנונה ולתעשייה.

מירי רגב: בבקשה, משרד האוצר, צו המיסים, עמדתכם לגבי צו המיסים ותמריצים לארנונה עבור תעשייה.

<יונתן בר סימן טוב: באופן כללי, יש לנו מדיניות של לאפשר לרשויות חלשות יותר – בגלל זה לוד נכנסת להגדרה הזאת – שהתעריפים בהן יהיו נמוכים יותר כדי למשוך עסקים.

<יונתן בר סימן טוב: כדי למשוך אליהן עסקים עשינו לאחרונה, גיבשנו ביחד עם משרד הפנים, מה שנקרא, סימולטור בנושא הייטק.

<יונתן בר סימן טוב: זה אחד הדברים שבאמת רוצים למשוך, ובאמת יאפשר לרשויות מסוציו-אקונומי נמוך יותר להיות עם תעריפים נמוכים יותר, רשויות עם סוציו-אקונומי גבוה עם תעריפים גבוהים יותר, מתוך מטרה של באמת לבוא ולמשוך את העסקים, להגיע דווקא לרשויות האלה.

<יונתן בר סימן טוב: אז זו המדיניות.

מירי רגב: מדיניות ברורה, מה לגבי לוד?

מירי רגב: אנחנו לא מדברים על מדיניות עכשיו, מדברים על לוד.

מירי רגב: אנחנו עכשיו בדיון נקודתי בסוגיית לוד.

מירי רגב: אז איך המדיניות באה לידי ביטוי בלוד?

<יונתן בר סימן טוב: אותו סימולטור אושר בסוף שנת 2013.

<יונתן בר סימן טוב: יכול להיות שעוד לא הוחל על הבקשה של לוד, הנוכחית.

<יונתן בר סימן טוב: אני לא מכיר לעומק את הבקשה של לוד על השינוי.

<יונתן בר סימן טוב: עם זה צריך לבדוק את המקרים - - -

משה גפני: יש התייחסות ספציפית במשרד האוצר ללוד או שהיא בתוך כלל ישראל?

<יונתן בר סימן טוב: כן, יש התייחסות.

מירי רגב: כן.

משה גפני: איך?

משה גפני: מה ההתייחסות?

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, אני רוצה כאן להעיר: אתמול דיברתי ארוכות עם סגן ראש אגף התקציבים בסוגיית לוד.

מירי רגב: הוא לא יכול היה להגיע בגלל שהוא מראש זומן היום לדיון אחר, ואני בהחלט קיבלתי את זה.

מירי רגב: ולכן, אל"ף, יש תקציב צבוע.

מירי רגב: בי"ת, הם מבינים את החשיבות.

מירי רגב: הם רוצים להרחיב את הסוגיה ואת כל התקצוב ללוד.

מירי רגב: הוא יבוא בדיון הבא ויציג את זה.

מירי רגב: אבל בעניין צו המיסים אתה צריך לתת לי תשובה ברורה.

מירי רגב: בעניין צו המיסים בלוד, אני רוצה תשובה ברורה לגבי תמרוץ הארנונה לעסקים.

מירי רגב: מעל 10,000 מטר, כפי שביקש כאן ראש העיר.

<יאיר רביבו: מה - - -

משה גפני: אומר ראש העיר: יש מפעל שבצד הזה של הרחוב הוא משלם סכום גבוה יותר.

משה גפני: אם הוא מקים את המפעל בצד השני של הרחוב, שזו מועצה אזורית, הוא משלם חצי מהמחיר.

משה גפני: אז למה שהוא יבוא ללוד?

מירי רגב: זה פשוט לא יאומן הרי.

<אלי סער: וזה מרחק של שני קילומטר בלבד.

משה גפני: אמרתי מעבר לרחוב.

משה גפני: למה אתה צריך לעזור לי?

מירי רגב: כן, זה פשוט מדהים הדבר הזה.

מירי רגב: תקשיב, זה מדהים מה שקורה פה.

<אלי סער: נכון.

משה גפני: מה אתה אומר, מר יונתן בר סימן טוב?

משה גפני: אתם לא מכירים את לוד.

דוד אזולאי: אבל יש שם חרדים?

משה גפני: לא, עזוב את החרדים.

משה גפני: אני עוד מהתקופה של מר בני רגב.

<יונתן בר סימן טוב: אנחנו מכירים היטב את לוד, וגם משרד האוצר היה מעורב - - -

משה גפני: אבל מה אתה עונה על זה?

<יונתן בר סימן טוב: שאלת לגבי העמדה הכללית על לוד, אז גם לזה אני אתייחס: אנחנו מכירים בחשיבות של לוד.

<יונתן בר סימן טוב: היינו מעורבים עם משרד ראש הממשלה שבאמת לעזור ולסייע לעיר לוד, להביא כפר סטודנטים ללוד, להקמת חברה כלכלית בלוד – דברים שמשרד האוצר היה מאוד מעורב בהם.

<יונתן בר סימן טוב: ובאופן כללי הסברתי לגבי מדיניות הארנונה.

<יונתן בר סימן טוב: לגבי השאלה הספציפית הזאת, לגבי המפעל, אני צריך לבדוק יותר לעומק - - -

מירי רגב: בקיצור, צו המיסים ללוד, אין לך תשובה על זה.

<ששי דקל: אפשר?

מירי רגב: כן, מר ששי דקל.

<ששי דקל: לגבי הנושא של צו המיסים, בכלל, משהו כללי: נושא של הפחתת תעריפים בארנונה, בכל רשות הוא נושא מורכב בגלל למעשה התחרות על שימושי קרקע, שזה מאוד בעייתי.

<ששי דקל: ולכן, כמו שמר יונתן בר סימן טוב אמר, פיתחו ביחד שני המשרדים איזה סימולטור שבאמצעותו יכלו לאפשר לחלק מהרשויות את ההפחתה של הארנונה.

<ששי דקל: הסימולטור הזה עוד לא החלו להשתמש בו ב-2013.

<ששי דקל: אני מקווה שב-2014 כן.

<ששי דקל: בכל מקרה, לגבי הבקשה של לוד: הבקשה של לוד דיברה על הנחה לשנתיים.

<ששי דקל: למשרד אין סמכות לאשר הנחה.

<ששי דקל: בכל מקרה אפשר לאשר הפחתה בתעריף שהיא גורפת.

מירי רגב: זה אותו הדבר מבחינתי.

מירי רגב: זה כמו ההבדל בין ברביקיו לקומזיץ.

מירי רגב: על האש.

מירי רגב: מה זה משנה?

מירי רגב: מה זה משנה - - -

<יאיר רביבו: לא, יש הבדל.

<יאיר רביבו: כי אם זו הנחה זה מכאן ועד עולם, ואז אומרים לך: תעשה תעריף ככה, כי זה לא טוב.

<אלווירה קוליכמן: אם זו הפחתה.

<יאיר רביבו: כי אז אני צריך לבוא למפעל ולהגיד לו: תשמע, אני רוצה לקחת לך את זה.

<יאיר רביבו: אם זה מדורג אז אני אומר לו: בשנה הראשונה תשלם רבע, בשנה השנייה תשלם חצי, בשנה השלישית שלושה רבעים.

<יאיר רביבו: מהשנה הרביעית אתה משלם - - -

זבולון כלפה: ראש העיר, יש פתרון נוסף שקיים, דרך אגב, שנהוג ברשויות אחרות: יש מקומות לצורך העניין שיש סיטואציה דומה לזה.

זבולון כלפה: מה שעושות אותן רשויות – יוצרות ביחד בעצם מנהלת משותפת על אותו אזור תעשייה, ומתחלקות ביניהן בהכנסות.

זבולון כלפה: אז ובא לציון גואל.

זבולון כלפה: אין שום בעיה.

זבולון כלפה: הקרקע נשארה איפה שהיא נשארה, אבל יש הסכם ברור ומסודר.

זבולון כלפה: לצורך העניין, אם יש בעיה לתהליכים הארוכים – עד שנברר, עד שנסדר – אז בוא נעשה את זה במתווה הזה.

<יאיר רביבו: אז ככה עשינו בשטחים של ה-Airport city - - -.

<יאיר רביבו: ככה יש לנו הסכם.

<יאיר רביבו: יש לנו הסכם.

מירי רגב: חכה.

מירי רגב: בינתיים, ה-Airport city עוד לא סגור.

מירי רגב: אנחנו נסגור את זה במשרד הפנים.

מירי רגב: יש כאן כל מיני בעיות, ובכלל כל הנושא של חלוקת הרווחים.

מירי רגב: אבל בעניין הזה - - -

<אלווירה קוליכמן: כרגע אין במה להתחלק.

מירי רגב: בעניין הזה עוד אין במה להתחלק.

מירי רגב: אתה קודם כל צריך לאשר לו.

מירי רגב: יש לו קרקע פנויה שבעצם הוא לא יכול לעשות עליה כלום בגלל שאתם לא מאפשרים לו את זה.

<ששי דקל: אבל לא ניתן לאשר.

<ששי דקל: זה נקרא יותר: הנחה.

<ששי דקל: לא ניתן לאשר הנחה לתקופת זמן.

<ששי דקל: אפשר לאשר הפחתה בתעריף שזו הפחתה מעתה ועד עולם.

<ששי דקל: זאת אומרת, הרכישה - - -

מירי רגב: בסדר, אבל אפשר לדבר על הפחתה מדורגת.

מירי רגב: הפחתה מדורגת.

<ששי דקל: לא.

<ששי דקל: אבל האופן שהבקשה של הרשות הוגשה למשרד מדברת על - - -

מירי רגב: מר ששי דקל, עזוב עכשיו מה הוגש למשרד.

מירי רגב: עכשיו הם הגישו למשרד לא טוב, בסדר?

מירי רגב: התפקיד שלכם זה לראות איך עוזרים לעיר לוד, נכון?

מירי רגב: אתם מבינים, אתם הפקידים, אתם – אין דברים כאלה.

מירי רגב: אנחנו כלום מולכם.

מירי רגב: אתם מבינים את הכול.

מירי רגב: תעזרו לנו.

מירי רגב: הגיש בקשה לא טובה.

מירי רגב: אתה ביחד עם מר יונתן בר סימן טוב או ערן, סגן ראש אגף התקציבים, תשנו את הנוסח של הדרישה כך שהיא תתקבל, ובסוף התוצאה תהיה אותה תוצאה, שאפשר יהיה להביא עסקים מופחתים בארנונה ללוד.

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: זאת המשימה בסוף.

<יאיר רביבו: גבירתי, רק הערה נוספת לשני המשרדים, של תמרוץ.

<יאיר רביבו: עוד משהו שזיהיתי ואני יודע שאת מטפלת בו: הנושא של התחדשות עירונית.

<יאיר רביבו: לוד העתיקה ולוד הדרומית זקוקות מאוד – זה הבלוקים שאת מכירה מקריית גת – ויש פוטנציאל להתחדשות עירונית.

<יאיר רביבו: שולח לי מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, מר שלמה בן אליהו, שאומר: תשמע, לא יכול להיות שתעריף למטר רבוע לאגרות והיטלים אצלך הוא 392 שקל, ואין אפשרות להנחה.

<יאיר רביבו: אומרים שמשרדי הפנים והאוצר מתנגדים להפחתה בהתחדשות עירונית בתמ"א 38 או בפינוי בינוי, להפחתה באגרות והיטלים.

<יאיר רביבו: יש ערים חזקות יותר שיכולות לתת את זה, כי כנראה הן הערים האיתנות, ודווקא אנחנו, הערים החלשות, שממילא לא כלכלי לבנות את שתי הקומות בתמ"א 38 או לעשות פינוי בינוי.

<יאיר רביבו: צריך לעודד גם פה את העניין הזה – הפחתה באגרות והיטלים ליזמים.

מירי רגב: טוב, הבנתי את זה.

מירי רגב: מר יונתן בר סימן טוב, אתה תרשום את הדברים האלה וגם אתה, כשהגברת בינת שוורץ תבוא לפה לדיון על השכונה ל"ד 1300.

<טימור מגרלי: פרדס שניר.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: אז אני מבקשת שגם פה אתם תתייחסו גם לגבי הנושא של הארנונה, תמריצים לארנונה של בנייה לעידוד תעשייה מעל 10,000 מטר.

מירי רגב: ואתם גם תדברו על התחדשות עירונית, על תמ"א 38 ופינוי ובינוי.

מירי רגב: על החריגה של לוד מהעניין הזה.

מירי רגב: ומר דן להב, קיבלת פה הרבה מחמאות.

מירי רגב: תלווה את המהלך הזה מטעם משרד ראש הממשלה.

<דן להב: אנחנו - - -

מירי רגב: אבל יש כאן היבטים שאפשר לעשות אותם.

מירי רגב: גם גדעון בעד, וגם שר האוצר בעד.

מירי רגב: עכשיו צריך רק לסגור את הקצוות.

מירי רגב: עכשיו, בסגירת הקצוות זה הדבר לכאורה שצריך להיות הכי פשוט, כי כשנקבעה מדיניות צריך רק לבצע אותה.

מירי רגב: אז את סגירת קצוות האלה נעשה.

מירי רגב: ותבואו מוכנים בתחילת מארס.

מירי רגב: לפני הפגרה יהיה כאן דיון שני עם תוצרים.

מירי רגב: עכשיו אנחנו עוברים לחבר הכנסת אריאל אטיאס.

אריאל אטיאס: אני מודה לך שאת נותנת לי את האפשרות לדבר.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס בכמה מילים על מה שקורה בלוד, קו נטוי אחיסמך: הממשלה הקודמת קיבלה מספר החלטות – חלקן בוצעו, חלקן לא בוצעו – לחזק את העיר לוד.

אריאל אטיאס: החיזוק של העיר לוד התבטא בזה שמשרדי ממשלה העבירו תקציבים לפיתוח של העיר.

אריאל אטיאס: והדבר שגורם הכי הרבה לפיתוח של עיר זה שיש שם בנייה חדשה.

אריאל אטיאס: כשאין בנייה חדשה אז מתחילים להתעסק בכל מיני פרויקטים קטנים.

אריאל אטיאס: היקף של אלפי יחידות דיור – אין דבר שיותר מחזק את העיר.

אריאל אטיאס: כשיש דירות יש כסף לפיתוח, מגיעים אנשים חדשים, מגיעים עסקים, וכל העסק מתחדש.

אריאל אטיאס: ואני לא רוצה לדבר בכלל על סוג האוכלוסייה, ויהודים, וערבים, וכל הערבוב שקורה שם.

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי לעניין.

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים עכשיו כאזרחי מדינת ישראל.

אריאל אטיאס: ההיסטוריה של אחיסמך: תכננו אותה בצורה מסוימת.

אריאל אטיאס: ניסו לשווק אותה מספר פעמים ללא דורש.

אריאל אטיאס: פשוט היו מכרזים שמשרד הבינוי והשיכון עשה, ואף אחד לא לקח אותם.

אריאל אטיאס: בשנת 2006 קנו מהיישוב יזמים פרטיים – לא קשור למדינה, ולא קשור למכרזים שהיו בשנת 2006 כשאני בכלל הייתי במשרד התקשורת.

מירי רגב: אתה מייצג את היזמים?

אריאל אטיאס: אני לא יודע מי מייצג.

אריאל אטיאס: אני נותן היסטוריה כמי שעסק בתחום הזה ומכיר אותו על בוריו, ואני אומר מה המצב היום.

