ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 219, 2014-02-24 11:30

דוד צור: אנחנו בהצעה לסדר של חברי הכנסת עדי קול, אלעזר שטרן ומיכל בירן כשההצעה מדברת על הפרטת מבחני הנהיגה המעשיים.

דוד צור: ראשית תתחיל חברת הכנסת עדי קול ואחרי זה נשמע גם את חבר הכנסת אלעזר שטרן וחברת הכנסת מיכל בירן.

עדי קול: בוקר טוב ותודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עדי קול: אנחנו ביקשנו את הדיון הזה למרות שמשרד התחבורה חוזר וטוען בתוקף שאין לו כוונה מעשית אמיתית או שאין צעדים מעשיים להפרטת מבחני הנהיגה.

עדי קול: אבל השר התבטא לא פעם בנושא הזה ואמר שצריך להפריט את המבחנים.

עדי קול: הטענה שלו היתה שיש עומס מאוד מאוד גדול ולחץ, גם על מועדי ההמתנה שהם גדולים, ושהפתרון הוא הפרטה.

עדי קול: קודם כל, אני רוצה להגיד באופן נחרץ לא.

עדי קול: הפתרון הוא לא הפרטה, הפתרון הוא לא לקחת משהו שהוא נמצא באחריות המדינה, משהו חשוב כל כך בעל השלכות עמוקות על חיי אדם.

עדי קול: כמו שלא הפרטנו את בתי הסוהר - ניסינו, אבל הכנסת ובית המשפט לא נתנו להפריט את בתי הסוהר כי דיברו על חיי אדם והפיקוח בנושאים האלה צריך להישאר בידי המדינה - הפיקוח על רישיונות הנהיגה גם הוא נושא של חיים ומוות ולכן הוא צריך להישאר ברשות המדינה.

עדי קול: זה זכות וכוח שצריך להישאר וקיים בכל מקום בעולם.

עדי קול: כל מקום בעולם מפעיל בעצמו את מבחני הנהיגה ולא מפריט את זה.

עדי קול: אני חושבת שאין שום סיבה שמדינת ישראל תעשה משהו שהעולם בדק והוכיח שהוא לא נכון.

עדי קול: זה לא התהליך הראשון שמשרד התחבורה עושה, מבחני התיאוריה כבר עברו הפרטה.

עדי קול: אני מניחה שמשרד התחבורה חושב שזה תהליך מבורך.

עדי קול: הגיעו לידיי פניות מאוד מאוד מטרידות לגבי הדרך שבה פועלים גופי התיאוריה, הזכיינים שמפעילים תיאוריה באופן עצמאי.

עדי קול: מקרה אחד שנמצא ותמונה שיש לי ביד ואני יכולה להראות לכם הוא על אדם שנכשל פעם אחר פעם במבחני התיאוריה שבוצעו על-ידי המדינה בטענה שהוא לא יודע קרוא ומכתב.

עדי קול: יש לי את התמונה של המבחן שהראו שהוא נכשל בו.

עדי קול: אחרי מספר פעמים הוא ביקש להיבחן בעל-פה.

עדי קול: גם את זה הוא לא עבר ואז הוא הולך לזכיינית ונבחן במבחן ממוחשב ושם עבר מיד בציון מאה, באופן מאוד מאוד מפתיע אחרי שהוא לא ידע עברית, לא בעל-פה, לא בכתב, לא בשום דרך.

<ציון מזרחי: את מאמינה שהוא לא ידע?

עדי קול: לא, אני מאמינה שהוא ידע שאם הוא יגיד שהוא לא יודע אז ישלחו אותו לזכיין והזכיין יעביר אותו כי שם אולי יותר קל להעביר.

עדי קול: אני מאמינה שאם יש טענה כזאת אתם צריכים לבדוק אותה וצריכים לפקח עליה.

עדי קול: אם הפרטתם את התיאוריה ומסתבר שעולים מקרים כאלה, וזה לא המקרה היחיד וכל מי שמתעסק בנושא יודע שיותר קל לעבור תיאוריה אצל הזכיינים.

<קריאה: עשרות מקרים.

עדי קול: אם אתם רוצים שאנחנו באמת נפריט גם את המבחנים המעשיים ואז יהיה יותר קל לקבל רישיון נהיגה כי באמת חסרים לנו נהגים צעירים ופרועים על הכביש במדינת ישראל אז בואו נעשה את זה.

עדי קול: אבל כל עוד המטרה היא לא להפציץ את הכביש בנהגים שעברו מבחן נהיגה ללא אישור אני לא רואה שום סיבה להפריט את התהליך.

דוד צור: אני לא בטוח שההפרטה של התיאוריה היתה לרעה לתהליך.

עדי קול: שוב, לא בטוח.

עדי קול: אתה יודע למה אנחנו לא בטוחים?

עדי קול: כי אין פיקוח מספיק.

דוד צור: אני מזכיר לך את התקופות שאנשים היו צריכים לחכות לתיאוריה.

עדי קול: השאלה היא האם פרק הזמן הוא המבחן היחיד.

עדי קול: תיאוריה - מדובר שבא אדם ובאה כיתה שלימה.

דוד צור: מאה אחוז.

דוד צור: לכן, הדוגמה היא לא אולי הכי - - -

עדי קול: בדיוק.

עדי קול: אני חושבת שהקצב הוא משמעותי.

עדי קול: אני חוזרת לטענה הבסיסית והעקרונית בעיניי - הזכות לתת רישיון נהיגה היא זכות שצריכה להישאר בידי המדינה, הפיקוח של המדינה באופן החלטי וברור.

עדי קול: רישיון נהיגה זה רישיון לפגוע בחיים של אנשים.

דוד צור: שימו לב מאיזה צד של המפה הפוליטית זה בא.

עדי קול: זה מצד המרכז.

עדי קול: אני רוצה לשמוע את משרד התחבורה כמובן.

דוד צור: נשמע אותם.

דוד צור: חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: אני אהיה אחרי מיכל.

דוד צור: חברת הכנסת בירן.

מיכל בירן: מכיוון שחברת הכנסת עדי קול הציגה כבר את ליבת הטיעון ובאמת זה גם כן סיכון חיי אדם והפקרה של תחום כל כך חשוב שהמדינה צריכה לפקח עליו, אני דווקא אתייחס לצד היותר שטחי, ברשותכם, והוא העלויות לנבחנים.

מיכל בירן: העלויות של מבחני התיאוריה מאז שהם הופרטו קפצו ב-80%, משהו כזה.

<קריאה: בדיוק הפוך.

<אבי גולן: הם ירדו.

מיכל בירן: יש לי את הנתונים מולי והם לא ירדו.

מיכל בירן: חברים, אני תיכף אסתכל.

מיכל בירן: למיטב ידיעתי, זה משהו כ-80%.

מיכל בירן: לדעתי, ההנחה היא שהפרטת המבחנים המעשיים תביא בדיוק לאותה תוצאה.

מיכל בירן: כולם מדברים על יוקר המחיה כל הזמן ונראה לי שגם הדיון הקודם היה קשור לזה.

מיכל בירן: אין שום סיבה לאפשר שגם בתחום הזה הנבחנים שגם כך סובלים מעלויות עצומות של לימוד שיעורי נהיגה וכל מה שכלול בזה, להשית עליהם גם עלויות יותר גבוהות של המבחנים המעשיים.

דוד צור: חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: אני חושב שהשאלה היא מאיפה אנחנו מגיעים ליוזמה הזאת.

אלעזר שטרן: כלומר, האם אנחנו באים מהיוזמה הזאת מהסתכלות על הפרטה בכלל או אנחנו מגיעים ליוזמה הזאת מהעומס מזמני ההמתנה, ואני מרשה לעצמי לומר גם מהאמינות של המבחנים היום.

אלעזר שטרן: משרד התחבורה פה ואני לא יכול להימלט מהדבר הבא שאני רוצה להגיד.

אלעזר שטרן: אין מבחני תיאוריה באמהרית

<אבנר פלור: עובדים על זה.

<ציון מזרחי: אנחנו עובדים על זה.

אלעזר שטרן: אני פניתי בזה לשר התחבורה ואני מנצל את ההזדמנות עוד פעם.

אלעזר שטרן: יש לנו כמעט בשש שפות וטוב שנזכרנו, מה שנקרא.

