ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 218, 2014-02-24 10:30

דוד צור: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום למורה נהיגה בעד שימוש ברכבו במבחן נהיגה), התשע"ד-2013, של חבר הכנסת חמד עמאר.

דוד צור: אני אתן לחבר הכנסת חמד עמאר להציג.

דוד צור: אנחנו כמובן בדיון בוועדה בהכנה לקריאה הראשונה.

דוד צור: ניתן לחבר הכנסת עמאר להציג גם את הרציונל של החוק ונפתח דיון.

חמד עמאר: בוקר טוב לכולם.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק נולדה אחרי שקיבלתי הרבה פניות מהרבה תלמידים.

חמד עמאר: היא התחילה להתבשל אחרי שראיתי שהנושא לא נוגע לתלמיד אחד או שניים או שלושה או ארבעה או חמישה.

חמד עמאר: קיבלתי הרבה פניות ואחת הפניות שנגעה ממש ללבי היתה פנייה של אחת התלמידות שאמרה לי שהיה לה טסט עשירי והיא נכשלה, והיא התחייבה לשלם על כל טסט 400 שקל.

חמד עמאר: כשעשינו חישוב פשוט, התברר שהיא כבר שילמה יותר מ-4,000 שקל רק למורה הנהיגה על מנת להשאיל לה את הרכב בנוסף לאגרת טסט שהיא 138 שקל, אם אני לא טועה, או 136 שקל.

חמד עמאר: זה בנוסף.

חמד עמאר: אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, שרוב התלמידים ולומדי הנהיגה הם בחורים צעירים, תלמידים בתיכון, שרוצים לעשות רישיון, חיילים - -

דוד צור: עם מורים יותר ותיקים.

חמד עמאר: - - שכל נושא העלות של לומדי הנהיגה עובר להורים שלהם, וההורים שלהם צריכים לשאת בעלות הזאת.

חמד עמאר: לכן ההצעה שלי היא הצעה פשוטה וברורה.

חמד עמאר: הרי הטסט הוא בסך-הכול 20 דקות, והעמדת הרכב הוא ל-20 דקות, שיעור הוא בסביבות 40 דקות, המורה נמצא ברכב, בטסט המורה לא נמצא ברכב, לכן העלות של הטסט תהיה בעלות של שיעור נהיגה.

חמד עמאר: שיעור נהיגה זה נע, מהבדיקה שעשיתי, בין 90 שקל עד 130-120 שקל.

חמד עמאר: מורי הנהיגה נמצאים כאן, הם יתקנו אותי אם לוקחים יותר או פחות.

חמד עמאר: זו העלות של שיעור הנהיגה.

חמד עמאר: תוך כדי דיון נפתח את זה, אני יודע את כל הבעיה של לימודי נהיגה במדינת ישראל, הבעיה מוכרת לי.

חמד עמאר: מאז שנבחרתי לכנסת אני מתעסק בכל מה שקשור לבטיחות בדרכים ומנסה לקדם - - -

<לאה ורון: היית בראשות ועדת משנה לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: הייתי יושב-ראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים בוועדת הכלכלה בכנסת הקודמת.

חמד עמאר: אני עדיין יושב-ראש השדולה לבטיחות בדרכים.

חמד עמאר: הדבר החשוב לי ביותר זה הבטיחות בדרכים, שנהג שעולה על הרכב יהיה נהג טוב, אחרי שלמד טוב, הגיע לטסט, עבר את הטסט, קיבל את הרישיון שלו והתחיל לנסוע.

חמד עמאר: העלות היא חלק מהנטל שצריכים ההורים לשאת וגם תלמידי הנהיגה.

חמד עמאר: לא מזמן מישהו הראה לי סרט.

חמד עמאר: זה לידע כללי, אדוני היושב-ראש.

דוד צור: אני מקשיב.

חמד עמאר: סרט על לימודי נהיגה באחת ממדינות אירופה.

חמד עמאר: המורה מגיע בחליפה, שני תלמידים מחכים לו, הוא מעלה אותם לרכב, עושה להם שיעור, חוזרים לבית הספר, יורדים עם המורה, מנתחים את השיעור ביחד, מתקנים את הטעויות, לומדים מהטעויות, אחרי זה לוקח המורה שני תלמידים חדשים ועושה אתם את שיעורי הנהיגה.