אריאל אטיאס: לא יודע מי היזמים, זה גם לא מעניין.

אריאל אטיאס: בשנת 2006 קנו קרקע פרטית, יזמים שקנו 1,200 יחידות דיור.

אריאל אטיאס: אחרי שהם גמרו לקנות, עכשיו צריך לעשות תכנון של כל האזור.

אריאל אטיאס: ביקשנו מהוועדה הקרואה הקודמת, שהייתה ועדה קרואה, לא של מר מאיר ניצן, של הקודם שלו, - -

<קריאה: של מר אילן הררי.

אריאל אטיאס: מר אילן הררי, שהם יעשו תכנון.

אריאל אטיאס: ודיונים, ודיונים, ודיונים.

אריאל אטיאס: ולהזכיר לכם שהימים הם ימים שהמדינה משוועת להתחלות בנייה, ליחידות דיור, בוודאי באזורי הביקוש, לפני שבכלל מדברים על לוד, אם מחזקים אותה או לא.

אריאל אטיאס: כל קרקע באזורי הביקוש זה מוצר נדרש שרוצים לשווק אותה, ועדיין לא יודעים מי האוכלוסייה בכלל.

אריאל אטיאס: קודם כל להתעסק בתכנון.

אריאל אטיאס: במשך שנה כדררו אותנו הלוך ושוב.

אריאל אטיאס: אני אישית הייתי מספר פעמים בעירייה, והם באו אלינו, ודיונים, וסיכום לא סיכום, ולא קרה שום דבר.

אריאל אטיאס: מתי התחיל לקרות משהו?

אריאל אטיאס: מתי שהגיע מר מאיר ניצן, שהוא היה ראש עיריית ראשון לציון, והוא לקח את העניינים לידיים, והוא אמר: אני רוצה כאן בנייה.

אריאל אטיאס: לא מעניין אותי מי ומה, אני רוצה כאן בנייה.

אריאל אטיאס: רשות מקרקעי ישראל הציעה שמשרד הבינוי והשיכון יבצע את התכנון ויעשה מה שנקרא תכנית צל, שהיא מסדרת, פחות או יותר, אזור של למעלה מ-3,000 יחידות דיור, לפני התוספות של שבס שיכולות להגיע היום ל-4,000 יחידות.

אריאל אטיאס: גמרו את כל התכנון, עשו תכנית צל, ויצאנו למכרזים.

אריאל אטיאס: במכרזים האלה זכו יזמים.

אריאל אטיאס: היזמים האלה שזכו צריכים לקדם את התכנית.

אריאל אטיאס: היזמים האלה מכרו כבר, לפחות ברמה של קבוצות רכישה, את רוב יחידות הדיור.

אריאל אטיאס: זוגות צעירים שמו שם ושילמו את מיטב כספם.

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי מי זה האוכלוסייה.

אריאל אטיאס: אנחנו לא מוכרים - - -

<אלי סער: במקרה כולם חרדים.

<אלי סער: במקרה, במקרה.

אריאל אטיאס: אני אענה לך על "המקרה".

אריאל אטיאס: אנחנו לא מוכרים דירות לאזרחים.

אריאל אטיאס: אנחנו מוכרים קרקע ליזמים.

אריאל אטיאס: זה מה שהיה בחריש, זה מה שהיה בבית שמש, זה קורה במודיעין, זה קורה בראש העין, זה קורה בגבעתיים, בהרצליה, בכל מדינת ישראל.

אריאל אטיאס: משרד הבינוי והשיכון ורשות מקרקעי ישראל עושים מכרז ליזם.

אריאל אטיאס: היזם מוכר למי שהוא רוצה, והוא מוכר למי שמשלם.

אריאל אטיאס: מי שרוצה שישלם ונראה שיבוא לשם.

אריאל אטיאס: כל הסיפור והאגדה הזאת, שזה קשור לאוכלוסייה כזו או אחרת, בסוף ראינו מה שקרה גם בחריש, זה קורה בכל הערים האחרות.

אריאל אטיאס: אתה כמדינה עושה מכרז לכל המרבה במחיר – אני לא אוהב את השיטה הזאת, אבל זו השיטה שנהוגה היום – והיזם מוכר למי שהוא רוצה, וככה זה עובד.

אריאל אטיאס: עכשיו, מה קורה מאז?

אריאל אטיאס: עד היום הזה ראש העיר החדש, אדוני, למיטב ידיעתי, לא חותם על תכנית הצל להפקדה, והדבר הזה גורם לשני דברים: קודם כל, גורם לנזק עצום לזוגות צעירים.

אריאל אטיאס: אני חושב, סליחה שאני אומר לך, שאתה פועל בחוסר סמכות, כי יש לך, גם מטעם משרד הפנים, ככל שהוא יראה שזה מוגזם, ואם ילכו נגדך או לבג"ץ, אני לא יודע.

אריאל אטיאס: יכולים לקחת לך את הסמכות הזאת.

אריאל אטיאס: אני לא יודע אם אתה יודע את זה, אבל אם אתה לא יודע אז תדע את זה, ואני גם אתן לך את הסעיף.

אריאל אטיאס: יכולים לקחת לך את הסמכות שאתה לא תיתן כאן היתרי בנייה.

אריאל אטיאס: אין לך שום סמכות לעכב זוגות צעירים ששמו את מיטב כספם, עשרות אלפי שקלים, כבר שנתיים מחכים, והבטיחו להם איזשהו תהליך מסוים.

אריאל אטיאס: באה יד שנייה ויד שמאל של המדינה – מה הם אשמים?

אריאל אטיאס: אנשים באו, משרד הבינוי והשיכון פעל בסמכות, עשה מכרז, קנו את זה יזמים.

אריאל אטיאס: מה, עדיף שיגורו שם, אני לא רוצה להגיד מי?

אריאל אטיאס: מה קרה?

אריאל אטיאס: מה היה עד היום?

אריאל אטיאס: זה מה שאני מתייחס.

ישראל אייכלר: אולי הם מעדיפים שיהיו שם ערבים בלוד ולא חרדים.

אריאל אטיאס: יכול להיות.

אריאל אטיאס: אני לא נכנס לעניין הזה - - -

<קריאות: - - -

<אלווירה קוליכמן: לא מתייחסים כרגע - - -

<רפאל קטשווילי: הוא היה שר הבינוי והשיכון, מה הוא עשה?

<רפאל קטשווילי: - - - הוא היה שר הבינוי והשיכון, מה הוא עשה?

<רפאל קטשווילי: לא בא אף פעם ללוד.

<רפאל קטשווילי: הוא היה שר הבינוי והשיכון - - -

מירי רגב: שקט, חברים.

מירי רגב: חברים, אתם כולכם תוכלו להתייחס.

מירי רגב: אני רוצה להגיד: הדיון היום הוא לא על שכונת אחיסמך.

אריאל אטיאס: חברים יקרים, אני אשלים את דבריי.

אריאל אטיאס: תנו לי להשלים את דבריי, אני מדבר רק על עובדות.

אריאל אטיאס: אני לא אומר כאן שום תיאוריות.

<אלווירה קוליכמן: גם אנחנו מדברים על עובדות.

<רפאל קטשוילי: אבל אנחנו - - - ממה שאתה - - - שר הבינוי והשיכון, לא עשית כלום.

<אלווירה קוליכמן: אנחנו יושבי העיר ומדברים בעובדות.

מירי רגב: חברים, לא, אני לא מוכנה שתדברו ככה אל חבר כנסת.

אריאל אטיאס: רבותיי, העובדות הן מאוד פשוטות: אנחנו עשינו מכרזים בכל רחבי המדינה בתקופתי ל-140,000 יחידות דיור ליזמים, לא לאזרחים.

אריאל אטיאס: האזרח לא מתמודד במכרז, הוא קונה מיזם.

אריאל אטיאס: והשוק חופשי ופתוח.

אריאל אטיאס: זו עובדה, זו לא איזו תיאוריה שאני אומר לכם.

אריאל אטיאס: זה נתקף בבג"צים בגלל כל מיני כתבים וכל מיני סיפורים ולא יצא מזה שום דבר, כי המכרז הוא מכרז פתוח ושקוף לפי החוק, והיזם שמציע את המחיר זכה, ומוכר למי שהוא רוצה.

אריאל אטיאס: ואני חושב שזה לא נכון, אדוני ראש העיר, לעכב את תכנית הצל ולבקש מהיזמים שימכרו לגרעין התורני, ואז אתה תיתן תכנית צל ולא תיתן תכנית צל – הכול ידוע ומפורסם, וזה דבר לא נכון לעשות את זה.

אריאל אטיאס: כי אתה כראש עיר, הדבר שהכי יקדם את העיר שלך שתהיה שם בנייה.

אריאל אטיאס: וזה שתעכב את הבנייה, אתה תעכב את זה לזמן מסוים, אבל אתה פועל בחוסר סמכות ובחוסר תום לב.

אריאל אטיאס: ואני מצטער להגיד לך את זה, כי זה דבר שכבר מזמן-מזמן-מזמן היה צריך להיגמר, שיהיו שם היתרי בנייה, שאנשים יגורו שם, ויפתחו את העיר.

אריאל אטיאס: אתה מקבל שם תקציבי פיתוח.

אריאל אטיאס: משרד הבינוי והשיכון השתתף שם בהרבה מאוד כסף בעבודה שהוא כבר עשה, וכל העסק הזה מעכב, גברתי.

אריאל אטיאס: 4,000 יחידות דיור באזורי הביקוש מתעכבים בגלל שיקולים פוליטיים, אני חייב להגיד את זה.

מירי רגב: משרד הבינוי והשיכון פה, נכון?

<טימור מגרלי: אכן.

מירי רגב: אכן.

מירי רגב: אני רוצה שתיכף אתה גם תתייחס לסוגיה הזאת של אחיסמך.

מירי רגב: ראש העיר התייחס לזה ואמר:

מירי רגב: אני לא מתנגד לשכונת אחיסמך, אני רק רוצה שקודם כל יחזקו את העיר.

מירי רגב: אני לא יכול להיות עם שליש חרדים, שליש ערבים, והעיר הזאת הולכת ונופלת.

מירי רגב: אני מבקש שיחזקו את העיר, יביאו תעשייה - - -

אריאל אטיאס: איך יחזקו אותה?

אריאל אטיאס: אני רוצה לדעת, איך יחזקו אותה?

מירי רגב: הוא אמר - - -

אריאל אטיאס: אבל למה זה רלוונטי?

אריאל אטיאס: אפשר לעשות את זה במקביל.

אריאל אטיאס: למה זה רלוונטי?

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אז הוא רוצה - - -

אריאל אטיאס: נניח שהוא לא יחתום על היתר בנייה, אז תהיה שם תעסוקה?

אריאל אטיאס: למה זה רלוונטי?

מירי רגב: חבר הכנסת אריאל אטיאס, קודם כל הוא צריך לפעול על פי החוק והוא פועל על פי החוק.

אריאל אטיאס: על פי החוק הוא לא יכול לעכב בנייה.

מירי רגב: אבל הוא גם אומר: אני דואג לאינטרס הציבורי של העיר.

מירי רגב: אז הוא אומר דבר מאוד פשוט: אני רוצה אותם.

מירי רגב: אני רוצה אותם שם, אבל אני רוצה אותם שם במינון ובאיזון הנכון עם אוכלוסייה נוספת.

מירי רגב: אם יבוא עכשיו מר דן להב לדוגמה - - -

משה גפני: מה הוא - - -

אריאל אטיאס: ראש עיר לא קובע - - - אוכלוסייה, אני כופר בדבר הזה.

אריאל אטיאס: ראש עיר, העבודה שלו זה לפתח את העיר ולא לתקוע.

<יאיר רביבו: תגיד, אז למה - - - חרדית?

אריאל אטיאס: איך?

<יאיר רביבו: למה ברמת השרון אין שכונה חרדית?

אריאל אטיאס: בגלל שזה יקר ולכן הם לא באים לשם.

אריאל אטיאס: כי זה עולה הרבה כסף.

אריאל אטיאס: מה זה למה?

<יאיר רביבו: למה - - - שכונה חרדית?

<יאיר רביבו: אתמול אמר לי מר שמעון לנקרי באירוע - - - למה?

<יאיר רביבו: זה לא - - -

אריאל אטיאס: איזה מין דבר זה?

אריאל אטיאס: מה זו השנאה הזאת?

<אלווירה קוליכמן: מה קשור?

אריאל אטיאס: זו רק שנאה.

אריאל אטיאס: אין בזה שום דבר אחר.

<יאיר רביבו: - - - שנאה.

אריאל אטיאס: כוחות השוק קובעים מי גר – איפה.

אריאל אטיאס: לא ראש העיר קובע.

אריאל אטיאס: זה הכול.

<יאיר רביבו: - - -

<אלי סער: אולי יש פה איזה - - - דווקא - - - החרדי.

מירי רגב: אבל יש לי פתרון נהדר לזה.

מירי רגב: אבל יש לי פתרון.

אריאל אטיאס: כוחות השוק קובעים.

אריאל אטיאס: זה הכול.

<יאיר רביבו: מבקר המדינה קבע שאתה התערבת התערבות בוטה במשרד - - -

אריאל אטיאס: ומבקר המדינה לא – אתה משקר, הוא לא אמר במכרזים.

<יאיר רביבו: - - - הוא קבע - - -

אריאל אטיאס: הוא לא אמר במכרזים.

<יאיר רביבו: - - -

אריאל אטיאס: הוא לא אמר במוכרזים.

<יאיר רביבו: הוא אמר - - -

אריאל אטיאס: אני אגיד לך מה הוא אמר.

<יאיר רביבו: מה הוא אמר?

אריאל אטיאס: מאחר ומבקר המדינה טען שהיזמים או העירייה היו צריכים לעשות את התכנון לתכנית הצל ולא משרד הבינוי והשיכון.

<יאיר רביבו: ממש לא.

<יאיר רביבו: ממש לא.

<יאיר רביבו: כיוונת - - -

אריאל אטיאס: ככתבו וכלשונו.

אריאל אטיאס: תאמין לי, אני מכיר את זה בעל פה.

<יאיר רביבו: אתה כיוונת לאוכלוסייה - - -

אריאל אטיאס: תאמין לי שאני מכיר את התכנית בעל פה.

אריאל אטיאס: אבל אתה כראש עיר מועל בתפקידך חודשיים או שלושה אחרי שנכנסת - -

<יאיר רביבו: ממש לא.

<יאיר רביבו: ממש לא.

אריאל אטיאס: - - בשביל שאתה נגד חרדים.

<יאיר רביבו: - - -

אריאל אטיאס: אתה פועל בחוסר סמכות.

<יאיר רביבו: סליחה, אתה נגד חרדים.

אריאל אטיאס: רואים שאתה בעד.

<יאיר רביבו: אתה נגד חרדים.

<יאיר רביבו: אתה יודע מה אמר חבר הכנסת אלי ישי?

אריאל אטיאס: מה זה משנה מה הוא אמר?

אריאל אטיאס: מה זה משנה מה הוא אמר?

<יאיר רביבו: חברך לסיעה, חבר הכנסת אלי ישי, שאלו אותו: למה אתה לא עושה בית שמש חרדית ובית שמש חילונית?

<יאיר רביבו: אתה יודע מה הוא אמר?

<יאיר רביבו: חייבים את החילונים החזקים כדי להתבסס.