<ציון מזרחי: נזכרנו בזה מזמן ביוזמתנו.

<ציון מזרחי: אנחנו עובדים על זה.

<ציון מזרחי: אנחנו מקווים מאוד שבעתיד הקרוב ביותר, בפסח אינשאללה, יציאת מצרים, נצא גם לחירות.

אלעזר שטרן: ראשית, אני שמח.

אלעזר שטרן: אני פניתי על זה מעל בימת הכנסת כמה פעמים לשר האוצר.

אלעזר שטרן: אם אתם מביאים בשורה פה אז תודה.

אלעזר שטרן: אני מדבר מניסיון ותצפית בחודשים האחרונים וגם על זה דיברתי עם שר התחבורה.

אלעזר שטרן: אני חושב שהעומס הוא לא בהכרח קשור.

אלעזר שטרן: אנחנו מכירים את מה שהיה בצפון, באזור נצרת, עפולה, עם השביתות.

אלעזר שטרן: אתם יודעים על מה אני מדבר.

אלעזר שטרן: אני חושב שהפתרון האוטומטי של הפרטה הוא לא בהכרח הפתרון הנכון ואני אומר למה.

אלעזר שטרן: אני חושב שהמצוקה נבעה מזמני המתנה והאם שאלת זמני ההמתנה היא בהכרח אומרת שאם נפריט אז זה יהיה יותר מהר או בגלל שיהיו טסטרים או מכוני רישוי או בגלל שיהיה יותר קל לעבור כמו שאולי עדי רמזה כאן.

אלעזר שטרן: האמת, אני לא נבהל אוטומטית מהפרטה.

אלעזר שטרן: אם יש משהו היום שהוא כלי הרג, הרכב הוא לא פחות מהנהג ורכבים אנחנו עושים במכונים פרטיים היום.

חמד עמאר: בוא לא ניכנס לתחקירים שהיו בנושא.

דוד צור: זה היה הדיון הראשון היום.

אלעזר שטרן: אני מודה שכשהסתכלתי על טסטים בשנים האחרונות, הקלות הבלתי נסבלת של בוחן בלי לתת דין וחשבון אמיתי לאף אחד היא לא גישה בוחנת, מקדמת, מלמדת.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, הוא והתלמיד, ולא ציית וכן ציית ועבר קו ולא עבר קו, ובאמת אין מערכת למידה.

אלעזר שטרן: יש הרבה מאוד פעמים, לצערי הרב, אלמנטים של מזל - עבר רכב, לא עבר רכב, נכנסת למסלול השמאלי או לא.

אלעזר שטרן: אני חושב שאחת ההצעות שאני מודה שאני שמעתי אותה גם כאן אומרת: בואו נעשה מערכת, נאפשר למורים לנהיגה בשביל להפחית את העומס, מערכת תחקיר על הטסט.

אלעזר שטרן: זאת אומרת, אתה עושה מבחן, אתה מקבל תוצאות חזרה.

דוד צור: מצלמות?

אלעזר שטרן: מצלמות בתוך.

אלעזר שטרן: מה יקרה אם תהיה מצלמה שהיא כלי ניתוח לתחקר טסט?

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים מה קורה היום.

אלעזר שטרן: אתה מקבל טסט, מחכה שישה שבועות, העלו את זה ליותר.

אלעזר שטרן: מה אתם חושבים?

אלעזר שטרן: שכל שבוע יהיו שני שיעורים כדי שתשתפר לטסט הבא?

אלעזר שטרן: אין כלום.

אלעזר שטרן: יש שני שיעורים במקרה הטוב לפני הטסט הבא.

אלעזר שטרן: מה זה אומר?

אלעזר שטרן: שאלמנט המזל ממשיך לעבוד ואין באמת למידה.

יצחק וקנין: על זה נאמר:

יצחק וקנין: הכול תלוי במזל, אפילו ספר תורה שבהיכל.

אלעזר שטרן: אני לא מכיר על ספר תורה שבהיכל.

יצחק וקנין: זה אימרה מפורשת.

אלעזר שטרן: אני חושב שלפני שהולכים לנושא של הפרטה צריך ללכת לנושא של בקרה שכמו שאמרתי מה שמוליד אותו זה התורים.

דוד צור: ותקנון נוסף של בוחנים אולי.

דוד צור: תיכף נשמע את משרד התחבורה.

אלעזר שטרן: נכון, גם למערכת לומדת.

אלעזר שטרן: תודה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: חבר הכנסת עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאני דיברתי על זה ואני אדבר על זה עוד הפעם קצר.

חמד עמאר: משרד התחבורה ניסה לקדם בקדנציה הקודמת את כל נושא לימודי הנהיגה בישראל.

חמד עמאר: אני לא יודע למה הקפיצו את הנושא הזה.

חמד עמאר: חבר הכנסת שטרן העלה נקודה מאוד חשובה - לפי מצב רוחו של הטסטר כי אין דבר אחיד אין נכשל התלמיד ולמה הוא נכשל ומה הדברים שמכשילים תלמיד ומה הדברים שלא מכשילים תלמיד.

חמד עמאר: האם החניה היא הבעיה שלא תעביר תלמיד, האם הוא לא עצר לפני קו עצור ואיפה הוא עצר.

חמד עמאר: אין דבר אחיד לטסטים.

חמד עמאר: אתה רואה מקומות שבהם יותר תלמידים עוברים כמו אילת, ומקומות אחרים, כמו בצפון, שבהם יותר תלמידים נכשלים.

חמד עמאר: זה לא אומר שהתלמידים בצפון פחות טובים או שהטסטרים בצפון יותר מקפידים.

חמד עמאר: העלינו את זה יותר מפעם אחת כאן בוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: אני נגד הפרטה בכל מקרה ומשרד התחבורה יודע.

חמד עמאר: ישבתי עם טסטרים עובדי משרד התחבורה.

חמד עמאר: מתחקיר שנעשה, וגם משרד התחבורה יודע, הרי המדינה לא מסבסדת את נושא הטסטים.

חמד עמאר: דבר שאתה בא להפריט אתה אומר שהמדינה מפסידה המון כסף.

חמד עמאר: להיפך, המדינה מרוויחה המון כסף מהנושא של הטסטים.

חמד עמאר: אני לא מבין למה היא רוצה להפריט את זה כאשר היא מרוויחה כאן כסף.

חמד עמאר: אני לא מבין למה שהמדינה לא תמשיך להחזיק את זה במקום שהכסף הזה ילך לחברות הפרטיות.

חמד עמאר: למה שהיא לא תיתן יותר טסטים ויותר תקנים לנושא הזה כך שיהיה פחות לחץ?

חמד עמאר: להיפך, היא עושה את הדבר הקל ביותר כשהיא אומרת שמפריטים את הנושא הזה ומוציאים אותו החוצה.

חמד עמאר: אנחנו רוצים בטיחות, אנחנו רוצים שהנהגים הכי טובים יצאו לכביש וזאת אחרי שהם למדו נהיגה, עברו טסט כמו שצריך והגיעו לכביש.

חמד עמאר: תודה רבה.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: חבר הכנסת סוייד.

חנא סוייד: אני רוצה לבקש הבהרה ממשרד התחבורה.

חנא סוייד: אני רוצה שיבהירו ויתארו לנו מה הבעיה שההפרטה הזו באה לפתור.

חנא סוייד: לא יכול להיות מצב שבו תהיה איזושהי קפריזה.

דוד צור: חבר הכנסת סוייד, אבל אתה מניח שהם כבר לא הולכים להפרטה.

דוד צור: הם עוד לא נתנו לנו תשובה.

עדי קול: אנחנו יכולים להקריא מהפוסט של ישראל כץ.

חנא סוייד: זו הנחת העבודה ובגלל זה נשיאות הכנסת מצאה לנכון לדון בעניין הזה.

חנא סוייד: אל תבטל את הנחות העבודה שישנן כאן.

דוד צור: זה היה בפייסבוק או בווטסאפ?

עדי קול: ישראל כץ כתב: די, נמאס מהתנהגות בוחני הנהיגה.