חמד עמאר: לצערי זה לא קיים אצלנו בישראל.

חמד עמאר: קיוויתי בחוק בתי ספר לנהיגה – כל מה שרצינו לקדם כאן בוועדת הכלכלה, משרד התחבורה משך – להגיע לרמה של לימודי נהיגה, שמי שמגיע לשיעור הנהיגה יבין שהוא בא ללמוד נהיגה, והמורה שמגיע לשם לא צריך להתעסק בתשלומים ובכסף וכמה תלמידים יהיו לו, כמה שיותר מהר לסיים את השיעור ולרוץ לשיעור אחר.

חמד עמאר: אני לא רוצה לפגוע בפרנסה של המורים, ובסופו של דבר תוך כדי דיון יש לי הצעה טובה שתשרת גם את המורים, גם את התלמידים.

חמד עמאר: היא תהיה טובה גם לתלמידים וגם טובה למורים, על מנת לא לפגוע בפרנסה של המורים.

חמד עמאר: בנושא של טסט שני – אני לא יודע אם הצעת החוק יכולה להתפתח לזה שאחרי שמישהו נכשל בטסט, כמה שיעורים הוא צריך לעבור, האם הוא צריך לעבור שיעורים נוספים לפני שהוא עולה לטסט או לא.

חמד עמאר: אני לא יודע אם בהצעת החוק – הייעוץ המשפטי יגיד לנו – נוכל לפתח את זה וללכת לכיוון הזה, או שאנחנו לא יכולים מבחינת הצעת החוק ונהיה מוגבלים רק בקביעת מחיר השארת הרכב לטסט.

חמד עמאר: תודה רבה.

דוד צור: תודה רבה לחבר הכנסת עמר.

דוד צור: מעדכנת אותי פה היועצת המשפטית שלנו שברקע יש הצעה דומה או זהה של חבר הכנסת מיקי רוזנטל לטרומית.

דוד צור: הוא יגיע לפה, אני מניח.

דוד צור: ניתן לו להשמיע את דברו.

דוד צור: אני מבקש בדיון להתייחס משלושה אספקטים.

דוד צור: כמובן אם תרצו להרחיב מעבר לזה, אפשר.

דוד צור: קודם כול, הרציונל של הוזלת מחיר לתלמידים היא דבר מבורך.

דוד צור: אנחנו מתערבים פה מצד אחד באישור רגולטורי בגבייה בשוק שהוא שוק חופשי.

דוד צור: פעם אחת אנחנו משאירים את גובה התשלום לשיעור בשוק חופשי, ומצד שני, קובעים מחיר חלוט לטסט.

דוד צור: בזווית הבטיחות – נמצא פה נציג המועצה, הרשות?

<עמי רוטמן: כן.

דוד צור: - - - גם בזווית מה זה יעשה לבטיחות, אם זה בכלל יעשה.

דוד צור: ואם זה לא יעשה כלום, האם יש לזה השלכות.

דוד צור: נפתח את זה לדיון.

<לאה ורון: אני רק אומר שהצעתו של חבר הכנסת מיקי רוזנטל לא הועברה עדיין לוועדת הכלכלה.

חמד עמאר: האם היא עברה בקריאה הטרומית?

<לאה ורון: לא.

דוד צור: בבקשה.

דוד צור: מר סנדלר, אתה ראשון.

<איציק סנדלר: אני מורה לנהיגה, אני פעיל בתחום בדרכים.

<איציק סנדלר: אני אולי אציג פה גישה קצת שונה ממורי הנהיגה.

<איציק סנדלר: אני יודע ששכר של מורה לנהיגה הוא שכר מאוד נמוך, המחיר של שיעור נהיגה הוא מחיר ממש לא אפקטיבי למורה לנהיגה.

דוד צור: מה הממוצע?

<איציק סנדלר: בין 100 שקלים ל-120 שקל לשיעור של 40 דקות.

<איציק סנדלר: זה פחות או יותר המחירים של שיעורי הנהיגה.

<איציק סנדלר: מצד שני, כמורה לנהיגה, השכר שאני וחברי גובים, אני כבר לא גובה כך, בין 300 לבין 500 שקל ל-40 דקות או ל-20 דקות, נותן לי תחושה לא נעימה.