<יאיר רביבו: בוא, אני אתן לך דוגמה - - -

משה גפני: אבל מה זה הדבר הזה?

משה גפני: עם כל - - -

אריאל אטיאס: - - -

<יאיר רביבו: - - -

משה גפני: יש חברי כנסת.

משה גפני: מה זה?

<יאיר רביבו: בבקשה.

<יאיר רביבו: הוא אמר שאני נגד - - -

אריאל אטיאס: הנה, יצא המרצע מהשק: הוא אמר שהוא לא רוצה שיהיו הרבה חרדים בלוד.

מירי רגב: הוא לא אמר.

מירי רגב: הוא לא אמר את זה.

<אלי סער: לא נכון.

<אלי סער: הוא לא אמר את זה.

<יאיר רביבו: - - - יותר ממך.

<יאיר רביבו: ואתם רוצים לשים אותם אחר כך בלי גני ילדים, שיהיו - - -

מירי רגב: מר יאיר רביבו, הבנתי את מה שאתה אומר, ואני רוצה רגע, יש לי איזה פתרון, - -

<יאיר רביבו: לא, כי אני לא רוצה שיגידו - - - לחרדים.

מירי רגב: - - בשיתוף לשכת ראש הממשלה, ומשרדי הבינוי והשיכון והפנים.

מירי רגב: תיכף, יש לי איזה פתרון, ונראה איך אנחנו הולכים אליו.

מירי רגב: אתה תהיה ערני, מר דן להב.

<דן להב: אני ערני אבל משרד ראש הממשלה לא יעסוק - - -.

<דן להב: יש לזה ועדות מסודרות - - -

מירי רגב: שנייה, אל תדאג, הכול יהיה בסדר.

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

מירי רגב: ומשרד הבינוי והשיכון, תן לי תשובה לגבי אחיסמך.

<אלי סער: - - -

<יאיר רביבו: אפשר לעשות דיון על אחיסמך, כי זה לא הדיון.

מירי רגב: לא, זה לא הדיון, אבל אני נותנת להם להתבטא.

אריאל אטיאס: סליחה, הדיון על אחיסמך מזרים הרבה כסף לעיר ומשנה את הפנים שלה.

מירי רגב: מאה אחוז, אבל הדיון היום הוא לא על אחיסמך.

מירי רגב: הדיון היום הוא לא על אחיסמך.

מירי רגב: הדיון היום הוא על לוד.

<יאיר רביבו: - - -

אריאל אטיאס: הרבה מאוד כסף.

<יאיר רביבו: אני לא יודע איזה - - -

אריאל אטיאס: אתה ממש לא יודע.

אריאל אטיאס: אתה - - -

<אלי סער: - - - אבל זה מחד.

<אלי סער: מאידך - - - מקודם ראש העיר, מחר - - -

מירי רגב: אנחנו ניתן לכל חברי הכנסת.

מירי רגב: כל חברי הכנסת יכולים לדבר.

מירי רגב: כל חבר כנסת יוכל לדבר, ואנחנו נסכם את הדיון.

מירי רגב: הדיון הזה הוא לא על אחיסמך, אבל אחיסמך הוא חלק מלוד, והם רוצים להתייחס לזה.

<אלי סער: לא, כי מציגים אותנו כאילו אנחנו פה שונאי חרדים.

<אלי סער: חס וחלילה.

משה גפני: ממש לא.

<אלי סער: - - - יש שני בנים חרדים.

<אלי סער: אנחנו לא נגד חרדים, אנחנו רוצים אותם.

אריאל אטיאס: אני לא הבנתי, את יכולה להגיד לי מי האדון שמנהל איתי דיון?

מירי רגב: סגן ראש העיר.

אריאל אטיאס: סגן ראש העיר, עם כל הכבוד לך, זה מה שאתם עושים בפועל.

דוד אזולאי: מר אלי סער, אני שמעתי מה שאמר ראש העיר בפתיחת דבריו.

דוד אזולאי: אז כדאי שתשים לב - - -

<אלי סער: בסדר, אבל הוא לא היה פה.

<אלי סער: הוא לא היה פה.

דוד אזולאי: מר אלי סער, אנחנו מכירים קצת, לא הרבה.

דוד אזולאי: מכירים קצת.

מירי רגב: מר אלי סער, אז הוא לא היה פה, ולכן ראש העיר ישמיע את זה שוב, ואנחנו נסכם את הדיון.

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

מירי רגב: כן.

משה גפני: גברתי יושבת הראש, אם אפשר.

משה גפני: אני מלווה את לוד בתפקידים שלי בכנסת הרבה מאוד שנים.

משה גפני: אני גם לפני הרבה שנים הייתי יושב ראש ועדת הפנים, בתקופה שמר בני רגב היה ראש העיר.

משה גפני: עשיתי כמה דברים.

משה גפני: לא הרבה, אבל עשיתי כמה דברים בשביל העיר הזאת.

משה גפני: עשיתי בשביל העיר הזאת גם בהיותי יושב ראש ועדת הכספים וחבר בוועדות השונות.

משה גפני: מבחינתי, לוד הייתה עדיפה בכל קנה מידה.

משה גפני: עיר במרכז הארץ, שלא התקדמה במשך כל השנים בגלל הרבה סיבות של בירוקרטיה.

משה גפני: ראשי ערים שניסו לפרוץ דרך, ולכאורה היו יכולים אם הממשלה לא הייתה אטומה.

משה גפני: אני שומע פה את הפקידים, הפקידים - - -

זבולון כלפה: הממשלות.

משה גפני: הממשלות, הממשלות, כן.

משה גפני: לא דיברתי.

משה גפני: על הממשלה הזאת, הנוכחית, יש לי הרבה מאוד דברים, אני לא צריך להכניס לה גם את לוד.

משה גפני: היא לא עושה דברים טובים - - -

מירי רגב: כי אתה בסדר בלוד, אז מה שטוב צריך להגיד טוב.

משה גפני: בסדר, בסדר, בסדר, תגידי מה שאת רוצה – בלוד אין פריצת דרך.

משה גפני: נכון להיום אין פריצת דרך.

משה גפני: זה שלא רוצים להכניס אותה למפת אזורי העדיפות הלאומית, הסיבה היא נורא פשוטה: מפת אזורי העדיפות הלאומית זה כסף.

משה גפני: יכולים להגיד עד מחר שזה לא כסף.

משה גפני: זה כסף.

משה גפני: רק לא רוצים לעשות את זה מכיוון שממשלת ישראל לא רוצה להיכנס לתוך העניין בגלל שיצטרכו להשאיר חלק מהערים בחוץ, וחלק מהערים עומדים בראשן חברי מרכז ליכוד, ולכן הממשלה לא - - -

מירי רגב: אני מוחה על הדברים האלה.

משה גפני: תמחי.

מירי רגב: לטובת הפרוטוקול, אני מוחה על הדברים האלה.

מירי רגב: בוא נתייחס לעצם העניין עצמו.

משה גפני: אני מצטער, אני לא הולך להגיד רק מה שאת רוצה.

משה גפני: חלק מהדברים אני אגיד מה שאת רוצה - - -

מירי רגב: אוקיי, אז אני מוחה.

מירי רגב: אבל אני בכל זאת מוחה כיושבת ראש הוועדה, אני מוחה על עצם העניין.

משה גפני: אבל גברתי יושבת הראש, יש לי חסינות.

מירי רגב: אוקיי.

משה גפני: ואני אומר לכם שתדעו, שלא תהיה אי הבנה בעניין הזה: אני קיבלתי החלטה כיושב ראש ועדת הכספים שמפת העדיפות תהיה לא רק מפה של ריחוק ממרכז הארץ, אלא גם המפה הסוציו-אקונומית, שזה נושא שעומד לדיון.

משה גפני: אמרו לי גורמים רשמיים בממשלה: יש לנו בעיה להעביר את מפת אזורי העדיפות הלאומית בגלל שעל פי החלטת הבג"ץ חלק מהערים שבהן יש חברי מרכז ליכוד יהיו מחוץ למפה.

משה גפני: את יכולה למחות על זה.

<יאיר רביבו: אני חבר מרכז ליכוד ואני בחוץ.

משה גפני: וצריך לשנות, לצאת מהריבוע הזה.

משה גפני: אם שמתם לב, גם עכשיו, בדיונים שהתקיימו, עוד לפני שמקיימים את הדיונים האמיתיים, אף אחד ממשרדי הממשלה לא אמר שיש איזשהו דבר, להוציא את התקציבים הצבועים – בסדר, אני גם את זה מכיר.

משה גפני: לא אמר שום דבר: לא במדיניות המיסים מעבר למדיניות הארצית; לא במדיניות שנוגעת לרשויות המקומיות של הגבולות וכל מה שנלווה לעניין הזה, שיש לזה משמעות מאוד רבה בלוד.

משה גפני: אף אחד לא אמר שום דבר פורץ דרך.

משה גפני: לא אמרו איזשהו נושא, להוציא את העובדה שראש הממשלה ביקר שם חמש פעמים, נדמה לי.

משה גפני: אם אני טעיתי בפעם אחת אז אני מתנצל בפני ראש הממשלה.

משה גפני: חוץ מזה לא נעשה דבר בעניין הזה, וזו האמת.

משה גפני: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם: הדיון הוא על לוד, ואחיסמך הוא חלק מלוד.

משה גפני: אני לא נעלבתי ממה שאמרת, אדוני ראש העיר.

משה גפני: אני לא הכרתי אותך קודם.

משה גפני: אני ביקשתי מחברת הכנסת מירי רגב שתסדר לי פגישה איתך, אבל היא אמרה: תבוא לישיבה אז תראה את ראש העיר, תראה שהוא איש נחמד.

<קריאות: - - -

משה גפני: על כל פנים, אני הייתי באמצע שאמרתי שביקשתי את הפגישה הזאת.

משה גפני: אמרת לי, תבוא לישיבה, אתה תראה שהוא ראש עיר נחמד.

משה גפני: בסדר, אז אני באתי ואני מבקש לומר שני משפטים לגבי הנושא של אחיסמך: אני לא מקבל את הגישה הזאת שהציבור החרדי הוא ברמה נמוכה, ומצבו הסוציו-אקונומי הוא כזה שהוא יגרום לבעיות בלוד.

משה גפני: אני לא חושב שזה נכון.

משה גפני: אני חושב שזו השקפת עולם מוטעית לחלוטין.

משה גפני: אני חושב שיכולים לתרום, אבל זה גם לא רלוונטי.

משה גפני: הדיון הזה הוא דיון שלא מכבד את לוד, לא מכבד אותך, אדוני ראש העיר, מסיבה נורא פשוטה: לא היה מעולם תופעה כמו שקורית עכשיו.

משה גפני: היה.

משה גפני: ראשי עיר תכננו שתבוא אוכלוסייה.

משה גפני: תכננו, לא אמרו את זה.

משה גפני: תכננו שיבואו אוכלוסיות מהסוג הזה ואוכלוסיות מהסוג האחר.

משה גפני: לא אמרו שלא מקבלים אתיופים בעיר מסוימת, תכננו שהם לא יבואו.

משה גפני: וכשתפסנו את זה היה דיון נורא ואיום.

משה גפני: לא רוצה להזכיר את שם העיר, הוא לא ראש עיר היום.

משה גפני: וכשלוקחים קבוצה באוכלוסייה אפשר לתכנן.

משה גפני: ראש עיר חכם נוהג בתבונה.

משה גפני: המקרה של לוד הוא משהו אחר לגמרי.

משה גפני: מדובר על משפחות שהוא לא מכיר מדיניות, הוא לא יודע שום דבר.

משה גפני: אמרו לו: תשמע, זאת קרקע פרטית, כמו שאמר חבר הכנסת אריאל אטיאס.

משה גפני: זאת קרקע פרטית.

משה גפני: אנחנו שילמנו על זה כסף.

משה גפני: באו יזמים – אני חושב שהם לא חרדים – ואמרו למשפחות שונות - - -

<אלי סער: כולם חרדים.

משה גפני: היזמים לא.

משה גפני: היזמים.

<אלי סער: תושבים - - - תושבים - - -

משה גפני: בסדר, למה אתה?

משה גפני: אני המשפחה.

<אלי סער: מלמלתי ביני לבין עצמי.

משה גפני: לא, לא, אל תמלמל, בגלל שתחשוב שזה הבן שלך.

<אלי סער: הם גם רוצים להיות שם, תאמין לי.

אריאל אטיאס: את השנאה שנובעת פה אני רואה כבר.

משה גפני: אני זוג צעיר.

משה גפני: שילמתי 400,000 שקל.

משה גפני: שילמתי.

משה גפני: אין לי כסף.

משה גפני: אני לא משפחה עשירה.

משה גפני: אני לא יכול לקנות במגדלי אקירוב.

משה גפני: כמוני רבים מאוד, שילמו את הכסף.

משה גפני: הם צריכים להתחיל לבנות.

משה גפני: עברו את כל האישורים – מסכת ייסורים בירוקרטית כפי שכולם מכירים ועוד יותר.

משה גפני: הגיע לשלב שבו ראש העיר צריך לחתום.

משה גפני: זה השלב.

משה גפני: אם לא היו בחירות וראש העיר הזה לא היה נבחר, עדיין הייתה ועדה קרואה, הם היו יכולים לממש את הכסף שלהם.

משה גפני: עכשיו, נבחר ראש עיר, וראש העיר אומר:

משה גפני: אני עכשיו רוצה לבחון את העניין.

משה גפני: נחכה עד שאנחנו נצליח להביא סטודנטים, יוצאי צבא, ואוכלוסיות אחרות - - -

אריאל אטיאס: גרעין תורני.

אריאל אטיאס: תקרא לילד בשמו.

משה גפני: וגרעין תורני.

אריאל אטיאס: גרעין תורני.

משה גפני: לא חשוב.

אריאל אטיאס: זה חשוב כי זה העובדות.

משה גפני: אבל חבר הכנסת אריאל אטיאס, תן לי להגיד רק את הדברים שלי.

משה גפני: אומרים לזוג הצעיר הזה: אין לך דירה.

משה גפני: אני מצטער מאוד.

משה גפני: תחכה חצי שנה, שנה, שנתיים, עשר שנים, עד שאנחנו נהפוך את לוד למשהו אחר, שיהיו שם כל הקבוצות שעליהן אני מדבר.

משה גפני: בינתיים, תפשוט את הרגל.

משה גפני: אתה, הזוג הצעיר, תסתכל לו בעיניים, ותגיד לו: אני עכשיו מתכנן את לוד.

משה גפני: נכון שעברת את כל הבירוקרטיה, נכון שקיבלת את כל האישורים, נכון שרשות מקרקעי ישראל אומר שצריך לגמור את זה, נכון שמשרד הפנים אומר שצריך לאשר את זה, נכון שכל המדינה אומרת שעל פי החוקים התכנוניים והאישורים הנדרשים הכול נמצא, אבל ראש העיר לא רוצה לחתום מסיבת מדיניות שיכול להיות שהיא נכונה, לא נכונה – לא נכנס איתו לאידיאולוגיה.

משה גפני: אני רק מבקש, אדוני ראש העיר: תסתכל לאנשים האלה בעיניים, ותגיד להם את מה שאמרת כאן.

משה גפני: אני לא מתווכח איתך על הרמה - - -

<יאיר רביבו: אתה יודע איזה פופוליסטי להגיד שאנשים שקנו בלי היתר בנייה, שמו כספם על קרן הצבי, זה פופוליסטי - - -

אריאל אטיאס: זה לא פופוליסטי, זה העולם של קבוצות רכישה.