עדי קול: במקום לתת שירות ראוי הם מארגנים עיצומים ושביתות ופוגעים בצעירים - - -

דוד צור: כן, מכיר את הפוסט הזה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני חוזר ומבקש שמשרד התחבורה יתאר לנו מה הבעיה שהתיקון הזה, שההצעה, שההפרטה שרוצים לבצע, שמתכוונים, שחושבים לבצע, באה לפתור.

חנא סוייד: דבר שני, בשביל להציע איזשהו פתרון מסוים ולהגיע לקצה של ההפרטה אתה צריך לנסות משהו אחר.

חנא סוייד: זאת אומרת, אם יש איזושהי בעיה, ואני מניח שטסטים היו מאז 48' ועד עכשיו, ואם יש כשלים אז בטח ניסו איזשהן דרכים אחרות על מנת להתמודד עם הבעיה.

חנא סוייד: מה הן הדרכים האחרות בהן ניסו לפתור את הבעיה שלכאורה הם באים לפתור עכשיו על ידי כך שהם זורקים את התינוק עם המים?

חנא סוייד: שלישית, אני חייב להצביע על העניין של ניסיון ההפרטה של התיאוריה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני רואה שלטי חוצות בערבית: תבוא אלינו, שלוש שעות והעבר עלינו.

חנא סוייד: אל תדאגו, תבואו - שלוש שעות.

חנא סוייד: זה פדיחה, זה לא יכול להיות.

<קריאה: זה לא יכול להיות.

עדי קול: ציון, אם אתה לא יודע את זה זה בעיה.

<ציון מזרחי: זה קורסים, זה לא המבחן.

מיכל בירן: שלוש שעות לא מספיקות ללמוד תיאוריה.

דוד צור: חבר הכנסת סוייד, השאלות שלך הן ענייניות.

דוד צור: תחתור לסיום.

חנא סוייד: אני מעלה נקודות לעניין.

חנא סוייד: בשביל מה מקיימים דיון?

חנא סוייד: קודם כל מעלים את השאלות.

חנא סוייד: לבקשתך, אני אסיים ואני אגיד שכנראה שיש איזושהי מגמה שמה שמרוויח מפריטים ומה שמפסיד מלאימים.

דוד צור: כאימרה הבריטית שלif it works, don't fix it אז כנראה שיש פה בעיות, ולכן חבר הכנסת סוייד, בצדק, וגם הדוברים הקודמים, הציגו פה שאלה עקרונית שאומרת:

דוד צור: תגידו לנו מה לא עובד כדי שנראה מה צריך לתקן והאם הפתרון שאתם מציעים של הפרטה, או לא מציעים, תיכף נשמע, אמור לתקן את המצב.

חנא סוייד: מידתי או לא מידתי.

דוד צור: מידתי או לא מידתי - ודאי.

דוד צור: לפני שניתן למשרד התחבורה לענות ניתן קודם כל לוועד בוחני הנהיגה.

<אלי מלכה: שלום, שמי אלי מלכה ואני מוועד בוחני הנהיגה באזור חיפה.

<אלי מלכה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר כל הזמן עונה בפוסטים לעניין הפרטת מבחני הנהיגה.

<אלי מלכה: אני רוצה לומר לך שבכל העולם מבחני הנהיגה מבוצעים אך ורק על-ידי המדינה.

<אלי מלכה: אין שום סיבה שבמדינת ישראל יפריטו גם את מבחני הנהיגה המעשיים.

<אלי מלכה: הפריטו כבר את המבחנים העיוניים, לא צלח.

<אלי מלכה: אני אומר לך לא צלח גם מבחינת השירות.

דוד צור: יש ויכוח איתך.

<אלי מלכה: יש מספיק חומר.

<אלי מלכה: לא זה העניין, העניין הוא מבחני הנהיגה המעשיים.

דוד צור: מר מלכה, תתייחס לשאלה האם אתם נותנים שירות טוב, האם הזמינות של מבחנים לתלמידים, למורי הנהיגה, היא זמינות שהצנרת עובדת, האם לדעתך יש מספיק בוחנים או אין מספיק בוחנים.

דוד צור: תתייחס לנקודות האלה, לא לדבר עכשיו בסיסמאות של הפרטה או לא.

<אלי מלכה: בסך הכול הזמינות היא סבירה.

<אלי מלכה: ממתינים היום בערך בין שלושה שבועות לחודש ימים בין מבחן אחד למשנהו.

<אלי מלכה: הבעיה נוצרת תמיד בחגים.

<אלי מלכה: אני חושב שאם יוסיפו בין 10 ל-15 בוחנים בכל הארץ הבעיה תיפתר לחלוטין, ואין שום בעיה לעשות את זה.

דוד צור: אגב, זה עלה כבר בפעם הקודמת כשהיה דיון בהשבתה.

<אלי מלכה: לא יכול להיות שייקחו היום ביצי זהב וייתנו את זה לידיים פרטיות.

<אלי מלכה: המדינה מכניסה ממבחני נהיגה כ-80 מיליון שקל בשנה ומשלמת כ-30 מיליון שקל משכורות לבוחנים.

<אלי מלכה: אי-אפשר לקחת את הכסף הזה ולתת לידיים פרטיות.

<אלי מלכה: דבר נוסף, אם השר רוצה לרשום על שמו ולהפוך את כבישי מדינת ישראל למרחץ דמים, שייתן את זה לידיים פרטיות.

דוד צור: תסביר את הקטע של הבטיחות.

<אלי מלכה: כיוון שהיום בידיים של המדינה יש פיקוח על זה.

<אלי מלכה: אלו בוחנים שעובדים בשירות המדינה.

<אלי מלכה: אם תוציא את זה לידיים פרטיות יהיה שם תוהו ובוהו.

<אלי מלכה: אסור לתת יד לדבר הזה.

<אלי מלכה: מבחני הנהיגה חייבים להישאר רק בידי המדינה כמו שזה בכל העולם כאמור.

<אלי מלכה: תודה רבה.

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: מר גולן, איגוד מורי הנהיגה.

<אבי גולן: כבוד היושב-ראש, לתשובה לגברת קול - במערכת חסרים כיום בדיוק ובמדויק 30 בוחנים.

<אבי גולן: לא 15 כפי שהוא אמר.

<אבי גולן: מי שיכול כאן

<אבי גולן: לעזור באמת ולשחרר את זה זה השר שלך.

<אבי גולן: בינתיים לא נראה לי שאנחנו לא נקבל - - -

עדי קול: אתה יודע שזה גם יכול להיות סתם מתקציב משרד התחבורה, לא חייב לבקש עוד כסף מהאוצר.

עדי קול: משרד התחבורה יכול לחלק אחרת את תקציבו.

עדי קול: לא צריך להוסיף כל דבר, יש להם כסף.

דוד צור: חברת הכנסת קול, לא קרה כלום.

דוד צור: אפשר גם לבקש משר האוצר הנמנה על מפלגתך בעניין הזה כי זה עלה פעם קודמת.

דוד צור: יש פה חסר בתקנון שמייצר גם טענות כלפי הבוחנים.

דוד צור: בסוף אנחנו באים אומרים: אל תפריטו אותם, אבל מורי הנהיגה והתלמידים בצדק זועקים שהשירות הוא לא שירות.

עדי קול: השאלה היא האם אתה יודע שמשרד התחבורה מיצה את כל האמצעים שלו במסגרת התקציב שלו ולא מבקש כל פעם עוד תוספת?

דוד צור: לא יודע.

דוד צור: אבל בפעם הקודמת כשדנתי בנושא לפני ההשבתה עלתה הסוגיה של החסר בתקנון.

דוד צור: גם אז עלה שמשרד התחבורה הפנה את הבקשות האלה לאוצר לעניין התקנון.

דוד צור: מכיוון שמדובר בעובדי ציבור אז הנוהג הוא שבדרך כלל מקצצים כל הזמן בעובדי הציבור ובסוף השירות נפגע.

דוד צור: אי-אפשר גם לייבש את הארגון וגם לפעול אחרי זה כשמפריטים אותו.

חנא סוייד: זו בעיה.

<אבי גולן: כל בוחן שהיום נפלט, שיוצא לגמלאות, אנחנו לא מקבלים אחר במקום, אז אנחנו הולכים אחורנית עוד שלושים שנה.

ישראל חסון: מה שאמרת פה זה חשוב.