<איציק סנדלר: זה גורם לי כמורה לנהיגה לחוש שהתלמיד הגיע לשוקת, ועכשיו אומרים לו: לפני שאתה שותה, עכשיו תשלם עוד כסף לפני שאתה שותה.

<איציק סנדלר: אני חש עם זה לא טוב, אני חושב שזה מוגזם.

<איציק סנדלר: אני חושב שמחיר העמדה לטסט צריך להיות מחיר סביר.

<איציק סנדלר: אני חושב שהמחיר צריך להיות שווה ערך לזמן שהיינו מבזבזים, זה שווה ערך למחיר של שיעור של שעה.

<איציק סנדלר: בנוסף לזה, אני יכול להגיד בצורה חד-משמעית, וחברי המורים אולי יתקפו אותי, וזה בסדר, שיש לא מעט מקרים שבהם מורה לנהיגה, לפעמים יש לו אינטרס להוציא תלמיד - - -

<איתמר לוין: לך אולי יש אינטרס.

דוד צור: אני מבקש.

<קריאה: לך יש אינטרס.

דוד צור: אני מבקש.

<איציק סנדלר: לפעמים יש אינטרס להוציא תלמיד לא כל-כך - - -

דוד צור: רגע.

דוד צור: מאיזה בית ספר אתם?

<קריאה: בן-צבי.

דוד צור: בן-צבי יש בכל עיר.

דוד צור: באיזה עיר?

<קריאה: בקריית-אונו.

דוד צור: דווקא יעניין אתכם מאוד הדיון פה, כי זה דיון שמדבר בדיוק על הגילאים שלכם, עלות שיעורי הנהיגה ועלות הטסטים.

דוד צור: תקשיבו היטב ונשאל אתכם שאלות בסוף - מר סנדלר, תחתור לסיום, ואני מבקש לא להפריע לו.

<איציק סנדלר: לפעמים יש אינטרס למורים מסוימים – ושלחתי מכתב של תלמיד בנושא – להגיש תלמיד לטסט גם כשהוא לא מוכן, כדי לא לפספס את הכסף שהוא היה אמור להרוויח.

<איציק סנדלר: באותה נשימה אני אומר, אמרתי את זה לחבר הכנסת עמאר, שברגע שמורידים את מחיר העמדת רכב לטסט למחיר של שיעור, חייבים לקבוע באותו חוק שיש כמות של שיעורים בין טסט לטסט.

<איציק סנדלר: אם לא, זה יגרום לכך שרמת הבטיחות או רמת המוכנות של התלמיד להגיע לטסט הבא תהיה נמוכה.

<איציק סנדלר: תודה.

דוד צור: תודה.

<לאה ורון: לא הבנו את הקשר.

<איציק סנדלר: הקשר הוא פשוט.

<איציק סנדלר: ברגע שתלמיד ניגש לטסט ונכשל - - -

דוד צור: עלות הטסט היא נמוכה, אז לא תהיה פה מדרגה, פשוט יגישו טסטים ברצף.

חמד עמאר: אני מכיר הרבה מקרים שבין טסט לטסט התלמיד בא, עושה שיעור אחד וניגש לטסט גם אם הוא 400 שקל.

חמד עמאר: זו לא סיבה שיגישו בסט.

חמד עמאר: דיברתי עם עשרות תלמידים.

דוד צור: נעשה את זה מסודר.

דוד צור: נרשמו פה אנשים לפני כן.

דוד צור: אבי גולן.

<אבי קרמר: אני אבי קרמר, בוקר טוב לכולם.

<אבי קרמר: אני רוצה לעשות את הדיון הזה קצת יותר ממוקד וקצת יותר מקצועי.

<אבי קרמר: יש שני אלמנטים: הראשון, כמו שאמרת, כבוד היושב-ראש, למה לפקח?

<אבי קרמר: למה לפקח?

<אבי קרמר: הרי הרבה יותר קל לבוא ולהגיד מחר בבוקר שמחיר דירה של ארבעה חדרים בישראל יעלה מיליון שקל בחוק, והנה תמצאו פה הרבה יותר ממעמד הביניים שימחאו כפיים.

<אבי קרמר: זה הרבה יותר משמעותי.

<אבי קרמר: אין סיבה לפקח בשוק שאין בו כשל.

<אבי קרמר: ואם כן לפקח, לפקח על כולו, אי-אפשר לפקח על חלקים ממנו.