אריאל אטיאס: זה מעוגן בחוק.

אריאל אטיאס: זו לא הבעיה של - - -

<קריאות: - - -

<יאיר רביבו: קבוצות רכישה זה סיכון.

<יאיר רביבו: זה סיכון.

<יאיר רביבו: מה זה קבוצת רכישה?

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, משפט סיכום.

משה גפני: משפט הסיכום הוא: אדוני ראש העיר, אתה יכול לתכנן את העיר.

משה גפני: אנחנו נעזור לך בדבר הזה, זה בסדר גמור.

משה גפני: אתה לא יכול לעמוד מול אנשים בחברה דמוקרטית.

משה גפני: אתה לא יכול לעמוד מול אנשים שהמדינה אמרה להם באמצעות החקיקה, ובאמצעות התכנון, ובאמצעות האישורים: אתם יכולים להשקיע את הכסף, אנחנו הולכים לתהליך כזה וכזה.

משה גפני: ואמרו לי את זה גם כן.

משה גפני: בסופו של דבר - - -

מירי רגב: נלך לבית משפט.

משה גפני: מי?

משה גפני: לא.

מירי רגב: הם יכולים ללכת לבית המשפט.

משה גפני: אני לא אמרתי בית משפט.

משה גפני: אני הזכרתי את המילים בית משפט?

מירי רגב: אבל אני אומרת שהם יכולים ללכת לבית המשפט.

<יאיר רביבו: חבריי, יש לי הצעה אופרטיבית, יש פה אנשים ממשרד האוצר: בואו, קחו את השכונה, תעשו סכום אפס.

<יאיר רביבו: תגידו כמה - - -

משה גפני: אני - - -

<יאיר רביבו: רגע, רגע, תן לי, תן לי משפט.

משה גפני: לא רוצה.

<יאיר רביבו: תן לי משפט.

משה גפני: אני לא רוצה.

<יאיר רביבו: למה - - -

משה גפני: אני אגיד לך למה.

משה גפני: אני אגיד לך למה.

<יאיר רביבו: אתה יודע שמשפחה חדשה, ערבית או חרדית, מייצרת 10,000 שקל - - -

ישראל אייכלר: אתה משפחה חלשה, הגעתם כעולים חדשים - - -

אריאל אטיאס: מה זה האפרטהייד הזה?

אריאל אטיאס: אתה מדבר כמו אפרטהייד.

<יאיר רביבו: כן?

<יאיר רביבו: זה לא אפרטהייד.

<יאיר רביבו: - - - למה - - - מסוציו-אקונומי 1?

<יאיר רביבו: למה - - - את זה 2?

<יאיר רביבו: למה זה כזה חלש?

<יאיר רביבו: אבל זה עובדתי.

אריאל אטיאס: - - - כי היא כבר קנתה.

אריאל אטיאס: כי היא כבר קנתה.

אריאל אטיאס: מה זה צריך להיות הדבר הזה?

אריאל אטיאס: מה שאתה אומר, ראש העיר, אתה אומר משהו מאוד פשוט: אתה אומר אפרטהייד לחרדים או לחלשים או לערבים.

אריאל אטיאס: ככה אתה מדבר.

אריאל אטיאס: - - - את הדירות.

אריאל אטיאס: לאנשים שקנו את הדירות.

<יאיר רביבו: חבר הכנסת אריאל אטיאס, אני יודע שפעלת שאני לא אבחר, והיה לך מאוד חשוב שאני לא אבחר.

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי.

<יאיר רביבו: - - - במועמד מולי.

אריאל אטיאס: אני לא מכיר אותך בכלל - - - מה זה רלוונטי?

<יאיר רביבו: זה רלוונטי כי אתה - - -

<קריאות: - - -

אריאל אטיאס: גם ישראל ביתנו תמכו במועמד שמולך, מה זה רלוונטי בכלל?

<יאיר רביבו: תקשיב, הציבור ששלח אותי ידע בדיוק מה העמדות שלי.

<אלווירה קוליכמן: גם לישראל ביתנו יש אמירה לגבי אחיסמך.

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי מי תמך – איפה.

<אלווירה קוליכמן: אנחנו מדברים על ישראל ביתנו.

<אלווירה קוליכמן: יש לנו אמירה - - -

<יאיר רביבו: מי ששלח אותי - - -

אריאל אטיאס: זה לא רלוונטי.

אריאל אטיאס: אתה פועל בחוסר סמכות.

אריאל אטיאס: זה הכול.

<יאיר רביבו: אל תיקח - - -

אריאל אטיאס: ראש עיר אומר: אני לא רוצה אוכלוסייה שקנו פה דירות?

<יאיר רביבו: אני רוצה אותם מאוד.

<יאיר רביבו: קודם כל, איחרת.

<יאיר רביבו: לא באת בתחילת הדיון, לא שמעת - - -

אריאל אטיאס: כמה שנים - - - תכנית הצל כי אתה לא עצרת?

<יאיר רביבו: אני לא אחתום על - - -

אריאל אטיאס: זה הדבר.

<יאיר רביבו: תגיד לי, אתה תבוא עוד עשר שנים, תגיד לי: 100 מיליון שקל גירעון, מה קרה?

<יאיר רביבו: אתה תעזור לי? אתה תעזור לי?

אריאל אטיאס: מה זה רלוונטי הגירעון?

אריאל אטיאס: - -

<יאיר רביבו: זה רלוונטי - - -

אריאל אטיאס: מדובר באנשים שקנו דירות.

אריאל אטיאס: זוגות צעירים ששילמו כסף.

<יאיר רביבו: תגיד לי, אז מה אם הם שילמו כסף?

<יאיר רביבו: רק על זה אתה מסתכל?

<יאיר רביבו: ניתן להם דירות, לא יהיו גני ילדים, לא תהיה תעסוקה, לא יהיה - - -

אריאל אטיאס: - - - את הזוגות הצעירים - - -

<יאיר רביבו: - - -

אריאל אטיאס: - - - אכפת לך.

אריאל אטיאס: בטח שלא אכפת לך.

אריאל אטיאס: בגלל זה אני פה, כי לי אכפת.

אריאל אטיאס: בגלל זה אני פה.

<יאיר רביבו: אתה מסתכל נדל"ית על עיר?

<יאיר רביבו: אתה מסתכל נדל"ית?

<יאיר רביבו: - - -

אריאל אטיאס: אני מסתכל על זה שראש עיר - - -

<יאיר רביבו: זה לא ייתכן שחברי כנסת מעורבים באינטרסים הכלכליים – מי קנה ומה.

<יאיר רביבו: זה חמור מאוד.

<יאיר רביבו: חמור מאוד.

אריאל אטיאס: חבר כנסת דואג לציבור.

דוד אזולאי: אנחנו כאן - - -

אריאל אטיאס: זה לא אינטרסים - - - לאוכלוסייה הזאת.

אריאל אטיאס: זה הכול.

<יאיר רביבו: - - - זה פוליטי.

<אלווירה קוליכמן: למה לציבור הספציפי - - -

דוד אזולאי: מה שאתה לא עושה אנחנו עושים.

דוד אזולאי: אנחנו דואגים לציבור.

<יאיר רביבו: תגיד, למה בעכו אין שכונה חרדית?

<יאיר רביבו: - - -

דוד אזולאי: אני אגיע לעכו ואני אלמד אותך איך מתנהלת עכו.

דוד אזולאי: לך תלמד איך מנהלים עיר.

<יאיר רביבו: אתמול אמר לי מר שמעון לנקרי שהוא לא ייבחר אם הוא יקים שכונה חרדית בעכו.

דוד אזולאי: אני מציע לך, לך תלמד איך מנהלים עיר מעכו.

אריאל אטיאס: יצא המרצע מהשק.

<אלי סער: שני מרצעים - - -

אריאל אטיאס: יצא המרצע מהשק – איזו גזענות נגד חרדים.

<יאיר רביבו: איזה פופוליזם.

אריאל אטיאס: זה אפרטהייד.

<יאיר רביבו: איזה - - -

אריאל אטיאס: יצא המרצע מהשק.

<יאיר רביבו: איזה - - -, נו.

אריאל אטיאס: מזל - - - אמיתיות.

מירי רגב: מר בני רגב ביקש לדבר.

מירי רגב: ולאחר מכן, משרד הבינוי והשיכון.

<אלי סער: צריך להיות שם - - - קרקע של הצבא היה צריך להיות - - -.

<אלי סער: אתה דאגת שזה יצא משם.

<אלי סער: לזה אתה לא מתייחס בכלל.

<קריאה: אף אחד לא - - -

<אלי סער: מה - - - קרקע של הצבא - - -.

<אלי סער: לזה אתה לא מתייחס בכלל.

משה גפני: אף אחד לא רצה את הקרקע.

<רפאל קטשווילי: אני רוצה לדעת, גברתי יושבת הראש, למה כל ההרכב הזה פתאום תוקפים את לוד?

<רפאל קטשווילי: איזה אינטרס יש להם לתקוף את לוד?

<רפאל קטשווילי: איזה אינטרס יש לכם לתקוף את לוד?

מירי רגב: מר בני רגב, בבקשה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת אם ההורים של מר יאיר רביבו הגיעו ללוד כאנשים עשירים או כמשפחות חלשות.

ישראל אייכלר: זו השאלה.

ישראל אייכלר: תשאל את עצמך.

<אלווירה קוליכמן: - - - חברי המועצה יגיבו.

<אלווירה קוליכמן: אנחנו - - -

<בני רגב: אני באתי דווקא בקשר לאחיסמך.

<בני רגב: מכירים אותי פה.

<בני רגב: בי לא יחשדו, למרות שאני, אפשר לומר, בלי כיפה, חילוני.

<בני רגב: אני עשיתי הרבה למען הדת, למען הציבור הדתי.

<בני רגב: האמנתי בזה.

<בני רגב: אבל מה שחשוב לי לומר: לפני מספר שנים היה אריק שרון, לצערי, רפואה שלמה.

<אלי סער: שיאריך ימים.

<בני רגב: ישבנו ביחד.

<בני רגב: הוא גם בא ללוד.

<בני רגב: אני הייתי אצלו לדון דווקא על אחיסמך, והוא החליט בנוכחותי – 650 אנשי קבע.

<בני רגב: הוא זימן אותם, בנוכחותו ובנוכחותי, לתת להם שם קרקע.

<בני רגב: במקום שיעברו לעכו, להביא אותם ללוד.

<בני רגב: מסיבה פשוטה: על מה אנחנו מדברים כל הזמן על לוד?

<בני רגב: הבעיה של לוד, אני נולדתי בעיר הזאת.

<בני רגב: עיר מעורבת – דתיים, חילונים וערבים.

<בני רגב: ותודה לאל, אני חושב שאנחנו דוגמה במדינת ישראל איך הציבור הערבי, והיהודי והדתי חיים ביחד.

<בני רגב: אני אומר את זה באחריות.

ישראל אייכלר: לא אמרו לכם שאתם משפחה חלשה ולא רוצים אתכם - - -

מירי רגב: רגע.

מירי רגב: אבל הוא לא אמר שהוא לא רוצה אתכם.

<אלי סער: - - -

מירי רגב: חבר הכנסת ישראל אייכלר, הוא לא אמר שהוא לא רוצה אתכם.

ישראל אייכלר: זה מה שהוא - - -

מירי רגב: הוא לא אמר את זה.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: הוא לא אמר את זה.

<אלווירה קוליכמן: ממש לא.

מירי רגב: הוא לא אמר את זה.

מירי רגב: ותיכף נעשה סדר פה בדברים ונראה איך ניצור איזשהו פאזל נכון, שכולם יהיו מרוצים מזה.

מירי רגב: אבל רק תנו לנו להתקדם.

מירי רגב: הוא בסוף ראש העיר.

מירי רגב: בסוף המפתח אצלו, וצריך ללכת איתו לגמישות ולראות איך ביחד - - -

ישראל אייכלר: אבל מי שצמח מבית עני לא יכול להגיד לאנשים אחרים על חלשים.

מירי רגב: אבל אני לא חושבת שהוא יורק מכוס שהוא שתה ממנה מים.

מירי רגב: מעולם.

<בני רגב: הבעיה של לוד, ואני אומר את זה באחריות, אתם מכירים את זה, רוב חברי הכנסת והשרים שהיו, היא לא בעיה של עוד מדרכה ועוד כיכר ועוד תשתיות.

<בני רגב: הבעיה של לוד – איך לחזק את העיר הזאת.

<בני רגב: הסוציו-אקונומי שלנו, לצערי, כאשר בנו את שוהם ומודיעין, רוב הציבור החזק ואפילו הבינוני עברו לשם.

<בני רגב: אני אומר לכם את זה באחריות, כואב לי לומר את זה, למרות שהילדים שלי, והנכדים שלי, ואני גר שם בלוד, ואני אחיה לנצח בלוד, ואני גאה בעיר הזאת.

<בני רגב: מה שכואב לי – לחזק את העיר הזאת.

<בני רגב: ואני חלילה לא רוצה לפגוע בחרדים בשבילי.

<בני רגב: יש לי ידידים חרדים.

<בני רגב: באמת, מכל הלב.

<בני רגב: והם יעידו על כך.

<בני רגב: כראש עיר עשיתי רבות למען הציבור החרדי.

<בני רגב: אבל אני רק רוצה להבין, ואני אומר לכם את זה ולחבר הכנסת אריאל אטיאס: - -

<רפאל קטשווילי: הוא הלך.

<רפאל קטשווילי: הוא הלך.

<רפאל קטשווילי: הוא סיים את דבריו והלך.

<בני רגב: - - איך מכרו דירות?

<בני רגב: הרי תחשבו קצת, איזו חוקיות פה?

<בני רגב: מכרו דירות ואין אישורים.

<בני רגב: הקבלנים היזמים מכרו דירות.

<בני רגב: את כל הדירות מכרו בלי אישורים.

<קריאות: - - -

<בני רגב: שינוי תב"ע: שינו את התב"ע בוועדה המחוזית.

יעקב אשר: למה שינו?

<בני רגב: על מה שינו?

<בני רגב: למה שינו?

<בני רגב: זה חוקי?

<בני רגב: בדקתם?

יעקב אשר: שינו בשביל צרכי ציבור, להגדיל שטחים חומים.

<בני רגב: שינו בגלל שיקולים - - -

יעקב אשר: בשביל להגדיל שטחים חומים.

<בני רגב: הוועדה המחוזית ששלט בה שר הבינוי והשיכון דאג לכך לשנות שינוי תב"ע בוועדה המחוזית.

<בני רגב: אני אומר לכם את זה באחריות, ותעשו את הבדיקה.

<בני רגב: עכשיו, 3,100 יחידות דיור.

<בני רגב: תדעו לכם, זו עוד עיר בתוך עיר.

<בני רגב: אתם יודעים מה המשמעות?

<בני רגב: ואני רוצה להגיד לכם עוד משהו, ואני אומר את זה לטובת הציבור החרדי: המקום שהם הולכים לבנות ולגור לא מתאים להם.

<בני רגב: מול שכונה של חילונים ודתיים ב"גני יער", שכונה לתפארת של זוגות צעירים.

דוד אזולאי: כולם דואגים לחרדים.

דוד אזולאי: כולם דואגים - - -

<אלווירה קוליכמן: אנחנו דואגים ללוד.