ישראל חסון: כל בוחן שיוצא לגמלאות לא נקלט במקומו?

<אבי גולן: לא, יש ייבוש.

<אבי גולן: אנחנו לא מקבלים אחר.

<קריאה: יוצרים פה לחץ מדומה כדי להראות שאין מבחנים ויאללה הפרטה.

<אבי גולן: אני לא הפרעתי לך, תן לי לסיים.

<אבי גולן: יחס החלוקה שקיבלנו בינואר ובפברואר הוא 1 ל-3.

<אבי גולן: זה אומר שלושה חודשי המתנה.

<אבי גולן: בירושלים זה 1 ל-4.

<אבי גולן: אחרי פסח אנחנו נגיע להמתנה של חצי שנה.

<אלי מלכה: אין דבר כזה.

<אבי גולן: אל תפריע לי.

<אבי גולן: אני שתקתי כשאתה דיברת.

<אבי גולן: אנחנו נגיע לחצי שנה ומניסיוני מהחגים הקודמים הגענו לחצי שנה, זה חוזר על עצמו.

<אבי גולן: תלמיד שמגיע בבוקר להיבחן לא ישן כל הלילה.

<אבי גולן: קיבתו מתהפכת לו.

<אבי גולן: הוא מגיע למבחן, בוחן לא הגיע, אין כונן, אין בוחן אחר, והוא חוזר הביתה כולו בוכה.

<אבי גולן: נראה לי שהבוחנים רוצים את ההפרטה ואני אגיד מדוע.

<אבי גולן: הם כל הזמן טענו ושבתו ועשו עיצומים שהם רצו את ימי השישי.

<אבי גולן: קיבלו את ימי השישי, הוסיפו זוג בימי שישי, הם לא רוצים לבצע.

<אבי גולן: קיבלו שעות נוספות שמשרד התחבורה הביא מהיקב ומהגורן, הם לא רוצים לעשות את השעות הנוספות, אז לאן זה יגיע באמת?

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, האם יש טענה שהבוחנים הם עצלנים, הם לא באים לעבודה, הם מתבטלים?

חנא סוייד: יש טענה כזו?

<אבי גולן: שיעבדו עוד זוג אחד.

<אבי גולן: הם קיבלו שעות נוספות, הם לא רוצים לעשות, זה העניין.

מיכל בירן: אמרת בעצמך שחסרים בוחנים במערכת, זו הבעיה המרכזית.

<אבי גולן: אבל בינתיים קיבלנו שעות נוספות במקום שלא מקיימים את זה.

<אבי גולן: לכן, אנחנו נגיע להמתנה של חצי שנה בגלל זה.

דוד צור: למה?

דוד צור: כי יש תקציב ולא מממשים אותו?

<אבי גולן: הם לא רוצים לעבוד.

<אבי גולן: הבוחנים לא רוצים לעבוד את השעה נוספת הזו ואת הזוג הזה ביום שישי.

<אבי גולן: הם לא רוצים לעבוד פשוט.

<אבי גולן: הם לא עוזרים לנו.

<אלי מלכה: אנחנו מבצעים 14 מבחני נהיגה ביום.

<אבי גולן: אני פניתי למלכה ופניתי ליושב-ראש בדחילו ורחימו: תעשו לנו את המבחנים האלה, החג מתקרב, פסח מתקרב.

<אבי גולן: לא קיבלתי מענה לזה.

<אבי גולן: לגבי התיאוריה - השירות הוא לא חמישה כוכבים, חמישים כוכבים.

דוד צור: שהופרט.

<אבי גולן: שהופרט.

<אבי גולן: כל העניין שהמתנו בלילה לקבל תור ולקנות כרטיסים בספסור להיכנס לתור, הכול נעלם.

<אבי גולן: אם יש איזושהי בעיה עם זיופים, הם נעלמו.

<קריאה: הם לא נעלמו, ממש לא.

דוד צור: מרדכי פדר, יושב-ראש ארגון "מתונה", בבקשה.

<מרדכי פדר: אדוני היושב-ראש, רק הערה.

<מרדכי פדר: יש פה גם עניין של צדק.

<מרדכי פדר: דבר ידוע הוא במשפט מינהלי שאפשר להאציל סמכות מינהלית תפעולית, אבל אסור להאציל סמכות שיפוטית או מעין שיפוטית.

<מרדכי פדר: בג"צ גם אסר הפעלת בית סוהר פרטי שכבר נבנה.

<מרדכי פדר: לעומת זאת, תיאוריה שמדובר היום רק להושיב תלמיד לפני מבחן אמריקאי ולבדוק תוצאות שזה תפקיד תפעולי בלבד.

<מרדכי פדר: אלה האומרים שבקבלת החלטה אם תלמיד עובר או לא עובר טסט, הטסטר מפעיל שיקול דעת.

<מרדכי פדר: לכן, מדובר בהחלטה מעין שיפוטית ואין מנוס מלהביא לזה שאי אפשר להפריט את תפקיד הטסטר.

דוד צור: תודה.

דוד צור: ארגון הבוחנים, אני לא אתן לכולכם לדבר.

דוד צור: אני נתתי לאחד, אני אתן לשני.

דוד צור: אני בטוח שהם מייצגים נאמנה את הנושא.

<אהוד סרפיאן: אהוד, הסתדרות עובדי המדינה.

<אהוד סרפיאן: אדוני היושב-ראש, אנחנו לפני ארבעה או חמישה חודשים נפגשנו פה.

<אהוד סרפיאן: אתה שלחת אותנו לנהל משא ומתן.

<אהוד סרפיאן: אני יכול להגיד לך שלמעט פגישה אחת שהתקיימה ובה הושג המינימום שבמינימום לטובת העובדים, לטובת הבוחנים - אתה יודע, משרד התחבורה עשה לנו טובה והחליט שהוא משלם את השעות הנוספות שמגיעות לעובדים על-פי חוק, וגם זה זה הסדר זמני שנגמר השבוע.

<אהוד סרפיאן: אנחנו עדיין לא ישבנו באמת ובתמים לישיבת משא ומתן כנה עם משרד התחבורה.

<אהוד סרפיאן: כל פעם זה נמשך ונמשך.

<אהוד סרפיאן: הנה אני אומר לך פה, אדוני, שהיום בבוקר הוצאתי מכתב למנכ"ל משרד התחבורה.

<אהוד סרפיאן: יצא היום מכתב למנכ"ל משרד התחבורה ולקובי אמסלם וקובי בר נתן שאנחנו מודיעים שאם תוך חודשיים לא יישבו איתנו לנהל איתנו משא ומתן אמיתי וכנה כדי לפתור את הסוגיה אנחנו שוב נחזור לאותו סרט ושוב ייווצר פה בור ומחסור של טסטים.

<אהוד סרפיאן: אנחנו קוראים פה.

<אהוד סרפיאן: בזמנו הצעת את עצמך לבוא ולהיות המגשר - כל מי שמוכן.

<אהוד סרפיאן: הוועדה הזו - אני מוכן עכשיו להביא את משרד התחבורה לפה, את האוצר, לשבת ולנסות להסדיר את העניין.

<אהוד סרפיאן: אני מודיע לך אדוני, אנחנו מרגישים שמהתלים בנו.

<אהוד סרפיאן: אני אומר את זה פה, יושבים פה נציגים של משרד התחבורה.

<אהוד סרפיאן: ישב פה מנכ"ל משרד התחבורה לפני ארבעה או חמישה חודשים והודיע לפני הוועדה שאף אחד לא מדבר על הפרטה.

<אהוד סרפיאן: יומיים לאחר מכן השר שלו יצא עם הודעה שהוא מפריט את הבוחנים.

<אהוד סרפיאן: ליתר דיוק, באו הבוחנים ואמרו: אנחנו שבתנו, אנחנו מוכנים לבוא למען המערכת, והם תרמו כל יום זוג טסטים.

<אהוד סרפיאן: הנה, נמצאים פה החברים שלי.

<אהוד סרפיאן: אתה יכול לשאול.

<אהוד סרפיאן: כל יום עוד זוג טסטים הם עשו וגם בימי שישי.

<ציון מזרחי: מה זה "תרמו"?

<ציון מזרחי: קיבלו שכר.

<אהוד סרפיאן: אני אמרתי בהתנדבות?