<אבי קרמר: אי-אפשר לבוא ולהגיד: אני מוציא רק את זה.

<אבי קרמר: לדוגמה, חברת אספרסו לצורך העניין, מוכרת מכונות קפה, מוכרת אותם ב-100 שקלים, שזה לא העלות, הרווח בא מכיוון אחר.

<אבי קרמר: תוכלו לפקח עליהם רק על המכונות.

<אבי קרמר: אי-אפשר.

<אבי קרמר: או שמפקחים על כל השוק ועושים בדיקה כללית לכל השוק, או שלא מפקחים בכלל.

<אבי קרמר: זה המצב ואני לא חושב שוועדת מחירים בכלל רוצה את הדברים האלה, ואין טעם בכלל להיכנס לזה.

<אבי קרמר: זה דבר ראשון.

<אבי קרמר: מבחינת דרכים להוזלה, אם רוצים לחסוך גם למורים וגם לתלמידים, יש דרכים הרבה יותר משמעותיות, למשל זמן המתנה לטסט, כשבזמן הזה תלמיד נאלץ או לקחת יותר שיעורים או לחילופין לקחת שיעור אחד ולהיכשל עוד פעם, כי הוא לא עשה מספיק, כי זמן ההמתנה שלו ארוך מדי, ואז באופן טבעי אחוז הכישלונות גדל, ואם נייעל את זה, חסכנו לכולם גם טסט וגם שיעורים.

<אבי קרמר: זה הרבה יותר משני שיעורים וחצי או שיעור או שיעור וחצי.

<אבי קרמר: זאת אומרת, יש הרבה דרכים מעמיקות לפתור את הבעיה הזאת מהשורש ולראות איפה היוקר.

<אבי קרמר: לדוגמה, רכב לימוד נהיגה, שדיברו אתנו עליו בוועדה.

<אבי קרמר: אנחנו מנסים להריץ עכשיו מהלך שרכב לימוד נהיגה יהיה פטור ממס קנייה, שיהיה יותר זול, שלמורה תהיה עלות יותר נמוכה.

<אבי קרמר: ישב באחד הדיונים ערן גילת, זה שהחליף את בועז סופר - - -

<אבנר פלור: ערן יעקב.

<אבי קרמר: נכון.

<אבי קרמר: הוא אמר שהוא מוכן לתמוך בזה.

<אבי קרמר: ולכן כשבאים ומסתכלים על כל המהלכים, אני לא חושב שנכון להצביע על נקודה מסוימת.

<אבי קרמר: הטסט אבסולוטית אולי נראה גבוה, זה 400 או 500 שקל, אבל לחילופין 100 שקל – כשתשאל כל תלמיד כמה הוא שילם על שיעור פרטי, הוא יגיד לך שזה בכלל לא דומה.

<אבי קרמר: לכן בואו נבחן את כל הנושא הזה בצורה מסודרת.

<אבי קרמר: זה דבר אחד.

<אבי קרמר: דבר שני, אם אצה הדרך, ישבנו עם משרד התחבורה בעקבות דוחות שהכינו גם הגוף המקצועי שלנו וגם הגוף המקצועי של משרד התחבורה והגענו לסיכום מסוים.

<אבי קרמר: אני מציע שאולי נצא, נשמע את משרד התחבורה, נשמע מה הוא אומר ואולי נגיע - - -

דוד צור: אבי, אתה יכול להיות רגוע שלא נצא מהדיון הזה בלי לשמוע את משרד התחבורה.

דוד צור: אל תשחית את זמנך.

דוד צור: תסכם את הנקודות.

<אבי קרמר: הדבר האחרון זה נושא הבטיחות.

<אבי קרמר: ונגעתם בזה, אין מדינה בעולם, ב-OECD, ואני מוכן להראות לכם כמו שהוא נתן דוגמה מהחזון איך נראה שיעור באירופה – אין מדינה בעולם שמחיר הטסט הוא מחיר שיעור.

<אבי קרמר: להיפך, הוא יותר גבוה.

<אבי קרמר: בהולנד הוא פי ארבעה, כי יש חסמים.

<אבי קרמר: להגיע לטסט, יש חסם.

<אבי קרמר: בן-אדם לא יכול לגשת לטסט, כי המסננת בטסט מצלמת נקודה אחת, היא מצלמת ב-11:00 בבוקר אם ירדנו לכביש או לא.