<בני רגב: אני אומר לכם, זו תהיה פגיעה גם בציבור החרדי וגם בציבור החילוני.

<בני רגב: תחשבו טוב על זה.

<בני רגב: תתנו את הדעת.

<בני רגב: אני אומר לכם שלא סתם ראש העיר עומד עם הרגליים האחוריות.

<בני רגב: אבל להגיד: לפגוע בציבור החרדי – לא.

<בני רגב: חלילה, לא.

<בני רגב: אבל תמצאו פתרון אחר.

מירי רגב: מר בני רגב, תודה רבה לך.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה לך.

מירי רגב: אני מבקשת את התייחסות משרד הבינוי והשיכון - - -

משה גפני: אני הולך לוועדה אחרת.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: סתם היו המריבות האלה.

משה גפני: אני יוצא מפה מאוכזב לגמרי.

מירי רגב: אנחנו נקבל איזושהי החלטה כאן, ואני אבקש אותך ראש העיר שתפגוש את חבר הכנסת משה גפני בהקדם אצלך במשרד, ותדברו בנחת על הסוגיה הזאת, ונראה איך נביא את הפתרון הנכון לעיר לוד ולאנשים - - -

<בני רגב: חבר הכנסת משה גפני, אני אצטרף לפגישה הזאת.

משה גפני: כן, הבעיה שאתה מתעלם מהעניין שאנשים תמימים שילמו כסף ואין מי שיפצה אותם.

<קריאה: הוא לא מתעלם.

מירי רגב: אתה יודע מה, הם לא תיאמו ביניהם.

מירי רגב: אתה יודע מה, הם לא תיאמו ביניהם.

מירי רגב: מה שאמר ראש העיר בתחילת הדברים, הם לא תיאמו.

מירי רגב: מר בני רגב נכנס אחריו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נו, מה את רוצה - - -

מירי רגב: אתה שמעת את הדברים.

מירי רגב: אני חייבת להגיד פה משהו לפני שאתה יוצא: ראש העיר, מר יאיר רביבו, אומר ומדבר מדם ליבו.

מירי רגב: הוא לא מנסה להגיד - - -, והוא לא נגד אוכלוסייה כזאת או אחרת - - -

משה גפני: יושבת הראש, זה לא חרדים, מדובר על אתיופים.

משה גפני: גם על - - - הוא כזה.

מירי רגב: נו, די, בחייך, חבר הכנסת משה גפני.

מירי רגב: זה לא - - -

משה גפני: בחייכם, תעשו טובה.

משה גפני: אתה גזעני במובן הכי חמור של המילה.

יעקב אשר: הוא לא היה רגע אחד חרדי.

משה גפני: הכי חמור - - -

יעקב אשר: לא היה - - - שהיה מעז לעשות את זה.

משה גפני: זה לא מוביל לשום מקום.

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, אתם תיפגשו - - -

משה גפני: לשום מקום.

יעקב אשר: לא היית - - -

משה גפני: - - - אנשים, תענה להם על הכסף.

מירי רגב: תיכף נדבר בעניין הזה.

משה גפני: בושה וחרפה.

יעקב אשר: לא היית מעזה לעשות דיון כזה.

משה גפני: לא היה דבר כזה במדינת ישראל.

יעקב אשר: וכשפרטים שלמים פה - - -

משה גפני: עומד ראש עיר עם כיפה.

משה גפני: אומר לאנשים דתיים, אומר להם שהכסף שלכם ילך לאיבוד.

מירי רגב: הוא לא אמר את זה.

יעקב אשר: יש עוד אנשים - - - לנהל עיר.

יעקב אשר: אתה עושה טעות אמיתית.

משה גפני: בושה.

משה גפני: אתה גזעני שלא היה כדוגמתו.

<יאיר רביבו: ואתה חצוף.

<יאיר רביבו: אתה חצוף - - -

משה גפני: סתום את הפה.

יעקב אשר: תתבייש לך.

<יאיר רביבו: ואתה חצוף.

<יאיר רביבו: אתה חצוף.

יעקב אשר: תתבייש.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, די.

מירי רגב: חבר הכנסת משה גפני, לא, אתה לא יכול להגיד - - - גזען.

מירי רגב: אתה לא יכול להגיד את זה בכלל.

משה גפני: סתום את הפה.

<יאיר רביבו: אתה חצוף.

<יאיר רביבו: לא, הוא חצוף.

<יאיר רביבו: הוא לא ידבר ככה לראש עיר נבחר.

משה גפני: גזעני.

<יאיר רביבו: מי אתה בכלל?

<יאיר רביבו: מי אתה בכלל?

משה גפני: מי אתה?

<יאיר רביבו: מי אתה בכלל שאתה קורא לי גזעני?

משה גפני: מי אתה?

משה גפני: מי אתה?

<יאיר רביבו: אני ראש עיר נבחר.

<יאיר רביבו: מי אתה שאתה תגיד לי שאני גזעני?

<יאיר רביבו: חצוף.

<יאיר רביבו: אתה חצוף.

יעקב אשר: - - - מה שדיברת, מר יאיר רביבו.

יעקב אשר: תשמע מה שדיברת.

<יאיר רביבו: חצוף.

<יאיר רביבו: חצוף.

<יאיר רביבו: אתם חצופים.

<יאיר רביבו: אתם חצופים ופוגעים - - -

ישראל אייכלר: אתה יותר גרוע - - -

<יאיר רביבו: אתם חצופים.

<יאיר רביבו: די כבר.

דוד אזולאי: - - - לא, לא, לא, עד כאן.

דוד אזולאי: יש גבול לכל דבר - - -

<יאיר רביבו: אתה - - -

ישראל אייכלר: אתה יותר גרוע - - - בלוד.

<יאיר רביבו: אתם - - -

ישראל אייכלר: אתה מדבר כמו גזען.

ישראל אייכלר: אתה דיברת פה דברי גזענות.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, שב.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, די.

<אלווירה קוליכמן: אל תחליטו את גורלה של לוד.

<יאיר רביבו: אני אוהב חרדים יותר מכם.

<אלווירה קוליכמן: אל תחליטו את גורלה של לוד.

<יאיר רביבו: יותר מכם אני אוהב.

ישראל אייכלר: במעשה, לא - - -

<יאיר רביבו: כן, כן, במעשה.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, שב, בחייך.

מירי רגב: די.

<יאיר רביבו: מי הם בכלל שהם יגידו - - -

<קריאות: - - -

ישראל אייכלר: אתה כובש זר בלוד.

ישראל אייכלר: לא עיר ערבית - - -

<יאיר רביבו: אני מאוד מקווה - - - יגיע למשטרה.

<יאיר רביבו: אני מאוד מקווה - - -

ישראל אייכלר: אתה כובש זר בלוד.

<יאיר רביבו: אני מאוד מקווה שיגידו מי מעורבב באחיסמך, כולל נבחרי ציבור, ושנגיע למשטרה ויחקרו.

<יאיר רביבו: מה שהיה על אדמות גינתון, על דודי אפל, זה כלום לעומת אחיסמך, ואני מוקלט פה.

ישראל אייכלר: אני לא יודע איפה זה אחיסמך.

ישראל אייכלר: אבל אני שומע ראש עיר ככה - - -

<יאיר רביבו: אז אני אומר לכם, תשקלו מילים, כי מי שדיבר פה לא סתם אמר מבקר המדינה.

<יאיר רביבו: אנשים מעורבבים פה ברמה האישית, ואני אומר את זה.

<יאיר רביבו: אנשים מעורבבים ברמה האישית.

<יאיר רביבו: ברמה האישית.

<יאיר רביבו: אז ברמה האישית.

<יאיר רביבו: ברמה האישית.

דוד אזולאי: גברתי היושבת ראש, לא יעלה על הדעת שיישב פה נבחר ציבור - - - על חברי כנסת "חצופים" - - -

<יאיר רביבו: כי אתה תגיד לי גזען?

<יאיר רביבו: - - - תגיד לי גזען?

<יאיר רביבו: תגיד לי גזען.

<יאיר רביבו: - - - לי גזען.

דוד אזולאי: מן הראוי היה להוציא אותו החוצה מהדיון.

ישראל אייכלר: מי שלא רוצה, אין ראש עיר בעולם שיגיד שהוא לא רוצה יהודים בעיר שלו.

<יאיר רביבו: - - -

ישראל אייכלר: כך אתה אמרת את זה פה.

<יאיר רביבו: הנה אני אומר: רוצה אני.

<יאיר רביבו: רוצה אני.

<יאיר רביבו: אני רוצה רק - - -

ישראל אייכלר: - - - הפוך, אמרת אוכלוסייה חלשה.

ישראל אייכלר: - - - חלשים.

<יאיר רביבו: נכון.

<יאיר רביבו: אז לתת עוד אוכלוסייה חלשה על אוכלוסייה חלשה?

<יאיר רביבו: עוד?

<אלווירה קוליכמן: אבל אתם שאלתם את האוכלוסייה שלכם אם העירייה מסוגלת לתת - - -?

<אלווירה קוליכמן: אתם שאלתם?

<קריאה: - - -

<אלווירה קוליכמן: אנחנו בדקנו.

<אלווירה קוליכמן: נכון לאוכלוסייה שלך גם אין פתרונות.

<אלווירה קוליכמן: לאוכלוסייה - - -

דוד אזולאי: אני חושב שאת צריכה לקרוא לראש העיר קודם כל לסדר על הדברים שהוא אמר כאן - - -

מירי רגב: אני לא מוכנה שיקראו פה אחד לשני גזען.

מירי רגב: זה הכול.

דוד אזולאי: אני חושב שברגע שאומר: חברי כנסת חצופים, ואת לא קוראת לו לסדר, יש טעות מצידך.

<יאיר רביבו: ולהגיד לי גזען?

<יאיר רביבו: והוא יקרא לי גזען?

<יאיר רביבו: זה יקרא לי גזען?

דוד אזולאי: אתה אל תעשה כאן הכללות.

<יאיר רביבו: אני לא גזען.

דוד אזולאי: אתה לא תעשה כאן הכללות.

דוד אזולאי: שמעת אותי?

<יאיר רביבו: בוא נרגע.

דוד אזולאי: אל תעשה הכללות.

<יאיר רביבו: אני מציע: בוא נרגע.

דוד אזולאי: שמעת אותי?

דוד אזולאי: אל תעשה הכללות.

מירי רגב: מר יאיר רביבו, אני מבקשת ממך לדבר בכבוד לחברי הכנסת, וחברי הכנסת ינהגו בכבוד - - -

<יאיר רביבו: בסדר גמור.

דוד אזולאי: ותחזור בך ממה שאמרת - - -.

דוד אזולאי: אתה לא תגיד - - -

<יאיר רביבו: שאלה - - - ואמרו לי גזען, אני אחזור.

דוד אזולאי: כשמכבדים אותך, אתה לא תקרא פה לכולם - - -

<יאיר רביבו: אף אחד לא יקרא לי גזען.

דוד אזולאי: אתה לא תקרא לכולם חצופים.

<יאיר רביבו: אני נשוי לאישה חרדית, ואני מבית דתי, ואף אחד לא ילמד אותי מה זו אהבת הדת.

<יאיר רביבו: אף אחד.

<יאיר רביבו: אף אחד.

<יאיר רביבו: אתם העסקנים חושבים שאתם מייצגים את כל הציבור.

<יאיר רביבו: אני מייצג את הציבור טוב מכם או מכם.

דוד אזולאי: אף אחד לא דיבר בלשון רבים.

דוד אזולאי: אתה דיברת בלשון רבים.

<יאיר רביבו: אמרו לי גזען.

<יאיר רביבו: אמרו לי גזען.

דוד אזולאי: גזען זה לא לשון רבים.

<יאיר רביבו: זה לא?

דוד אזולאי: לא.

<יאיר רביבו: טוב.

דוד אזולאי: לא אמר גזענים.

<יאיר רביבו: הוא אמר לי גזען.

דוד אזולאי: אתה אמרת חצופים, ואני מבקש ממך לחזור בך.

<יאיר רביבו: על חצוף אני מתנצל.

מירי רגב: יופי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: בזה נגמר כרגע הדיון על אחיסמך, ואני לא פותחת את אחיסמך.

מירי רגב: משרד הבינוי והשיכון, בבקשה.

דוד אזולאי: את לא יכולה להגיד לא לפתוח את אחיסמך, מפני שכל אחד יקבל רשות דיבור וידבר על מה שהוא רוצה.

מירי רגב: תדברו על מה שאתם רוצים, אבל בצורה מכובדת.

יעקב אשר: זה לא היה צריך להיפתח בכלל.

יעקב אשר: זה לא היה צריך להיפתח בכלל.

מירי רגב: אתם פתחתם את זה.

יעקב אשר: זה לא היה צריך - - -

מירי רגב: זה לא היה במצע הדיון.

מירי רגב: תקרא את מצע הדיון.

יעקב אשר: אני יודע שלא.

מירי רגב: אז למה פתחת את זה?

יעקב אשר: אני לא פתחתי את זה.

מירי רגב: אז חבר הכנסת משה גפני פתח את זה, וחבר הכנסת אריאל אטיאס פתח את זה.

מירי רגב: לא אנחנו פתחנו את זה.

מירי רגב: אנחנו דיברנו על - - -

יעקב אשר: - - - מבקש להתייחס לעיר לוד בכללה.

מירי רגב: אז בסדר.

מירי רגב: אז תמתין.

מירי רגב: אז יפה.

מירי רגב: בבקשה.

<טימור מגרלי: טימור מגרלי, אדריכל מחוז המרכז, משרד הבינוי והשיכון.

<טימור מגרלי: אני אציין עובדות: בשנת 2008 אושרה תכנית ל"ד-8100, אחיסמך הגדולה, שתוכננה על ידי מינהל מקרקעי ישראל, ומאז חברת "לנדקו", "לורם" לשעבר, הייתה אחראית על פיתוח התשתיות.

<טימור מגרלי: ב-2011 משרד הבינוי והשיכון הכין תכנית צל, תכנית מנחה, במטרה להגדיל את תקן מוסדות הציבור, ומאז התכנית הועברה לוועדה המקומית לוד, שהיא האחראית הפורמלית, יוזמת התכנית.

<טימור מגרלי: תכנית סטטוטורית, נקראת ל"ד-8100/3, במטרה להגדיל את תקן מוסדות הציבור, ולהגדיל קיבולת יכולת הדיור מ-3,000 ל-3,600 יחידות דיור.

<טימור מגרלי: התכנית נדונה בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה לפני כשנה.

<טימור מגרלי: הוחלט להפקידה בתנאים.

<טימור מגרלי: התנאים מולאו.

<טימור מגרלי: והתכנית הועברה לחתימה של כבוד ראש העיר לצורך פרסום הפקדה להתנגדויות, על פי החוק, הליך תקני, לצורך הגשת התנגדויות, גם בכל מכלול הדברים האלה.

<טימור מגרלי: אלו העובדות.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: עכשיו, יש לי שאלה: האם הקרקע הזאת הייתה מיועדת מראש לתכנית של אנשי קבע?

<טימור מגרלי: היו מהלכים, ואני הייתי שותף כמתכנן מחוז במשרד הבינוי והשיכון להביא אוכלוסייה משרתת קבע, והיו מספר סבבים.

<טימור מגרלי: גם בדקנו איזשהו ברמה תכנונית.