<אהוד סרפיאן: סליחה, תרמו מזמנם אמרתי.

<אהוד סרפיאן: אדוני, אני אומר לך שגם היום אנחנו מוכנים לבוא למען המערכת.

דוד צור: זה מתקשר למה שנאמר פה שקיבלתם שעות נוספות גם כדי להקטין פערים.

דוד צור: אני חייב לומר לך, הרי מי הלקוחות שלכם?

דוד צור: מורי הנהיגה.

דוד צור: שומעים מהלקוח שהם ממש לא מרוצים ממה שאתם מספקים - זה צד אחד של העניין.

דוד צור: אני רוצה לשמוע מכם מה צריך כדי שהלקוחות האלה יהיו מרוצים.

דוד צור: יותר בוחנים, יותר שעות.

ישראל חסון: תיקון קטן ליושב-ראש.

ישראל חסון: הלקוחות שלהם זה אנחנו, זה לא מורי הנהיגה.

<אהוד סרפיאן: אדוני, הבוחנים הם משרתי ציבור ואנחנו עדיין עומדים על זה.

<אהוד סרפיאן: אני יכול להראות לך עכשיו, ממש לפני עשר דקות קיבלתי הודעה מבוחנת שהיא מסיימת את העבודה שלה בסוף החודש והיא לא יודעת מה קורה איתה.

<אהוד סרפיאן: יש כאלה ארבעה, ארבעה בוחנים שיוצאים עוד יומיים, או שיצאו, סליחה, ואין אף בוחן שנכנס במקומה.

<אהוד סרפיאן: מי אלה הבוחנים האלה, אדוני?

<אהוד סרפיאן: אחת מהם היא גברת בשם רחל שעבדה כמורת נהיגה.

<אהוד סרפיאן: באה המערכת ואומרת לה: בואי, תהיי בוחנת, או שהיא ניגשה למכרז, סליחה.

<אהוד סרפיאן: עזבה רכב, עזבה קהל לקוחות, עזבה את בית הספר שלה ובאה ונכנסה לעבודה כבוחנת.

<אהוד סרפיאן: אדוני, היא הפסידה עסק.

<אהוד סרפיאן: היום אחרי שנה וחצי או שנתיים המערכת אומרת לה - - -

<לאה ורון: האם אתה יכול להציג את הנתון כמה בוחני נהיגה יש היום?

<לאה ורון: כמה היו לפני חמש שנים?

<אהוד סרפיאן: 142 בוחנים, נכון להיום, גברתי.

דוד צור: וכמה היו לפני עשר שנים?

<אבי גולן: 150 לפני עשר שנים.

<אהוד סרפיאן: אני לא יודע את הנתון הזה ואני לא רוצה - - -

חנא סוייד: זה בעייתי מאוד.

חנא סוייד: המספר לא גדל?

דוד צור: אני חייב לשמוע את משרד התחבורה.

דוד צור: אנחנו רוצים לדבר בתוך עצמנו?

עדי קול: צורי, אני מבקשת שתיתן למשרד התחבורה כי אני צריכה לצאת עוד שלוש דקות.

דוד צור: זה מה שאני רוצה.

דוד צור: אם את צריכה לצאת, צריכה לצאת.

דוד צור: נעביר לך את הפרוטוקול.

דוד צור: זו הצעה שלך לסדר.

דוד צור: אנחנו עדיין עומדים במסגרת לוחות הזמנים של הדיון.

<אהוד סרפיאן: אני קורא למשרד התחבורה, למנכ"ל משרד התחבורה, לשר, לבוא, לשבת איתנו, לנהל משא ומתן.

<אהוד סרפיאן: בתחילת השבוע יש משהו.

<אהוד סרפיאן: אני אומר לך, אדוני, מעכשיו שלא יצא מזה כלום.

<אהוד סרפיאן: אנחנו באים ומבקשים כמו שאמרתי בפעם הקודמת את מה שמגיע לנו על פי חוק.

דוד צור: אם אתה אומר שמראש לא יצא כלום אז זה גישה לא קונסטרוקטיבית.

<אהוד סרפיאן: אני אומר לך מבחינתי.

עדי קול: אתה סתם עושה דיאלוג.

עדי קול: תן להם לדבר.

דוד צור: עדי, בואי.

דוד צור: את רוצה לנהל דיון אחר?

עדי קול: אני רוצה לשמוע שהוא יגיד שאין הפרטה.

עדי קול: אני הולכת לדיון אחר.

ישראל חסון: עדי, את ממהרת.

ישראל חסון: בקצב שלך אני צריך הלוא לעמוד כי אני שכנך לפרוזדור, אבל לו זה קשה.

ישראל חסון: תראי, עולה פה טענה שאומרת שלפני עשר שנים היו 160 בוחנים.

עדי קול: סליחה, ישראל.

עדי קול: אני רק רוצה לשמוע.

עדי קול: כיוון שמשרד התחבורה אמר לי שהם הולכים להגיד: אנחנו לא מפריטים אז אני אומרת - - -

דוד צור: עדי, תני לנהל את הדיון.

דוד צור: הוא גם רוצה להשמיע.

דוד צור: זה שאת לחוצה עם הזמנים, אין מה לעשות.

דוד צור: או שתישארי או שתלכי.

דוד צור: הדיון הוא עד 12:30.

עדי קול: אבל הוא היה צריך להתחיל ב-11:30 והוא התחיל ב-40 דקות איחור.

עדי קול: תנו לפחות למשרד התחבורה לדבר.

דוד צור: מה הקשר?

עדי קול: אני מנהלת כי אתה לא מנהל.

עדי קול: אני רוצה לשמוע מה יש להם להגיד, אבל - - -

דוד צור: אז בואי תנהלי את הדיון.

עדי קול: לא, לא.

עדי קול: אני הולכת לנהל דיון בוועדה לפניות הציבור.

דוד צור: אז תלכי.

עדי קול: אני נשארת שלוש דקות.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: ציון, אני מבקש שכשתתייחסו - -

עדי קול: תודה, ישראל.

עדי קול: אני מעריכה את זה.

ישראל חסון: - - תתייחסו לעובדה שהייתם 160 לפני עשר שנים, היום אתם 142 והגרף הולך לרדת ל-125.

ישראל חסון: תסבירו לי איך הדבר הזה עומד מול האוצר - - -

חנא סוייד: והציבור גדל.

דוד צור: ולמה כשעוזבים לא נכנסים חדשים?

דוד צור: משרד התחבורה עכשיו.

דוד צור: אם הייתי נותן למשרד התחבורה להתייחס לפני אז חברת הכנסת קול לא היתה נשארת, היא היתה הולכת.

דוד צור: אני רציתי שהיא תישאר עד סוף הדיון.

<ציון מזרחי: בוקר טוב לכולם.

<ציון מזרחי: אולי נזמין את כל חברי הכנסת לטסט ונראה מה יהיו התוצאות.

<ציון מזרחי: אני לא מעז להציע את זה אפילו.

מיכל רוזין: למה אתה חושב ש - - -?

דוד צור: אל תיעלבי, זה לא אישי.

<ציון מזרחי: חברת הכנסת רוזין, אני לא יודע.

<ציון מזרחי: אני רק הצעתי.

<ציון מזרחי: לא אמרתי שאני עושה את זה.

דוד צור: ציון, תתייחס לגופו של עניין.

<ציון מזרחי: אומנם חבר הכנסת שטרן יצא אבל בקשר לאמהרית עניתי לו בלי שישמעו.

<ציון מזרחי: אנחנו עובדים על זה, זה הולך להיות.

<ציון מזרחי: תוך חודשיים ימים יהיה מבחן עיוני באמהרית - ברור לחלוטין.

<ציון מזרחי: הבטחנו, אנחנו מקיימים.

<ציון מזרחי: משתדלים ומצליחים.

<ציון מזרחי: עדי, לעניין עיוני שבמחשב.

<לאה ורון: חברת הכנסת קול.

<לאה ורון: תקנון הכנסת מחייב אותך לכבד את חברי הכנסת וגם לקרוא להם.

<ציון מזרחי: סליחה, היא קוראת לי ציון.

עדי קול: נכון, צודק.

עדי קול: יש לנו היסטוריה ארוכה מהוועדה לפניות הציבור.