דוד צור: אבי, אנחנו לא דנים במחיר הטסט, אנחנו דנים במחיר ההעמדה של הרכב.

דוד צור: תעשה הבחנה.

דוד צור: מחיר הטסט נקבע.

דוד צור: 138 שקל זה 138 שקל.

<אבי קרמר: זה האגרה.

דוד צור: לכן זה מחיר הטסט.

<אבי קרמר: אני אשמח אם המדינה תוריד.

דוד צור: כדי לדייק, זה מחיר הטסט.

<אבי קרמר: המדינה, אם היא רוצה להיטיב עם הלקוחות, עם האזרחים, היא יכולה להוריד ממנה, לא להוריד מאתנו, כשגם כך המציאות מכה על פנינו בוקר-בוקר.

<אבי קרמר: ומי שחושב ששיעורי נהיגה זה לתיאבון שלהם, זה לא מראה על העתיד שלהם.

דוד צור: תודה.

דוד צור: חבר הכנסת רוזנטל.

מיקי רוזנטל: קודם כול, שהעובדות יהיו מונחות בפני הוועדה.

מיקי רוזנטל: נושא הטסטים היה בפיקוח לפי צו מ-1982, הצו מונח לפני.

מיקי רוזנטל: אז מחירי הטסט נקבעו, המחיר המרבי נקבע על-ידי המדינה.

מיקי רוזנטל: אם תרצו, אני אתן לכם את הנתון עכשיו.

מיקי רוזנטל: הוראה מס' 4360.

מיקי רוזנטל: בשנות ה-90 אמרו: צריך תחרות, נפתח את זה לתחרות והכול יהיה בסדר.

מיקי רוזנטל: התיאור שנמסר כאן הוא ממש תיאור לא מדויק, כי יש כשל שוק, והעובדה היא שיש תיאום מחירים והמחיר הוא פחות או יותר אחיד, לא של הטסט כמובן כמו שתיארתם נכון, אלא של שימוש ברכב בגין הטסט.

<יערה למברגר: העמדת הרכב.

מיקי רוזנטל: העמדת הרכב לטסט.

מיקי רוזנטל: המחיר הוא אחיד.

מיקי רוזנטל: הצעתי הצעת חוק דומה לזו של חבר הכנסת חמד עמאר, כנראה לפניו, אבל אז בא אלי שר התחבורה ואמר לי: תקשיב, נעשה את זה בתקנות.

מיקי רוזנטל: הסכמתי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה שהמטרה תושג.

מיקי רוזנטל: פחות אכפת לי הקרדיט, אז אני לא נאבק, ולכן גם לא העליתי את הצעת החוק שלי בוועדת השרים, אבל מבחינת מספרית ה"פ" שלי קודם להצעה של חבר הכנסת חמד עמאר, אבל זה לא העניין.

דוד צור: מה ההצעה אומרת?

מיקי רוזנטל: ההצעה אומרת פחות או יותר אותו דבר, ממש באותם ניסוחים.

דוד צור: אני מקווה שאתה לא רוצה להכניס לפה את הממונה על ההגבלים העסקיים.

דוד צור: אתה אומר שיש פה גם תיאום של מחיר קבוע בין המורים?

מיקי רוזנטל: בוודאי.

<קריאות: אין.

דוד צור: הצפון גובה אותו דבר כמו במרכז?

מיקי רוזנטל: לא החלטתי סתם להגיש הצעת חוק.

מיקי רוזנטל: כשהגשתי את הצעת החוק, אחרי שעשינו בדיקה טלפונית, התקשרנו ל-20 מורי נהיגה ושאלנו כמה עולה להעמיד את האוטו לטסט, והמחיר שהוצג היה מחיר של ארבעה שיעורים.

<אבי קרמר: לא נכון.

מיקי רוזנטל: אתה לא תגיד לי "לא נכון".

מיקי רוזנטל: סליחה, עם כל הכבוד.

<קריאה: סליחה, המחיר שאתה אומר לא נכון.

מיקי רוזנטל: אני מתאר מה שראיתי - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: - - אתה תגיד מה שאתה יודע.

<אבי קרמר: אף אחד לא מדבר על שיעורים, מדברים על סכום.