<טימור מגרלי: אני לא יודע, אין לי כלים לציין, מדוע, מאיזה סיבות, באמת אותה עמותה החליטה להעביר את האוכלוסייה הזו.

<טימור מגרלי: אני יודע שקמה שכונת קבע - - -

ישראל אייכלר: למה הם לא באו?

מירי רגב: שקט.

ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת למה הם לא באו.

מירי רגב: לא, אתה תמתין רגע.

מירי רגב: כן, בבקשה.

<טימור מגרלי: זהו.

מירי רגב: עכשיו, שאלה נוספת שלי: האם יש היום קרקע בלוד שאפשר להביא לטובתה שכונה של קבע?

<טימור מגרלי: היום, כפי שצוין קודם, 1,300 יחידות דיור – הקרקע נרכשה מהמושב, מגורמים פרטיים, עבור 1,300 יחידות דיור.

<טימור מגרלי: כ-1,700 יחידות דיור מהתכנית המקורית היא קרקע בבעלות המדינה.

<טימור מגרלי: כלומר, הדין עליה, ברגע שהתכנית תאושר למתן תוקף, ניתן לקדם - - -

מירי רגב: מר דן להב, פה אני צריכה אותך.

מירי רגב: אם אנחנו באים היום לגברת בינת שוורץ, למשרד הפנים, למשרד הבינוי והשיכון, למשרד ראש הממשלה, ואומרים: אנחנו רוצים לחזק את העיר לוד.

מירי רגב: יש כרגע 1,700 יחידות דיור על קרקע של המדינה.

<טימור מגרלי: אפילו יותר.

מירי רגב: יותר.

מירי רגב: זה עוד יותר טוב.

מירי רגב: ואנחנו היום רוצים לשלב אוכלוסייה של חרדים, אוכלוסייה של ערבים, אוכלוסייה של חילונים, ואנחנו רוצים בעצם לחזק, ובעצם זה ייתן פתרון.

מירי רגב: קודם כל, ייתן פתרון לאותם אנשים שבאו וקנו בדין את הקרקע.

מירי רגב: ראש העיר אומר: אין לי בעיה עם מי שקנה בדין את הקרקע.

מירי רגב: אני רוצה שהעיר שלי לא תהפוך לעיר שאני בעוד חמש שנים לא אוכל להסתכל לתושבים בעיניים.

מירי רגב: אני נבחר על ידי התושבים.

מירי רגב: אני רוצה שהעיר הזאת תהיה עיר משולבת, חזקה, עם אוכלוסייה מגוונת.

מירי רגב: האם היום אנחנו יכולים, מר דן להב, ואני הולכת להוביל את המהלך הזה, כדי שגם החרדים - - -

יעקב אשר: לא, את שואלת שאלה אחרת - - -

מירי רגב: אתה תמתין רגע.

יעקב אשר: תני לי להסביר לך - - -

מירי רגב: לא, אל תסביר אותי.

מירי רגב: אני שואלת את השאלה.

מירי רגב: אני רוצה להביא למצב - - -

יעקב אשר: שאלת אותו אם יש עתודה נוספת.

מירי רגב: נכון.

יעקב אשר: יפה.

יעקב אשר: הוא לא ענה לך על עתודה נוספת.

מירי רגב: הוא ענה לי על - - -

יעקב אשר: הוא ענה לך על העתודה הזאת.

מירי רגב: לא, אתה - - -

יעקב אשר: אני לא יודע?

יעקב אשר: אני עוזר לה בחוקים אחרים, תני לי גם פה.

מירי רגב: אתה העתודה באחיסמך?

<טימור מגרלי: אני דיברתי במסגרת התכנית הנוכחית.

מירי רגב: לא, אבל אני שואלת אותך לא אחיסמך.

יעקב אשר: היא שואלת שאלה אחרת.

מירי רגב: אני שואלת לא במסגרת השכונה.

זבולון כלפה: התב"ע הכללית של העיר.

מירי רגב: אני חושבת שפתרון הבעיה כרגע לעיר לוד תהיה - -

יעקב אשר: לאתר מקום נוסף.

יעקב אשר: לתת חיזוק נוסף לעיר.

מירי רגב: - - לאפשר חיזוק נוסף לעיר.

יעקב אשר: נכון.

מירי רגב: ובהצמדה לחיזוק הזה בעצם לאפשר לה את כל התשתיות, ואת כל המרחב.

<בני רגב: בתוך אחיסמך.

יעקב אשר: לאו דווקא בתוך - - -

<בני רגב: רק באחיסמך.

<קריאה: למה?

<קריאה: למה?

יעקב אשר: - - -

ישראל אייכלר: למה רק?

ישראל אייכלר: למה?

יעקב אשר: תעשה לבד.

יעקב אשר: יש עירייה.

יעקב אשר: חכה.

<קריאה: אחרי כל מה שעשית שם?

<קריאות: - - -

מירי רגב: עכשיו, אני שואלת שאלה מאוד פשוטה: האם אנחנו יכולים, יש קרקע נוספת של המדינה?

<טימור מגרלי: במרכז העיר מתוכננות מספר תכניות שהן ברובן - - -

<יאיר רביבו: - - -

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: - - - שילובים בה.

<יאיר רביבו: - - -

מירי רגב: אז אפשר לעשות, אפשר לקחת מתוך אחיסמך, להקים שכונה צבאית, - -

<יאיר רביבו: - - -

מירי רגב: - - ואת החלק מהאוכלוסייה של אחיסמך, אפשר לקחת את ה-3,000 של אחיסמך, חצי מהם להוסיף שם שכונה צבאית, וחצי מהם להעביר לשכונה אחרת?

<יאיר רביבו: אני הצעתי, מה שאני הצעתי, ולצערי נציגי היזמים העבירו לחבר הכנסת אריאל אטיאס מידע הפוך, וזה גם מלמד אותי עם מי לדבר ומה - - -

<קריאה: מר יאיר רביבו, זה לא היה ולא נברא.

<יאיר רביבו: לא, לא, סליחה.

<יאיר רביבו: אני שמעתי, הבנתי.

<יאיר רביבו: תודה.

<יאיר רביבו: ב"גני יער" היום, שזו השכונה, מעבר לכביש 40, זו השכונה שהייתה אמורה לחזק את העיר.

<יאיר רביבו: זה היה אמור לחזק את כל הרצועה הזאת.

<יאיר רביבו: זה התחיל עם בן שמן, גינתון.

<יאיר רביבו: לצערי, זה הגיע לפרשיית שרון, דודי אפל.

מירי רגב: כן, ירד.

<יאיר רביבו: ירד.

<יאיר רביבו: ואז בנו את שכונת "גני יער" – 1,500 יחידות דיור.

<יאיר רביבו: למען הגילוי הנאות, אני גר שם, מר בני רגב גר שם, אנשים גרים.

<יאיר רביבו: זו שכונה חזקה, צעירה וטובה.

<יאיר רביבו: וצמודה אליה שכונת אחיסמך, דרומית אליה, של 3,500 יחידות דיור.

<יאיר רביבו: 3,500 יחידות דיור, שכונה ליד שכונה חילונית זה יכול ליצור בדיוק את המציאות שיש - - -

מירי רגב: ליצור חיכוכים ומתיחות שאנחנו לא רוצים - - -

<יאיר רביבו: מה שאני הצעתי, היום מכרו 2,500 יחידות דיור, ואני לא מתכוון לפגוע באלה שקנו.

<יאיר רביבו: בגלל זה אמרתי: לא הבינו אותי.

<יאיר רביבו: מי שקנה קנה בדין, אין לי מה לעשות עם זה; ואני רוצה, שמי שקנה, לעשות את זה הכי מהר שהוא יוכל לרכוש את הקרקע.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: זאת אומרת, מי שקנה לא ייפגע.

מירי רגב: לך יש בעיה עם ה-1,500 הנוספים.

<יאיר רביבו: בין 1,000 ל-1,500, תלוי בשבס שייתנו.

<יאיר רביבו: אמרתי: צריך לעשות חלוקה.

<יאיר רביבו: להצמיד את זה גאוגרפית לשכונת גני יער, לתכנן, ואז לקבל שתי שכונות: אחת, שכונה של 2,500 יחידות דיור באפיון חרדי; ואחת, שכונה של 2,500 יחידות דיור באפיון מסורתי חילוני.

<יאיר רביבו: וזה שתי שכונות שיכולות לחיות.

<יאיר רביבו: צריך לתכנן את זה.

<יאיר רביבו: לראות את המדידות, ולעשות - - -

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: זאת אומרת, מה שאתה אומר פה זה דבר אחד בסיסי:

מירי רגב: אל"ף, מי שקנה לא ייפגע.

מירי רגב: זה אחד.

מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי, שמעת את זה?

דוד אזולאי: שומע, שומע.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: אז זה אחרת ממה שדובר, נכון?

ישראל אייכלר: אתה תחתום על האישורים שלהם?

מירי רגב: אבל הוא אמר את זה עכשיו, נכון?

ישראל אייכלר: אני דורש - - -

מירי רגב: אתה שואל שאלת בומרנג?

<אלי סער: - - -

ישראל אייכלר: - - - על האישורים או לא?

<יאיר רביבו: חבר הכנסת ישראל אייכלר - - - זה לא זבנג וגמרנו.

<יאיר רביבו: זה לא זבנג וגמרנו.

<יאיר רביבו: יש פה ראש עיר לשעבר.

מירי רגב: מה שאומר פה מר יאיר רביבו הוא דבר מאוד פשוט: מי שקנה לא ייפגע.

מירי רגב: אבל אני - - -

ישראל אייכלר: מה זה "לא ייפגע"?

ישראל אייכלר: הוא יאשר להם או לא יאשר להם?

מירי רגב: אני אחתום על ההפקדה.

מירי רגב: ברגע שאני אדע שאני אוכל לחלק את ה-2,500 יחידות דיור שכבר קנו, ועוד 1,500 יחידות דיור עם אוכלוסייה מסורתית חילונית.

מירי רגב: כדי שאני אראה את התכנית הזאת כתכנית מושלמת, אז אני אחתום על זה.

מירי רגב: זה עושה לי שכל.

מירי רגב: זה דבר נכון.

ישראל אייכלר: עוד עשר שנים.

<יאיר רביבו: לא.

מירי רגב: לא, לא, לא, לא, זה יהיה מהר.

מירי רגב: אני מבטיחה לך שזה יהיה מהר.

מירי רגב: זה יהיה יותר מהר ממה שאתה חושב.

מירי רגב: משרד הבינוי והשיכון, את ה-1,500 יחידות הדיור האלה, אני רוצה לראות איך אנחנו מחברים לשם את "חבר".

מירי רגב: ל-1,500 יחידות הדיור האלה את "חבר", כדי לעזור לראש העיר לקחת את ה-2,500 יחידות דיור שכבר קנו באחיסמך; את האוכלוסייה החרדית, שיחיו במאפיינים שלהם; ואת ה-1,500 יחידות דיור, להביא אוכלוסייה חילונית מסורתית.

מירי רגב: את זה אני רוצה לקדם.

מירי רגב: ברגע שאנחנו נקדם את שני הפרויקטים האלה, אנחנו נוכל גם לתת להם את כל התשתיות ואת כל הפיתוח שדיבר על זה מר דן להב, ואז כל המשרדים בהתאם מתגבשים כדי לסייע ולחזק את התשתיות שם.

מירי רגב: זה הכיוון שצריך להיות.

מירי רגב: את זה אתה בבקשה תרשום לך, ואני רגע איתך.

מירי רגב: משרד הכלכלה, איפה הוא כאן?

<מרצדס צרפתי: כאן.

מירי רגב: איפה אתם נכנסים לטובת העסקים, ולטובת סיוע לארנונה, ולטובת סיוע למה שהם צריכים?

<מרצדס צרפתי: לטובת הארנונה – זה לא קשור אלינו בכלל.

<מרצדס צרפתי: וסיוע לעסקים – בגלל שלוד ממוקמת לצערי לא במפת העדיפות שאנחנו רגילים לעבוד דרכה, אז היא יכולה לקבל סיוע מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

יעקב אשר: זו השערורייה הגדולה.

יעקב אשר: במקום זה אתה מתעסק עם - - -

<אלי סער: אבל על זה הוא דיבר.

<אלי סער: הוא דיבר על זה מלכתחילה.

<אלי סער: אתה לא היית - - -

מירי רגב: הוא לא מתעסק עם זה.

יעקב אשר: אתה מפספס.

מירי רגב: חבל שלא היית בהתחלה.

יעקב אשר: אני יודע מה היה בהתחלה.

מירי רגב: אם היית בהתחלה לא היית צועק ככה.

יעקב אשר: - - - לא היינו מגיעים לזה בכלל.

מירי רגב: בבקשה, משרד הכלכלה.

<מרצדס צרפתי: מבחינת סיוע לעסקים קיימת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים שעוזרת ליזמים ולעסקים קטנים, מלווה אותם מהשלב הראשוני, ואנחנו נשמח לעזור לראש העיר בנושא.

<מרצדס צרפתי: לגבי שאר התחומים שראש העיר יצטרך עזרה, אנחנו נשמח לשבת איתו, כלי-כלי, ולראות אם אנחנו יכולים להתאים לטובת העיר.

מירי רגב: ראש העיר, האם פנית לשר הכלכלה בעניין הזה?

מירי רגב: האם יש לך סיוע שם?

<יאיר רביבו: אני מניח שהוא יבוא.

<יאיר רביבו: זה לא משרד, נראה לי, שיש לו כל כך הרבה אמצעים מהותיים.

<מרצדס צרפתי: כשתצטרך מעונות יום אתה - - -

<יאיר רביבו: אה, משרד הכלכלה.

<יאיר רביבו: כן, כן.

מירי רגב: משרד הכלכלה זה כולל מעונות יום.

<יאיר רביבו: אנחנו בונים עכשיו בסיוע משרד הכלכלה שבעה מעונות יום בעיר.

<מרצדס צרפתי: נכון.

<יאיר רביבו: כן, אבל עוד פעם: זה לא משהו אסטרטגי.

<יאיר רביבו: אני בא לפה לדבר על אסטרטגי.

יעקב אשר: אז אני רוצה לדבר אסטרטגי, רק שייתנו לי.

מירי רגב: תמתין.

מירי רגב: אוקיי, משרד הכלכלה, הבנתי את מה שאתם אומרים.

מירי רגב: תיכף גם נסכם בעניין הזה.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה, אתה רוצה להגיד?

זבולון כלפה: כן.

זבולון כלפה: כמה מילים בקצרה.

זבולון כלפה: קודם כל, אני מצר קצת על הדיון שהוא נסחף לדעתי קצת למקומות שאף אחד לא ציפה, לא חשב ולא רצה אותם.

זבולון כלפה: בסופו של דבר, אני חושב שמול כולנו ניצבת פה מציאות, התמודדות עם עיר שנמצאת במרכז הארץ, כמו שתיאר פה נציג משרד ראש הממשלה, מר דן להב, שלכאורה עם הרבה-הרבה מאוד פוטנציאל.

זבולון כלפה: אבל מצד שני, משום מה מצויה באיזושהי מין חצי תרדמת כזו, הייתי אומר, מסיבות שונות ומגוונות.

זבולון כלפה: תוך כדי הדברים עלה מצד אחד שיש פה עבודה של צוות ממוקד כדי לתת סיוע לעיר.