עדי קול: זה עדיין לא נגמר.

<ציון מזרחי: חברת הכנסת קול, אני קצת התפלאתי על הדוגמה שהבאת עם אותו פונה שהלך להיבחן, לא ידע קרוא וכתוב ונכשל.

<ציון מזרחי: אבל אחר כך הלך למחשב וצלח - אם אני מדייק בדברים, אם לא אמרי לי.

<ציון מזרחי: מאוד מפליא אותי.

<ציון מזרחי: אני חושב שכאן הנתונים שהוא מסר הם לא נכונים.

<ציון מזרחי: אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

<ציון מזרחי: בעניין של המבחנים העיוניים השירות יוצא מגדר הרגיל.

<ציון מזרחי: אין המתנות, אין כלום, ואין מגע אנושי שמפריע למישהו או מטעה אותו או אומר לו לעשות שמאל או ימין.

דוד צור: משרד התחבורה מבקש להפריט את מערך הבוחנים?

מיכל רוזין: למה אין מבחנים בעל פה?

<קריאה: יש.

מיכל רוזין: אין, הם אמרו במליאה במפורש שאין.

מיכל רוזין: אדם כזה יעשה מבחן בעל פה.

דוד צור: האם למשרד התחבורה יש תוכנית להפריט את מערך הבוחנים?

<אבנר פלור: קודם כל לחברת הכנסת רוזין, אנחנו מחודש מרץ נתחיל מבחנים בעל פה בארבעה מחוזות.

מיכל רוזין: אז אל תגיד יש, נתחיל.

דוד צור: אתם מוכנים אבל לענות לשאלת הדיון?

דוד צור: אתם חוזרים לי כל פעם לתיאוריה?

מיכל רוזין: ממרץ?

מיכל רוזין: אוקיי, אני שמחה.

מיכל רוזין: אם עושים בגרויות בעל פה אפשר לעשות גם תיאוריה בעל פה.

דוד צור: חברת הכנסת רוזין, יש הצעה לסדר.

דוד צור: אני רוצה לקבל תשובה וכל פעם מסיתים את זה לתיאוריה.

דוד צור: לא מעניין אותי התיאוריה עכשיו.

עדי קול: יש לך תשובה של כן ולא?

עדי קול: זה השאלה.

עדי קול: אני הולכת.

עדי קול: ישראל, אתה תספר לי מה היה?

ישראל חסון: כן.

<אבנר פלור: משרד התחבורה בוחן מספר חלופות בכדי לתת מענה לשיפור איכות המבחן ושיפור רמת השירות.

<אבנר פלור: בתקופה האחרונה אנחנו מצויים בעבודה שבוחנת את כלל ההיבטים, גם ההיבטים של רמת הבחינה כמו שהעלו פה גם מורי הנהיגה.

<אבנר פלור: כמו שאמר גם חבר הכנסת חנא סוייד, וזה נכון, רמת הבחינה נמוכה.

<אבנר פלור: אנחנו מאמינים שברגע שנעלה את רמת הבחינה גם רמת הוראת הנהיגה תעלה.

<אבנר פלור: לכן, אנחנו משקיעים גם מאמצים בכיוון זה.

<אבנר פלור: אנחנו גם בודקים מה קורה בעולם.

דוד צור: עד אז אתם מייבשים את המערך הזה?

ישראל חסון: חבר הכנסת צור, אני רוצה ברשותך להזהיר אותך.

ישראל חסון: תסלחי לי, עדי.

ישראל חסון: אני רוצה להזהיר גם אותך.

ישראל חסון: אני בדיון הזה השתתפתי בשש השנים האחרונות שלוש פעמים ונאמרה אותה תשובה.

ישראל חסון: סליחה, לא התכוונתי לפגוע בך.

ישראל חסון: אני גם יכול להראות לך עבודות ממ"מ שנעשו על הסקירה של אפקטיביות לימודי הנהיגה והשיטה שנהוגה בארץ.

ישראל חסון: הלכו ובחנו כיצד מלמדים וכיצד בוחנים בהשוואה למדינות אחרות, ראו את זה.

ישראל חסון: אני אומר לך, יש מחקרים ואפשר לעשות לך שליפה בדקה של הדבר הזה.

ישראל חסון: זה נעשה פה בחדר הזה בשש השנים האחרונות לפחות שלוש פעמים.

ישראל חסון: סטטיסטית הוכח שלמשל מדינות שהן רוויות אלכוהול בקרב בני נוער, בשיטת לימוד אחרת אחוז המעורבות של הילדים - - -

דוד צור: בהפרטה?

ישראל חסון: לא, מדבר איתך שיטת לימוד נהיגה, שיטת בחינה.

ישראל חסון: העסק הזה נבחן כבר לפחות שלוש פעמים בשש השנים האחרונות ואני אומר לך באחריות.

ישראל חסון: היה על זה דיונים פה.

ישראל חסון: לאה, אני טועה?

<לאה ורון: לא, אדוני.

ישראל חסון: אני לא טועה.

ישראל חסון: אני אומר לך שאני חושב שהגיע הזמן להחלטות.

ישראל חסון: בתיאוריה עשיתם צעד שחטפתם עליו מכל הכיוונים ואני שמח שעשיתם אותו.

ישראל חסון: ציון, אני זוכר נכון.

ישראל חסון: אני שמח ואני תמכתי בזה שהדבר הזה ייצא לשם.

ישראל חסון: יש משהו מאוד מאוד בסיסי שמחייב אתכם לקחת דברים שכבר בדקתם, שאתם לפי דעתי כבר יודעים, ופשוט לקבל החלטות.

ישראל חסון: אני מצטער שהפרעתי לך.

דוד צור: לא הפרעת, הערה חשובה.

דוד צור: חברת הכנסת עדי קול.

עדי קול: אני כאמור יושבת-ראש הוועדה לפניות הציבור והחבורה הזו מבלה אצלי הרבה.

עדי קול: יכולתי לא לבקש בקשה לדיון מהיר אלא פשוט לקיים דיון בוועדה לפניות הציבור כי הגיעה אליי פניית ציבור.

עדי קול: הסיבה שבחרתי לבקש את הדיון הזה כאן היא בגלל שזה נושא שנעשה בו טיפול עמוק בוועדת הכלכלה ורציתי שאולי אתם תקבלו תשובות אחרות כי הדיון האחרון בוועדה לפניות הציבור התפוצץ כי מנכ"ל משרד התחבורה קם והלך.

עדי קול: אחרי שלוש דקות דפק על השולחן והלך.

עדי קול: אני לא מקבלת תשובות ממשרד התחבורה.

עדי קול: משרד התחבורה מורח אותי כמו שהוא מורח כרגע ולא מגיע לפתרונות עם שום דבר.

עדי קול: בנושא של משרד הרישוי בנצרת אנחנו כבר מנסים חמישה דיונים שונים ולא מצליחים לפתור.

עדי קול: אומרים לי: זה בבדיקה, זה בתהליכים, זה יהיה.

דוד צור: אבנר, יש לכם תשובה יותר קונקרטית?

דוד צור: אם אומרים שני חברי הכנסת, גם עדי קול וגם חבר הכנסת חסון, שמדברים על זה שכבר שנים אתם מחזירים את אותה תשובה שזה בהליך בדיקה ואתם בודקים ובודקים - שתי שאלות: האם יש כוונה להפריט את המערך?

דוד צור: שנית, האם עד ההחלטה אתם מייבשים את המערך כי כל מי שפורש לא נכנס?

דוד צור: שתי שאלות, תענו תשובות.

חנא סוייד: על מנת להצדיק את המסקנה שרוצים לחתור אליה.

דוד צור: בדיוק.

דוד צור: כן, בבקשה.

<אבנר פלור: קודם כל, לגבי הנושא של הקפאת משרות וכוח אדם - זו בעיה כלל משרדית ולאו דווקא בנושא הבוחנים.

<אבנר פלור: משרד התחבורה כרגע נמצא בהקפאה כללית ללא קשר לבוחנים.

<אבנר פלור: בכלל אין קליטת כוח אדם חדש ברמה הכללית.

דוד צור: מה זאת אומרת?

דוד צור: כל תקן שירד לא מאיישים אותו?

<אבנר פלור: לא, אני לא אמרתי את זה.