מיקי רוזנטל: אני יודע - - -

<קריאות: - - -

דוד צור: רבותי, אם הסכום הוא 400 שקל - - -

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: אל תתחכם.

<לאה ורון: וגם אל תפריע לחבר הכנסת שקיבל רשות דיבור.

מיקי רוזנטל: אחרי שמצאנו שזה המצב, והמחיר שמוצג להעמדת האוטו לטסט הוא אחיד, ואין באמת תחרות שהיתה יכולה להשפיע, לפיכך הבאנו את הצעת החוק.

מיקי רוזנטל: לא רק שהבאתי את הצעת החוק, גם שר התחבורה השתכנע שזה המצב ואמר: מיקי, לא צריך בשביל זה חוק, לא לכל דבר צריך חוק, יש תקנה.

מיקי רוזנטל: ולכן צריך לקדם את התקנה.

דוד צור: אני לא חושב שמשרד התחבורה יכול להוציא תקנה שתקבע את הסכום.

מיקי רוזנטל: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך שהיתה תקנה, היא מונחת פה לפני, ולכן אין שום בעיה לחדש אותה.

מיקי רוזנטל: צריך לחדש את התקנה, זה חוקי, הכול בסדר.

דוד צור: עדיין זה צריך לבוא לוועדת הכלכלה.

מיקי רוזנטל: מאה אחוז.

<אביטל סופולינסקי: לא.

דוד צור: זה לא צריך לבוא לוועדת הכלכלה?

<אביטל סופולינסקי: יש הליך מכוח חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.

<אביטל סופולינסקי: יש ועדת מחירים, זה צריך - - -

דוד צור: בסוף זה מגיע לוועדת הכלכלה?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אין צורך.

מיקי רוזנטל: אני אומר לך, אמרו לי לבוא הנה, כי הוזכר כאן החוק שלי, אבל לפי התיאור שמסר לי שר התחבורה אז, התהליך הזה מיותר, זה בסמכותו, זה בסמכות הממשלה, לכן כל הדיון הזה קצת נראה לי - - -

דוד צור: מי מטעם שר התחבורה?

חמד עמאר: נתבקשתי על-ידי משרד התחבורה לחכות חודש ימים - - -

<יעקב פוני: רוצים לשמוע מה אנשים אומרים בנושא - - -

חמד עמאר: סליחה, חבר'ה.

<יעקב פוני: אבל אנשים מהשטח צריכים - - -

דוד צור: אתה לא בזכות דיבור.

חמד עמאר: חבר'ה, נתבקשתי על-ידי סגנית שר התחבורה בשם השר, כשדיברה במליאה, לחכות חודש ימים, חיכינו יותר מחודש ימים.

חמד עמאר: מאז שהיא עברה בטרומית, זה היה ב-4 בדצמבר 2013.

חמד עמאר: חיכינו כמעט שלושה חודשים.

חמד עמאר: שלושה חודשים אני מבין שהתנהל משא-ומתן בין משרד התחבורה למורים.

<איתמר לוין: לא התנהל כלום.

<קריאה: כן התנהל.

חמד עמאר: דיברתי עם המנכ"ל - - -

<איתמר לוין: לא התנהל.

דוד צור: רבותי.

חמד עמאר: זה מה שאמר לי המנכ"ל.

דוד צור: תיכף נשאל את משרד התחבורה.

<שי ברק: עם חלק מהמורים אולי.

דוד צור: שי, אני מבקש.

חמד עמאר: דיברתי עם המנכ"ל ביום חמישי ואמרתי לו: המטרה שלי היא לא חוק, המטרה שלי להוזיל לתלמידי ישראל את המחיר ולהגיע למצב שלא כל תלמיד יצטרך לשלם 400 שקל, כי בבדיקה שעשיתי עם תלמידים, לא רק עם מורים, התברר לי שהמחיר הוא אחיד.

חמד עמאר: זה 400 שקל אצל כולם כמעט.

חמד עמאר: זה מחיר אחיד אצל כל המורים.

חמד עמאר: המנכ"ל בשיחה האחרונה שלו אתי אמר לי שהתנהל משא-ומתן עם המורים, אנחנו קרובים להסכם, אבל הוא אמר לי שהוא תומך בקידום הצעת החוק ולהעביר אותה בהכנה לקריאה ראשונה ולהעביר אותה בקריאה ראשונה, ונמשיך לנהל את המשא-ומתן עם המורים.