זבולון כלפה: אבל מצד שני, אני אומר עוד פעם, באמירות של הדברים ששמענו פה, נשמעו פה לא מעט דברים שבעצם אנחנו קצת נצמדים לכללים של הפורמליסטיקה במקום לתת את הסיוע.

זבולון כלפה: יש פה ראש עיר חדש, עם צוות חדש, עם הרבה נכונות ורצון, ואני חושב שאפשר לעשות פה שינוי שהוא מאוד משמעותי.

זבולון כלפה: לא יעלה על הדעת שאנחנו שמענו פה אמירה, למשל, נציג משרד הפנים, שראש העיר הגיש את הבקשה בצורה מסוימת, ואם הייתה מוגשת אחרת הדברים היו מתייחסים אחרת.

זבולון כלפה: אני לא בא חלילה לתקוף אישית אף אחד, אבל אני חושב שזו חובתנו כממשלה להבין שיש פה אתגר ברמה הלאומית, ולטובת הדבר הזה צריך לגייס פה את מירב הכוחות ולעזור פה עם כולם.

זבולון כלפה: ואני מציע לך, אדוני ראש העיר, לא להיגרר פה לשום עימותים עם אף אחד, כי בסופו של דבר זה אינטרס של כולנו בלי יוצא מן הכלל: חרדים, ערבים, דתיים, חילונים – זה לא משנה מי.

זבולון כלפה: כולם חפצים בפיתוח של המקום הזה, של העיר לוד.

זבולון כלפה: ואני חושב שהחכמה היא באמת לרתום את כלל הכוחות, ולא משנה איזו מפלגה הם מייצגים, לא משנה איזה משרד הם מייצגים.

זבולון כלפה: כולם רוצים את העניין הזה.

זבולון כלפה: והחכמה היא פה באמת בשכל ישר וברוח טובה אפשר להפוך את העיר לוד לפנינה משמעותית שתהיה אבן שואבת לאוכלוסייה.

זבולון כלפה: ללא ספק הגעה של אוכלוסייה לעיר היא מנוף משמעותי; וללא ספק, שיפור של התעסוקה.

זבולון כלפה: אני רוצה לומר לך שאפשר לעשות את הדברים לאו דווקא בפעילות טורית, אפשר לעשות את הדברים גם בפעילות מקבילית.

זבולון כלפה: וברגע שעושים את הדברים בצורה מקבילית, פועלים ביחד בשתי הזרועות גם יחד, ויש פה הירתמות של משרדי הממשלה השונים, אני חושב שחובתה של הוועדה, של הכנסת, באמת ללוות את העניין ולדאוג שהתהליכים האלה מתכנסים לאיזשהו כיוון מעשי.

זבולון כלפה: הדבר הוא אפשרי, ואני חושב שיש פה הזדמנות טובה מאוד.

זבולון כלפה: ואני שמח על כך שאחרי שיש שלוש פעמים ועדות קרואות בעיר לוד, יש ראש עיר מכהן, נבחר, ואני מקווה שבעזרת השם בכוחות משותפים אפשר יהיה להרים.

מירי רגב: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת דוד אזולאי.

יעקב אשר: גברתי היושבת ראש, אני רוצה להזכיר לאדוני ראש העיר, ואני אומר: חבל.

יעקב אשר: אני חושב שחבל כי אתה מפספס את העיקר.

יעקב אשר: אתה היום ראש עיר של עיר באמת מורכבת.

יעקב אשר: עיר שהצליחה לשבת קצת, מה שנקרא, לעלות טיפה בסדרי עדיפויות של המדינה, אבל בשלב מסוים זה מחליק חזרה, אחורנית, וזה רק יחליק יותר עם כל הסיפורים הללו שהם ממש לא נכונים.

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך דבר אחד: אתה צריך לנצל את הכוח כאן, בכנסת, של כולם כדי באמת לשנות דברים עיקריים בעיר.

יעקב אשר: אבל כדי לשפר עיר, ומדבר איתך ראש עיר שבתקופה שלו בני ברק, שהיא עיר של 180,000 תושבים, שרובם חרדים, אוקיי?

יעקב אשר: עלתה מסוציו-אקונומי 2 ל-3.

יעקב אשר: בסדר?

יעקב אשר: אבל הפתרון הוא לא בהצרת אוכלוסיות להיכנס, לא בעצירה של דברים.

יעקב אשר: וגם הניסיון להביא "חבר", להביא זה – אין לי בעיה, לא "חבר" ולא משהו אחר.

יעקב אשר: זה אפילו מצחיק.

יעקב אשר: זה לא עובד ככה.

יעקב אשר: זה לא עובד בצורה הזאת.

יעקב אשר: זה לא יסגור את העניין.

יעקב אשר: אתה צריך דבר אחד לעשות בתכנית אסטרטגית: לנצל את הכוח של יושבת הראש שנמצאת כאן ושל עוד אנשים שנמצאים בבניין הזה ולקבל הטבות מיוחדות לעיר שלך בנושא אחד – אזורי תעסוקה.

יעקב אשר: שמשרדים - - -

<יאיר רביבו: ועדיפות לאומית.

יעקב אשר: זה ממילא בתוך אזור עדיפות לאומית.

יעקב אשר: אתה צריך לבקש את זה.

יעקב אשר: אזורי תעסוקה.

יעקב אשר: אתה צריך להקים אצלך אזורי תעסוקה.

יעקב אשר: משרדי ממשלה, גברתי היושבת ראש, צריכים להעביר את המשרדים שלהם לשם.

יעקב אשר: היום בבני ברק כדוגמה יש לנו אזור, אתר, שהוא נראה כמו מנהטן.

יעקב אשר: אוקיי, אז אתם לוד.

יעקב אשר: זה קצת יותר רחוק.

יעקב אשר: אבל בכל מקום יש את באר הנפט שלו.

יעקב אשר: עכשיו, אתה כראש עיר שנכנס עכשיו לתפקיד, ואני לא יודע כרגע מה המצב.

יעקב אשר: אז אתה מאוזן כרגע, אבל אתה יודע, על הקשקש.

יעקב אשר: אוקיי?

יעקב אשר: תהליך כזה של בנייה זה אגרות והיטלים.

יעקב אשר: זו מהפכה בעיר.

יעקב אשר: זו מהפכה בעיר.

יעקב אשר: זה נותן לך זמן לא לרוץ.

<יאיר רביבו: פתרו באחיסמך מאגרות והיטלים, שתביני.

<יאיר רביבו: העירייה לא רואה שקל - - -

יעקב אשר: לא נכון.

יעקב אשר: יש את הסכמי הפיתוח, ויש – תלוי איזה אגרות.

יעקב אשר: יש הכנסות ויש הרבה הכנסות.

יעקב אשר: וזה ייתן לך את הזמן להתמקד בתקופה הזאת בפיתוח עסקי.

<יאיר רביבו: אתה יושב ראש השדולה - - - המוניציפאלית.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: עכשיו, אני אומר דבר אחד: מה ששאלה מקודם יושבת הראש, היא שאלה את משרד הבינוי והשיכון האם יש מקום נוסף, כדי לתת, לבוא בתנועת מלקחיים: לחזק את העיר מצד אחד עם האוכלוסייה הזאת, לחזק את העיר מצד שני.

יעקב אשר: מה, אכפת לנו שיחזקו את העיר עם "חבר" או עם דברים אחרים.

יעקב אשר: אנחנו נעזור כולנו.

יעקב אשר: אל תיכנס לבוץ הזה.

יעקב אשר: אל תיכנס למלחמה המיותרת הזאת.

יעקב אשר: אפשר להגיע להבנות כאלה ואחרות, אבל זה יעסיק אותך, זה יכניס אותך לתוך שלולית עמוקה שממנה לא יצא לך מבנה תעשייה אחד.

יעקב אשר: אחד לא.

יעקב אשר: לא יצא לך אזור תעסוקה אחד.

יעקב אשר: לא יצא לך מגדל אחד ולא משרד ממשלתי אחד.

יעקב אשר: לכן, אני אומר שצריך לרדת מאור הזרקורים, ולשבת, בלי האשמות ובלי סיפורים.

יעקב אשר: יש פה אוכלוסייה - - -

<יאיר רביבו: אדוני, אני מסכים עם דבריך.

<יאיר רביבו: רק אני אחזק כי אתה פספסת כשדיברתי בהתחלה: שימו את לוד במפת העדיפות הלאומית כמו בני ברק, אגב.

<יאיר רביבו: אני חושב שמי שבמרכז הארץ, סוציו-אקונומי עד 4 - - -

יעקב אשר: אנחנו לא בעדיפות הלאומית, אגב.

<יאיר רביבו: מה?

יעקב אשר: בני ברק לא בעדיפות הלאומית.

<יאיר רביבו: אז אני אומר, אני הצעתי ליושבת ראש הוועדה: מי שנמצא בצפון ובדרום יהיה במפת העדיפות הלאומית זולת אם הוא סוציו-אקונומי 9,8 או 10 - - -

יעקב אשר: יש פריפריה במרכז הארץ - - -

<יאיר רביבו: זה מה שאני אומר.

<יאיר רביבו: אבל תקשיב - - -

מירי רגב: אבל הוא דיבר על זה בהתחלה.

יעקב אשר: אני אומר את זה גם.

יעקב אשר: זה בסדר.

יעקב אשר: אבל תני לי לסיים, תני לי לסיים רק.

יעקב אשר: תני לסיים.

מירי רגב: תסיים.

יעקב אשר: שני משפטים אחרונים.

יעקב אשר: לכן, אני אומר לך אדוני ראש העיר, אני אומר לך את זה בשיא הכנות:

יעקב אשר: כל ההתעסקות הזאת תוציא לך את כל האנרגיות, והעיר שלך רק תלך אחורה ולא קדימה וחבל.

יעקב אשר: ובוא נלך עם זה קדימה.

יעקב אשר: עכשיו, תיקון אחד למה שאת שאלת מקודם את משרד הבינוי והשיכון, כדי שתבינו את התהליך: הרי התב"ע הזאת יכלה לצאת לדרך מזמן, ויכלו לצאת עם אישורים.

יעקב אשר: בא משרד הפנים ובצדק, הוא ביקש להגדיר את שטחי הציבור של התכנית הזאת.

יעקב אשר: לכן, כל העיכוב.

יעקב אשר: שתביני, אנשים קנו את הדירות אז במסגרת רכישה.

יעקב אשר: משרד הפנים בא עם דבר - - - יזמים הלכו, שינו תכניות, ויתרו על חלקים בתוך התכנית לטובת - - -

<יאיר רביבו: זה ברור, נו.

<יאיר רביבו: כי תכננו שכונה חילונית - - - שכונה חרדית - - - צרכי ציבור - - - ברור - - -

יעקב אשר: - - - את התהליך הזה, גברתי, כדי שתדעי מה מונח לך כרגע על השולחן פה במקרה מהדיון הזה שהתחיל על משהו אחר: שינו את התכנית, שנתיים לקח העניין הזה, הגענו לקצה שלו, ואחרי ששינו עכשיו תגידי: לא, זה יחזור חזרה לאוכלוסייה כביכול אחרת, ואז ישנו את התכניות עוד פעם.

יעקב אשר: לא היה כדבר הזה.

יעקב אשר: זה לא התפקיד שלנו לשבת כאן ו-.

יעקב אשר: אני מסכים איתך בדבר אחד: שצריך למצוא כל דרך שהיא כדי לחזק את העיר לוד בפרויקטים נוספים; בהרבה מאוד, לדעתי, בנושא העסקי.

יעקב אשר: זה שם המשחק בסופו של יום.

יעקב אשר: לוד אף פעם לא תהיה כנראה סביון, אבל בשביל זה היא לוד.

יעקב אשר: בשביל זה היא לוד.

יעקב אשר: קח אותה כמו שהיא, תראה איפה אתה יכול לחזק אותה באמת, ולא - - - בסיסמאות הללו.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי, בבקשה, משפט.

דוד אזולאי: גברתי היושבת ראש, באמת יש לי הרבה מה להגיד בנושא הזה, אבל בשל הזמן הקצר ובשל הוויתורים הרבים שלי לטובת העניין אני באמת אקצר.

דוד אזולאי: הדבר הכי חשוב שלא נאמר כאן זה קודם כל לברך את ראש העיר.

דוד אזולאי: אנחנו כולנו נסערים, כולנו שמענו.

דוד אזולאי: אז אני רוצה קודם כל לברך אותך ולאחל לך הצלחה.

דוד אזולאי: אין ספק שלקחת על עצמך משימה לא קלה.

דוד אזולאי: ואני רוצה להצטרף כאן לדברי חבריי.

דוד אזולאי: השולחן הזה ידע הרבה-הרבה שעות לוד.

דוד אזולאי: יושבים פה חברים שלך, תשאל אותם.

<יאיר רביבו: אתה היית יושב ראש.

דוד אזולאי: אני לא רוצה פה לטפוח לעצמי על השכם.

דוד אזולאי: אתה יכול לשאול.

דוד אזולאי: ולגבי שיתוף פעולה אתה יכול לשאול את מר אבי וסרמן מה המשמעויות של שיתוף פעולה.

דוד אזולאי: את מר בני רגב, את מר אלי סער, שהוא ליווה - - - אני אומר לך, מה שעומד כאן על הפרק זה לא אתה, עם כל הכבוד, ולא החברים שלך.

דוד אזולאי: לוד שייכת לכולנו.

דוד אזולאי: ברגע שאתה נבחרת כראש העיר, אתה ראש העיר ששייך לכולם, צריך לתת את השירות לכולם.

דוד אזולאי: ואנחנו קיימנו פה המון-המון דיונים.

דוד אזולאי: ואם לוד היום על המפה, זה לא בזכותך, אלא בזכות אותם דיונים וביקורים רבים של כל הגורמים כאן.

דוד אזולאי: לכן, אני מציע לך עצה ידידותית: באמת, בוא, תרד מכל המחלוקות, תהיה של כולם, וכל אחד פה - - - לך.

דוד אזולאי: ומשפט אחרון לגבי עכו: עכו פעם הייתה בכותרות, וברגע שהורדנו את הלהבות הכול נראה אחרת.

דוד אזולאי: ואני מזמין אותך להיות אורח שלי, על דעת ראש העיר שלי.

דוד אזולאי: תבוא ותלמד איך הופכים עיר שיש לה ביקוש נדל"ן שאין עוד כמותו.

דוד אזולאי: אז אמרתי לך, בוא, אני מזמין אותך, תבוא, תלמד ותראה איך מנהלים עיר, ומורידים להבות, ומורידים מהכותרות.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: חברים, אני רוצה רגע לסכם את הדיון הזה.

מירי רגב: יש לנו כאן הרבה סיכומים ודיוני המשך.

מירי רגב: קודם כל, מן הסתם לוד כנראה, אין מה לעשות, היא גורמת כאן לעליית מתחים בוועדה, ואני מבינה את הסיפור של אחיסמך, אבל זה לא היה צריך להגיע לטורים האלה, לא מצדכם וגם לא מצד ראש העיר.

מירי רגב: יש לנו, לכולנו, כוונה, לכל חברי הכנסת, לסייע ללוד.

מירי רגב: ולוועדה הזאת יש אינטרס כוועדת הפנים והגנת הסביבה, - -

דוד אזולאי: שראש העיר ידע מזה.

מירי רגב: - - שמפקחת על השלטון המקומי, לסייע לעיר לוד, ואנחנו נקדם את העניין הזה.