דוד צור: אתם מייבשים את המערך, זה התשובה שאני מבין.

<אבנר פלור: מה שאמרתי - היום משרד התחבורה מצוי בהליך של הקפאה.

<אבנר פלור: כל משרה שיוצאת החוצה, אם זה לגמלה או כל דבר אחר, לא נקלט עובד חדש מחוץ למשרד.

דוד צור: למה?

חנא סוייד: על מנת להצדיק את ההפרטה.

<קריאות: בדיוק.

<אבנר פלור: אבל אמרתי שזה בכלל המשרד.

<אבנר פלור: זה לא קשור.

דוד צור: זה מדיניות?

דוד צור: זה אילוץ תקציבי?

<אבנר פלור: לא.

<אבנר פלור: זה כלל המשרד, לא רק לבוחנים.

דוד צור: למה?

<אבנר פלור: מכיוון שהמשרד חייב תקנים לאוצר ובתהליך העבודה כרגע אנחנו גם בתהליך קבלת פרישה מוקדמת של עובדים.

<אבנר פלור: ברגע שזה יסתיים - - -

דוד צור: תיאורטית אם מחר יגיעו לגיל פרישה עשרה אחוז מהבוחנים, לא ייכנס אף אחד?

<אבנר פלור: אני לא אמרתי את זה.

<אבנר פלור: מה שאני אומר הוא שבנקודת הזמן הזו המשרד מצוי בהקפאה של קליטת כוח אדם חדש של כלל משרדי, לאו דווקא לבוחנים.

דוד צור: האם יש כוונה כפי שנכתב בדף הפייסבוק של שר התחבורה להפריט את המערך?

<אבנר פלור: אני אענה על השאלה אבל אני רוצה להדגיש גם עוד משהו.

<אבנר פלור: הוספנו שעות נוספות, הוספנו טסטים.

<אבנר פלור: לא כל הבוחנים מנצלים את זה.

<אהוד סרפיאן: מה זה הוספת שעות נוספות?

<אהוד סרפיאן: אתה מצפה שבוחן יעבוד עשרים שעות ביום?

<אהוד סרפיאן: זה שהם הוסיפו שעות נוספות, מה מצפים?

<אהוד סרפיאן: שבוחן יעבוד עשרים שעות ביום?

<אהוד סרפיאן: מה זה הבוחנים ביקשו?

<אהוד סרפיאן: אתה עובד עשרים שעות?

<קריאות: - - -

דוד צור: רבותי, אני אוציא אתכם לקראת סוף הדיון.

<אבנר פלור: לגבי נושא ההפרטה - אנחנו בוחנים כרגע מספר חלופות שיהיה לנו בסיס לקבל החלטה.

דוד צור: זה לא תשובה.

דוד צור: כמה זמן אתם בוחנים את התהליך הזה?

<אבנר פלור: אני לא יודע מה זה השש שנים - - -

חנא סוייד: האם נבחנית האפשרות להוסיף תקנים לבוחנים?

חנא סוייד: אתם בוחנים כל מיני דרכים, בסדר גמור.

חנא סוייד: זה מה שאני ביקשתי.

<אבנר פלור: אני רוצה להדגיש משהו.

<אבנר פלור: במסגרת הבחינה הזו גם נבחנים האם כמות הבוחנים הקיימת - - -

<אהוד סרפיאן: אדוני, יש תקנים.

<אהוד סרפיאן: למה אתם לא מיישמים את התקנים?

דוד צור: הדיון הסתיים, אנחנו על זמן פציעות.

דוד צור: מילה אחרונה.

<ציון מזרחי: רבותי, אנחנו הגשנו בפירוש בקשה למכרזים כדי לקלוט במקום אלו שפרשו בוחנים חדשים.

<ציון מזרחי: המשרד שלנו מוקפא, המכרזים האלה לא מתפרסמים.

<ציון מזרחי: הזכיר אהוד ארבעה בוחנים שעובדים - - -

דוד צור: אני לא מצליח להבין את המושג הזה "מוקפא".

דוד צור: אתם לא ממלאים את האחריות שלכם.

חנא סוייד: דווקא אתם עובדים הרבה, למה אתם מוקפאים?

<אבנר פלור: נותנים מענה בתקופת הביניים.

<אבנר פלור: הוספנו ימי שישי, הוספנו שעות נוספות.

דוד צור: בוחן לא יכול לעבוד 15 - 20 שעות.

<אבנר פלור: אף אחד לא ביקש 15 שעות, אבל שיעבדו את מה שנתנו.

<אבנר פלור: גם את זה הם לא עושים.

<ציון מזרחי: לא 15 שעות.

<ציון מזרחי: עניין ההקפאה עוצר אותנו.

<ציון מזרחי: אני מקווה שנצליח לאייש את זה.

מיכל בירן: מי מקפיא?

<ציון מזרחי: נציבות שירות המדינה, משרד האוצר.

<אהוד סרפיאן: ציון, סליחה.

<אהוד סרפיאן: גם על התקנים ש- - -

<ציון מזרחי: אהוד, אני לא הפרעתי לך.

<ציון מזרחי: אל תפריע לי.

<אהוד סרפיאן: אבל הדברים לא נכונים.

<אהוד סרפיאן: אני שואל, האם התקנים - - -

<ציון מזרחי: אין לנו שום כוונות לעשות תעלולי התייבשות כביכול כדי ליצור מצב של משבר, לא נכון.

<ציון מזרחי: נתנו פתרונות של יום שישי, הוספנו עוד שעה עד שייטב לנו ונוכל למלא את התקנים החסרים שלנו.

דוד צור: יש כוונה למלא אותם?

<ציון מזרחי: כן.

מיכל בירן: לא, הנה הוא אמר.

מיכל בירן: נציבות שירות המדינה מקפיאה אותו.

דוד צור: חבר הכנסת חסון.

ישראל חסון: חבר'ה, אני רוצה להציע לכם.

ישראל חסון: הולך להיות דיון המשך לדיון הזה.

ישראל חסון: אני מכיר את צורי פה הכי הרבה זמן.

ישראל חסון: אני אומר לכם, אל תביאו אותו למצב שהוא כועס.

ישראל חסון: אני יודע מה הוא יודע לעשות אז תרגיעו.

ישראל חסון: אבנר, הרי אתה מבין.

ישראל חסון: לקחתם פס ייצור שנקרא תיאוריה, שנקרא לימודי נהיגה, ושמתם בקצה בוחנים.

ישראל חסון: זה פס ייצור.

ישראל חסון: אתם מבינים שאתם נמצאים בתהליך שאומר דבר פשוט: הבוחנים בעקומה יורדת לפי התיאוריה שלך והפס מהעיוני ומלימודי הנהיגה הולך ועולה יחד עם גדילת האוכלוסייה.

ישראל חסון: ברור שאתם כבר כאן, ברור שאתם חציתם אחד את השני ומתחיל להיווצר פער.

ישראל חסון: אני הייתי רוצה מאוד לשמוע מכם בדיון הבא שני דברים.

ישראל חסון: אני מקווה, צורי, שאם תואיל לעשות עוד דיון כזה יכול להיות נפלא.

דוד צור: חד משמעית, כן.

ישראל חסון: ראשית, מהי הנורמה או מהו המדד או היעד שאתם רוצים להגיע אליו שאזרח ממתין לטסט?

ישראל חסון: בוא תגיד לי מה היעד שמדינת ישראל שמה לעצמה בעניין הזה.

ישראל חסון: אני לא רוצה לשמוע את זה, לא ממורה הנהיגה.

ישראל חסון: הוא בעייני בסדר, מייצג משהו.

ישראל חסון: אני רוצה לתת תשובה לאזרחים.

ישראל חסון: אני רוצה להגיד לאזרח: אני את השירות הזה נותן לך תוך שבוע, תוך שבועיים, תוך שלושה, תוך ארבעה מרגע הינתן קריאה.

ישראל חסון: יש לך את כל הנתונים.

ישראל חסון: הדבר השני, אני הייתי מאוד שמח אם אתם הייתם בוחנים את כל המודל האם הוא אפקטיבי.

ישראל חסון: מי עושה לכם את הבחינה הזו?

ישראל חסון: האם אתם בוחנים את הדבר הזה?

ישראל חסון: מה זה נקרא כל המודל אפקטיביות?