חמד עמאר: אני אומר עכשיו ומודיע גם לוועדה: אני רוצה להעביר את זה בקריאה ראשונה.

חמד עמאר: המטרה שלי היא לא רק לרשום חוק על שמי, המטרה שלי היא להוזיל את המחיר לתלמידים.

חמד עמאר: בזמן שהצעת החוק תהיה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אחרי שנעביר בקריאה ראשונה, אני מקווה בשבוע הבא, אני מוכן גם להקפיא את החוק ושמשרד התחבורה יתקין תקנות ויוזיל את המחיר.

חמד עמאר: המטרה שלנו כאן בוועדה, שיהיה מנוף לחץ, גם על משרד התחבורה וגם על מורי הנהיגה, כדי להתקדם בנושא.

דוד צור: חבר הכנסת מקלב, ברשותך אני אתן לעם לדבר ואחרי זה - - -

אורי מקלב: התייחסות קצרה.

דוד צור: אני אתן לך.

דוד צור: תיכף.

מיכל רוזין: הוא גם מהעם.

מיכל רוזין: נשבעת לך, מהעם.

חמד עמאר: כולנו מהעם.

מיכל רוזין: כולנו מהעם.

דוד צור: עירית זינגר, יושב-ראש עמותת מורי הנהיגה.

<עירית זינגר: כדי לא לחזור על דברים שנאמרו כאן, אדוני מר עמאר, דיברת על בטיחות, החוק הזה יביא מעבר למספרים של גבוה או נמוך, 400 או 300 או 500, יביא משהו אנטי בטיחותי לחלוטין, ואני לא בטוחה עד כמה אנשים נותנים פה את הדעת על זה, מכיוון שהלחץ שיש לתלמידים היום בהכנה לטסטים, המחיר שירד, יגרמו לזה שבשיעור ה-29 כל תלמיד כאן יבקש טסט, שזה מצב שאנחנו מתמודדים אתו גם היום כשהמחיר הוא 400 שקל.

חמד עמאר: למה הטענה לא תהיה הפוכה, מה שהציג מורה הנהיגה כאן?

<עירית זינגר: שמה?

חמד עמאר: שכל מורה רוצה להביא אותו כמה שיותר מהר לטסט, בשביל לקחת 400 שקל ויהיה לו עוד טסט?

<שי ברק: זה לא נכון.

חמד עמאר: שמעתי עכשיו ממורה נהיגה.

חמד עמאר: למה לא, להיפך מבחינה בטיחותית.

<קריאות: - - -

דוד צור: לא לדבר.

חמד עמאר: בואו לא נלך לכיוון הבטיחותי.

<עירית זינגר: זה קיים.

חמד עמאר: תלכי לכיוון אחר, אל תלכי לכיוון של בטיחות.

דוד צור: בואו ניתן לה לדבר, היא יכולה ללכת לאיזה כיוון שהיא רוצה.

דוד צור: אחרי זה אפשר לא להסכים אתה.

<עירית זינגר: אני אומרת לך על השטח.

<עירית זינגר: בדיוק בעוד חצי שעה, כשאני אצא מפה, אני מתיישבת באוטו, ממשיכה ללמד.

<עירית זינגר: אלה דברים שאני נתקלת בהם כל יום.

<עירית זינגר: אתה יכול לבוא ולהגיד לי נכון: זו אחריות שלך להביא תלמיד מוכן לטסט, את זה אני מקבלת, אבל יש עלי את הלחץ של מי שקבע את המספר 28, שזה המינימום לתלמיד כדי לגשת לטסט.

<עירית זינגר: ב-29 כולם רוצים טסט גם היום, כשזה 400 שקל.

<עירית זינגר: ואני שומעת את המשפטים האלה השכם והערב אצלי באוטו.

<עירית זינגר: שיטת מצליח – נפתח סניף שנהמר ונראה, מה זה כבר עולה?

<עירית זינגר: את זה אנשים צריכים להביא בחשבון.

<עירית זינגר: לא כל מוצר אפשר להוזיל.

<עירית זינגר: כאן אנחנו מדברים בעניין של חיים ומוות.

<עירית זינגר: הקטע של לימוד נהיגה הוא תחום גדול.

<עירית זינגר: זה לא משהו שאתה יכול להיתפס רק למבחן בסוף.