מירי רגב: וזה לא מעניין אותי לא הצעקות מכאן ולא מהצד השני.

מירי רגב: אנחנו נלך על פי החוקים, ועל פי ההנחיות, ועל פי הנהלים, ואנחנו את העיר לוד נקדם.

מירי רגב: וזה לא קשור מי עומד בראשות העיר לוד, ומי נבחר לראשות העיר לוד.

מירי רגב: זה קשור לעיר עצמה, כעיר ואם במדינת ישראל, סמל של דו קיום ושל רצון בעצם שאוכלוסייה חזקה תגיע לעיר הזאת, ותהפוך את העיר הזאת לעיר חזקה.

מירי רגב: נבחר ראש עיר, ואנחנו, כולנו, נעשה את מה שניתן כדי לסייע לראש העיר, שמחויב לתושבים שבחרו אותו.

מירי רגב: נקודה.

מירי רגב: אם אוהבים את זה, ואם לא אוהבים את זה.

מירי רגב: וזה מבחינתי הפתיח לדיון הצפוף הזה שהיה פה.

יעקב אשר: דו קיום, כמו שאמרת.

מירי רגב: דו קיום, אכן כן, דו קיום.

מירי רגב: מבחינת מפת העדיפות הלאומית: ידידי, מר דן להב, אני מבקשת שתשקלו להכניס את לוד למפת העדיפות הלאומית.

מירי רגב: אני מבקשת לשלוח מכתב לראש הממשלה שמסביר את החשיבות של לוד כפריפריה חברתית.

מירי רגב: לוד ורמלה יהיו חלק מסדרי העדיפויות שהממשלה מלמעלה קובעת top-down.

מירי רגב: ברגע שמשרדי הממשלה מבינים שלראש הממשלה יש אמירה לטפל בלוד וברמלה, אבל בעניין הזה אנחנו מדברים בלוד, אז כולם, כל משרדי הממשלה יודעים להתכנס ולפעול על פי ההחלטה הזאת.

מירי רגב: ולכן אני מבקשת להעביר מכתב כתוב, ודרכך להעביר את המסר הזה לראש הממשלה, ואתה מן הסתם פועל בעניין, ואני סמוכה ובטוחה שאתה תקדם את העניין הזה.

מירי רגב: הדבר השני: כל מה שקשור לחיבור למים ולחשמל, לתשתיות; לכל סוגיית מעבר צה"ל, בסיסי צה"ל של תל השומר ללוד, מעבר צה"ל ללוד, שכונה של "חבר" ללוד – כל הנושא הזה, אני מבקשת לקיים עליו דיון.

מירי רגב: אם לא הכנסתי לכאן את אחד הנושאים, נא לבקש מראש העיר להוסיף, ולהזמין את מנכ"ל משרד הביטחון, להזמין את "חבר", להזמין את רשות מקרקעי ישראל, להזמין את הגברת בינת שוורץ, כדי לראות איך אנחנו בעצם מחזקים באוכלוסייה נוספת את לוד.

מירי רגב: ובעיניי זה קלאסי, העברת בסיסי צה"ל ללוד.

מירי רגב: אתה דיברת על משרדי ממשלה, אז מבחינתך זה אותו דבר, חבר הכנסת יעקב אשר.

מירי רגב: הכוונה היא להעביר סמלים של השלטון, משרדים.

יעקב אשר: לא רק סמלים.

יעקב אשר: סמלים עתירי ארנונה, גברתי.

יעקב אשר: עתירי ארנונה.

יעקב אשר: בסיס צבאי זה לא עתיר ארנונה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: הכול ברור.

מירי רגב: הוא עתיר ארנונה.

יעקב אשר: ממש לא.

מירי רגב: תאמין לי, הוא עתיר ארנונה.

מירי רגב: ב-long run הוא עתיר ארנונה כי הוא לא משנה את מיקומו כמו העסקים כשלא נוח להם והורידו לרגע איזה זה, עובר הלאה.

מירי רגב: אבל לא משנה, לא נפתח את הדיון.

מירי רגב: יכול להיות שהדיון הזה ייערך במסגרת ביקור של הוועדה בלוד.

מירי רגב: יכול להיות שאנחנו נקיים דיון של הוועדה בלוד בתחילת מארס.

מירי רגב: אני מקווה שעד אז, בעזרת השם, אני אסיים גם את הרפורמה של התכנון והבנייה ואז נתפנה קצת, ורפורמה שתגיע אלינו עכשיו, עוד כמה רפורמות שמגיעות אלינו, של דיור לאומי, ואני מקווה שנצליח לבוא לסיור בלוד כדי בעצם לראות מקרוב, ולקיים דיון של הוועדה בלוד.

מירי רגב: מפת העדיפות הלאומית – דיברתי.

מירי רגב: אני מבקשת ממשרד הפנים וממשרד האוצר לסגור את סוגיית צו המיסים בכל מה שקשור לעידוד תעשייה חדשה מעל 10,000 מטר.

מירי רגב: תמריצים לארנונה.

יעקב אשר: יש להוסיף עוד דבר אחד בתוך זה.

יעקב אשר: כמו שאמרת, ברוח הדברים שאמרת: קודם כל, שיהיה עובר לעשייתן, שתצא לדרך התכנית.

יעקב אשר: כרגע - - - את הדברים האחרים.

יעקב אשר: שתצא לדרך.

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: אבל אני אגיע לזה.

מירי רגב: עוד לא הגעתי לשכונה.

מירי רגב: צו המיסים: אני מבקשת לקדם את זה.

מירי רגב: ועד הדיון הבא אני מבקשת לשמוע מה עמדת משרד הפנים וגם אגף התקציבים, משרד האוצר, בעניין צו הארנונה לכל מה שקשור לשימוש בקרקע.

מירי רגב: התחדשות עירונית: נראה לי מאוד נכון להפחתה של תמ"א 98 ופינוי ובינוי.

מירי רגב: גם על העניין הזה אני מבקשת התייחסות של משרד הפנים ומשרד האוצר.

מירי רגב: וגם הנושא הזה שיעלה בדיון שאנחנו עושים עם הגורמים התכנוניים של משרד הפנים.

יעקב אשר: מה, אין אצלכם תמ"א 38?

<יאיר רביבו: יש, אבל זה לא כלכלי.

<יאיר רביבו: האגרות מאוד יקרות, אגרות הבנייה.

יעקב אשר: אז תוסיף עוד קומות - - -

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: אנחנו רוצים לעשות תכנית בעניין הזה.

<תומר רוזנר: הוא יכול לעשות.

מירי רגב: הוא יכול אבל לא מסייעים לו בזה.

יעקב אשר: אפשר לעשות את זה.

יעקב אשר: אפשר בתב"ע שמסתמכת על תמ"א 38.

יעקב אשר: זה מה שעורך הדין תומר רוזנר מתכוון.

יעקב אשר: נכון, היועץ המשפטי תומר רוזנר?

<תומר רוזנר: עשו בהרצליה.

מירי רגב: נכון, עשו את זה בהרצליה.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: ועשו את זה בהרצליה.

מירי רגב: ואת אותו פרויקט של הרצליה צריך להביא ולעשות את זה ללוד.

יעקב אשר: תעשו תוספת – במקום שתיים וחצי קומות, שלוש וחצי קומות.

מירי רגב: נכון.

יעקב אשר: ואז זה הופך להיות כלכלי.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: אז בבקשה.

<יאיר רביבו: אנחנו הולכים לתקן את חוק העזר בישיבת המועצה הקרובה.

<יאיר רביבו: להפחית ב-50% אגרות והיטלים.

<יאיר רביבו: אני - - - שמשרד הפנים לא יתנגד.

<יאיר רביבו: כי אמרו לי שמשרד הפנים בדרך כלל לא מאשר את חוק העזר הזה.

<יאיר רביבו: בסדר?

<יאיר רביבו: הנה אני פה אומר.

<יאיר רביבו: אני במועצה הקרובה הולך לאשר את תיקון חוק העזר, להפחית אגרות והיטלים בהתחדשות עירונית ב-50%.

דוד אזולאי: תפנה לוועדה בעניין הזה, ויושבת ראש הוועדה - - -

מירי רגב: ואני - - - את זה.

<יאיר רביבו: בסדר.

מירי רגב: אני אקבל את זה, ואני בהחלט אעשה.

יעקב אשר: תעביר את זה במועצה, תעביר את זה למשרד הפנים.

מירי רגב: לגבי התחדשות עירונית – דיברנו.

מירי רגב: לגבי שכונת אחיסמך: אני מבקשת ממך, כבוד ראש העיר, שתיפגש עם חבר הכנסת משה גפני, ותשבו ותראו כיצד אפשר, מצד אחד, ללכת ולא לפגוע באותם אזרחים שבאמת קנו.

דוד אזולאי: אני מציע לצרף גם את חבר הכנסת אריאל אטיאס לעניין הזה.

מירי רגב: בבקשה, תארח אותם אצלך במשרד.

<יאיר רביבו: אין לי בעיה.

מירי רגב: זה שני חברי כנסת שבכל זאת עשו משהו ועושים משהו.

<יאיר רביבו: אין לי שום בעיה.

מירי רגב: תיפגש איתם.

מירי רגב: תסביר את הבעיות שלך.

מירי רגב: יחד נראה איך אנחנו יכולים להגיע להבנות.

מירי רגב: ברור לי לחלוטין שצריך לחזק את העיר גם עם אוכלוסייה נוספת - - -

<יאיר רביבו: אני רוצה שגם אתה תבוא כראש עיר.

יעקב אשר: - - - דבר אחד.

מירי רגב: לא, לא, לא, לא נפתח את זה.

מירי רגב: רגע.

מירי רגב: לא, לא.

יעקב אשר: - - - להתחיל, אבל.

מירי רגב: רגע.

מירי רגב: לא.

<יאיר רביבו: אי אפשר להתחיל סתם ככה.

<יאיר רביבו: זה לא עובד.

יעקב אשר: לא, זה לא סתם ככה.

מירי רגב: ואני מבקשת, גם מחבר הכנסת מיעקב אשר, אתה רוצה שאני אבוא לדיון, אני גם אבוא לפגישה.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: בוא נקיים דיון בעניין הזה ונראה איך אפשר לקדם את הסוגיה הזאת כדי לפתור את הבעיה הרלוונטית.

מירי רגב: לגבי 1,700 יחידות דיור הנוספות, שדיברנו.

מירי רגב: זה עם "חבר".

מירי רגב: זה כבר נעשה פגישה.

מירי רגב: אני רוצה בכלל לעשות פגישה עם "חבר" ללא קשר.

מירי רגב: נעשה דיון אבל אני רוצה כמה שיותר מהר לשמוע את עמדתה של "חבר" לגבי הסוגיה הזו.

מירי רגב: אזורי תעסוקה: משרד הכלכלה, בבקשה, אני רוצה שתתנו לי התייחסות בדיון הבא לגבי אזורי תעסוקה בלוד.

<מרצדס צרפתי: אנחנו לא מטפלים באזורי תעסוקה.

מירי רגב: מי מטפל באזורי תעסוקה?

<מרצדס צרפתי: הרשות המקומית.

<קריאה: - - -

מירי רגב: היא מייצרת לה.

<מרצדס צרפתי: רשות מקרקעי ישראל.

יעקב אשר: יש כלים גם למשרד האוצר וגם למשרד הכלכלה, בהטבות כאלה ואחרות, לעודד עסקים.

יעקב אשר: לא עסקים קטנים – מט"י והדברים הללו.

יעקב אשר: צריך לעשות תכנית יותר רצינית.

יעקב אשר: היא לא תוכל לתת לך תשובה על זה עכשיו אבל - - -

<מרצדס צרפתי: למה - - - שאני לא יכולה - - -

יעקב אשר: לא, על דברים שקשורים להחלטות - - -

<מרצדס צרפתי: דברים שקשורים להחלטות שכרגע קבועות בחוק, ולא - - - יכולה לעקוף אותם.

<יאיר רביבו: אמרו על הסימולטור משהו.

<יאיר רביבו: מה עם הסימולטור?

מירי רגב: לא, הסימולטור זה אגף התקציבים, זה משרד האוצר, וזה לגבי המיסים.

מירי רגב: זה בסדר.

מירי רגב: זה צו המיסים, ועל זה הם יתנו לנו תשובה.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון קלפה, בבקשה, השר נפתלי בנט – אתה מכיר אותו.

מירי רגב: חשובה לך לוד גם.

מירי רגב: בוא, תראה איך בדיון הבא יכול משרד הכלכלה להציג פה איזשהו סיוע בכל מה שקשור לאזורי התעסוקה ללוד.

מירי רגב: גם אם הם יבואו עם תכנית מדורגת.

מירי רגב: רק שיבואו ויגידו בעיקרון כיצד הם, משרד הכלכלה, לוקח ומבין את החשיבות של לוד כחלק ממפת העדיפות או לא ממפת העדיפות – כחלק מהחלטת ממשלה לסייע ולקדם אותה.

מירי רגב: קח את זה על עצמך.

מירי רגב: תראה איך אתה יכול לקדם את זה, ולראות איך אנחנו יכולים להציג את זה גם בדיון הבא, שר הכלכלה עם כל ההיבט הזה.

מירי רגב: אני מבקשת שנקיים גם דיון נוסף לפני הפגרה, וננסה לעשות את הדיון הזה במסגרת סיור שיארח אותנו כמובן ראש עיריית לוד בלוד.

מירי רגב: חברים, אני רוצה רגע באמת לסיים את הדיון הזה באווירה טובה.

מירי רגב: אני חושבת שכל האמירות שנאמרו כאן על "גזען" והאמירות שנאמרו כאן על "חוצפנים" נאמרו כאן מתוך, כל אחד מתוך ההתייחסות, איך אומרים, ראש העיר מתוך זה שהוא רוצה והוא רוצה לתת לאזור כולו.

מירי רגב: כי גם הוא בא מבית חרדי, ויש לו משפחה חרדית, והוא מבין את העניין הזה; ואתם, כי אתם חושבים שהוא לא מקדם את העניין.

מירי רגב: הידברות היא שם המפתח, לעשות את זה נכון.

יעקב אשר: אבל יוצא - - - אחד, אם את מסכמת דברים שאנחנו - - -

מירי רגב: רגע, לא, לא.

מירי רגב: מתוך כבוד הדדי ומתוך אכפתיות לקדם את העיר הזאת גם לחרדים, גם לחילונים, וגם לערבים.

מירי רגב: ואפשר לעשות את זה.

מירי רגב: ובואו נראה איך אנחנו ביחד פועלים כדי לקדם את העיר הזאת לגבהים שאנחנו רוצים שתגיע אליהם.

מירי רגב: וכמו שאמר ראש העיר: סוציו-אקונומי 6 – נראה איך אנחנו יכולים לקדם את זה.

<יאיר רביבו: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: אני רוצה רק להסתייג.

יעקב אשר: אם זה סיכום שלך, אני לא חושב שכוועדה אנחנו יכולים להגיד לתכנית - - - ומונחת סטטוטורית שהיא לא מתקדמת.

מירי רגב: לא, אני אמרתי שהתכנית צריכה להתקדם בדרך שלה.

מירי רגב: אני לא מתערבת בתכנית.

יעקב אשר: אני מסתייג מזה לחלוטין כי זה גם עניין משפטי - - -

מירי רגב: התכנית צריכה להתקדם על פי - - - שלה והדרך שלה.