ישראל חסון: אמרתי לך, הדבר הזה נבחן בעבר.

ישראל חסון: שאלתי: איך מודדים אפקטיביות של שיטה?

ישראל חסון: של לימוד נהיגה בשיטה הזו?

ישראל חסון: של טסט בשיטה הזו?

ישראל חסון: איך מודדים את זה?

ישראל חסון: איך אתה מודד את זה?

ישראל חסון: לצערי, אני אגיד לך איך אני מודד את זה.

ישראל חסון: בקצה, בקצה, בקצה, במעורבות התלמידים בתאונות, כך אני מודד את הדברים.

ישראל חסון: אגב, גם במידת הקרבה למועד קבלת הרישיון שלהם.

ישראל חסון: זה פרמטר.

<ציון מזרחי: זה יותר נכון.

ישראל חסון: אני חושב שאתם כמשרד תחבורה צריכים למדוד את זה.

ישראל חסון: אתם צריכים להיות המומחים שבאים לפה ואומרים לי: אדוני, אנחנו נוהגים בשיטה הכי בטוחה עבור האזרחים שלנו.

ישראל חסון: אני חושב שאלו שני נושאים שאני הייתי מאוד שמח לקבל עליהם תשובות בדיון הבא אם צורי יואיל לקבוע אותו, ואני אבוא, בלי לחץ של זמן.

דוד צור: תודה.

חנא סוייד: הערה קצרה.

חנא סוייד: אני רוצה להדגיש כאן את החשיבות של הקונספציה.

חנא סוייד: במצב של הפרטת שירות כזה אל תשכח שבעצם ההצלחה וההכנסה שלי העסקית כגורם שפועל במסגרת הפרטה תהיה תלויה בהצלחה ובכישלון של מישהו.

חנא סוייד: זה מסוכן, זה יכול להכניס את המערכת לסחרור שהוא בלתי אפשרי לסבול.

חנא סוייד: אני גם מזכיר את מה שנאמר כאן שהמדינה לא מוותרת בנקל על סמכויות השיפוט שלה.

חנא סוייד: בחינה זה שיפוט, זה תהליך שיפוטי.

חנא סוייד: אני לא מכיר דוגמאות, אפילו בבתי ספר כשבוחנים אנשים בהיסטוריה המדינה לא מוסרת את הסמכות הזו של לשפוט לאנשים אחרים ופרטיים.

דוד צור: רבותי, קודם כל, אני מזכיר לכם שהיה לנו דיון לפני חודשיים-שלושה בעת המשבר, בעת השביתה.

דוד צור: אגב, חלק מהנתונים שחבר הכנסת חסון בצדק מבקש לראות אותם עלו גם שם, אבל לא מיצינו אז את הדיון בגלל המשבר.

דוד צור: אני חייב להגיד שההצעה לסדר שעלתה פה על-ידי שלושת חברי הכנסת: עדי קול, אלעזר שטרן ומיכל בירן היתה הפרטת מבחני הנהיגה המעשיים ולא קיבלנו תשובה.

דוד צור: קיבלנו תשובה מתחמקת שאומרת: אנחנו בודקים, אנחנו רוצים, נראה, נחליט.

דוד צור: שורה תחתונה - לא היתה תשובה מהממשלה.

דוד צור: לכן, אני כן אקיים דיון אצלי בוועדה או בוועדת הכלכלה על פי מה שמנהלת הוועדה תחליט בעניין הזה כי יש בזה גם אלמנטים של בטיחות, ולכן אני מוצא לנכון לקחת את זה לוועדה שלי ואני אוכל לקיים דיון בוועדת המשנה.

<לאה ורון: חבר הכנסת צור מתכוון לוועדת המשנה לבטיחות בדרכים בראשותו.

דוד צור: אם יחליט יושב-ראש ועדת הכלכלה לקיים פה דיון בנושא הזה פעם נוספת אז נציג את הנתונים.

דוד צור: לדיון הזה, אני לא רוצה לחזור על מה שאמר חבר הכנסת חסון, זה דיון מקצועי שבו המדדים והפרמטרים שאנחנו צריכים לבדוק, זמני המתנה, מה הלקח והתוצאות שאנחנו רוצים להשיג, ולרבות זה שיש לנו פה לקוחות חד-משמעית לא מרוצים, איך שאתה לא מסתכל על זה.

דוד צור: אני לא בא רק אליכם בטענות.

דוד צור: כנראה שאיכשהו מצליחים לייבש את המערך הזה.

דוד צור: זה בערך כמו הטענות שיש לנו לבתי החולים.

דוד צור: מייבשים אותם לאורך זמן ובסוף באים אליהם בטענות שהם גם לא נותנים לנו שירות.

דוד צור: אגב, כנ"ל עם המשטרה ועם ארגונים נוספים.

דוד צור: בסוף יש לנו אחריות כמדינה לראות שהדבר הזה לא קורה.

דוד צור: אנחנו שמענו תשובה ממך, ציון.

דוד צור: פחות ממך, אבנר, אבל מכיוון שנתתם משרד אז אני רוצה לסכם אותה שהיא מקובלת.

דוד צור: קודם כל, אין מדיניות, לא מדיניות וגם לא טקטיקה לייבש את המערך הזה.

דוד צור: בהינתן שהאוצר, ופה מנהלת הוועדה נזפה בכם מתחת, ואני נוזף בכם מעל השולחן, אם המשמעות היא, ושאלנו קודם, אם יש פה מדיניות או איזה הנחיה של האוצר אז היינו צריכים פה את נציג האוצר כדי לשמוע באמת שזה עמדת האוצר ואז להבין האם האוצר הורה אתכם להקפיא תקנים בכלל במשרד.

<ציון מזרחי: לא, סליחה - תיקון.

<ציון מזרחי: יש הקפאה של מינוי תקנים על משרד התחבורה שהיא חלה על משרד התחבורה בגלל חובות של המשרד במשרות.

<לאה ורון: בוודאי ובוודאי שהיה צריך פה את נציג האוצר

דוד צור: היה פה מקום לשאול את נציג האוצר שיסביר לנו את העניין כי בסופו של דבר אם צריך נפנה לאוצר.

דוד צור: יש פה מערך שאי-אפשר לייבש אותו ובסוף לבוא אליו גם בטענות שהוא לא נותן את השירות הראוי.

דוד צור: נכון, נתתם שעות נוספות שזה לא תקנים.

דוד צור: עדיין בשעות נוספות אי-אפשר להשלים את הפערים האלה כי בשעות נוספות אי-אפשר להשית אותן על - - -

<אהוד סרפיאן: זה עבירה על חוקי העבודה מעבר למה שמותר לעובד לעבוד.

דוד צור: כן, אבל גם במקרי חירום, וזה מקרה חירום, אפשר למצות את השעות הנוספות.

<אהוד סרפיאן: מיצו את הכול, אדוני.

דוד צור: לכן, אנחנו נקים דיון בעניין הזה כאשר המטרה שלנו לשמוע בדיון הבא כל מה שנאמר, כולל החלטה סופית אחרי כל הדיונים שאתם עושים.

דוד צור: רבותי, מתקבלות החלטות יותר קרדינליות שלא דורשות שש שנים בדיקה.

מיכל בירן: ואפשר את נציגי האוצר שהם אמרו למנהלת הוועדה לא להביא אותם?

מיכל בירן: זה היה מאוד חמור מה שקרה פה.

דוד צור: נביא אותם ונשמע.

דוד צור: המשמעות היא סגירת הפערים בקרב הבוחנים.

דוד צור: וכן, מה המדיניות הלאה.

דוד צור: כי בסוף גם מערך שכל היום חרב ההפרטה או הקיצוצים מתנופפת מעל ראשיהם, גם המוטיבציה שלהם בהתנהלות היא אפסית.

<קריאה: בהחלט, יפה מאוד.

דוד צור: זה כבר קורה חודשים ארוכים.

דוד צור: שבו איתם ותגמרו איתם.

דוד צור: זה אנשים שלכם, זה עובדים שלכם.

דוד צור: זה אינטרס בראש ובראשונה אצלכם לעשות סדר בבית.

דוד צור: תודה, הדיון נגמר.

דוד צור: אנחנו מתחילים בדיון הבא.