<עירית זינגר: כל העניין הזה, אתה יכול לחקור אותו.

דוד צור: עירית, מה שאת אומרת שאם לכאורה משרד התחבורה היה מעלה את האגרה פי שניים, כשהסכום בסופו של דבר היה נשאר אותו סכום, היית חיה עם זה בסדר?

<עירית זינגר: לא.

דוד צור: למה?

דוד צור: לכאורה חבר הכנסת עמאר טוען טענה בסיסית, הוא אומר: מחיר של ארבע שעות זה מחיר גבוה מדי.

דוד צור: השאלה לאן הולך הכסף, האם הולך למורי הנהיגה או הולך לאגרה למשרד התחבורה.

<עירית זינגר: אני מבינה מה שאתה מנסה להגיד לי, אני אעבור אולי - - -

דוד צור: אני שואל, אני אפילו לא מציג עמדה.

<עירית זינגר: אני מבינה.

<עירית זינגר: זה ילך אולי לתחום התנגדות שונה אם משרד התחבורה יצהיר שהוא רוצה עלות של פעמיים אגרה ולהוריד את זה מאתנו, זה לא ריאלי – בואו נשתתף, בואו נהיה חלק וחלק.

<עירית זינגר: אבל אם אנחנו מדברים כרגע על הוזלת העניין מבחינת התלמיד והמורה - - -

דוד צור: אנחנו רוצים גם להוזיל.

<עירית זינגר: השאלה על חשבון מה זה יהיה.

<אבי קרמר: המשוואה היא - - -

דוד צור: כבר היתה לך זכות דיבור.

דוד צור: אתה כבר דיברת.

<אבי קרמר: - - -

דוד צור: חבר הכנסת מקלב עכשיו.

יצחק וקנין: דוד, רק הערה.

יצחק וקנין: אם אפשר לפני מקלב הערה קטנה.

יצחק וקנין: כדי להבין מה שהיא אומרת, הרי גם בתי הספר לקחו מחירים שונים, זה קצת לא בסדר.

דוד צור: לא היית כאן כשנאמר שבדקו את העניין - - -

יצחק וקנין: הייתי בדיון הקודם.

דוד צור: יש פה איזה קרטל.

דוד צור: 400 שקל, פיקס פרייס, כמעט בכל המקומות.

<קריאות: לא נכון.

<אבי קרמר: אני מוכן לעשות עכשיו סקר טלפוני.

<אבי קרמר: בואו נעשה עכשיו.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: לא.

דוד צור: אמרתי מה נאמר.

דוד צור: לא אמרתי שזה המצב, אמרתי מה נאמר.

יצחק וקנין: ברוב בתי הספר זה אותו מחיר.

יצחק וקנין: בחלק מבתי הספר זה אפילו יותר גבוה.

יצחק וקנין: זאת השאלה.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: יש מחיר רצפה.

<אבי קרמר: מה מחיר הרצפה של שיעורי הנהיגה?

<אבי קרמר: זה לא מבוסס ביחד?

מיקי רוזנטל: לא התייחסנו לעניין הזה.

<אבי קרמר: אתה לא יכול להחזיק את המקל - - -

מיקי רוזנטל: כי היתה שונות.

<קריאות: - - -

דוד צור: חבר הכנסת רוזנטל, זה לא קולגיאלי כלפי חבר הכנסת מקלב, שקיבל רשות דיבור.

מיקי רוזנטל: נכון.

אורי מקלב: היושב-ראש, אני פונה לחבר הכנסת רוזנטל, אני רוצה להרגיע אותך, כי השם שלך מוזכר בהצעת החוק כמניח.

אורי מקלב: בסוף הצעת החוק של חבר הכנסת חמד עמאר מופיע - - -

מיקי רוזנטל: אני לא מוטרד בכלל.

אורי מקלב: לא רק מופיע, אלא מופיע שהמספר הסידורי שלך זה 1727, כשהוא 1728.

מיקי רוזנטל: לא היתה לי שום טענה לחבר הכנסת עמאר.

אורי מקלב: אני יודע.

אורי מקלב: אני מניח את דעתך שאתה מופיע וכתוב שאתה אחד מהיוזמים, והנחת את זה - -

חמד עמאר: הוא דווקא התקשר אלי ואמר לי שהוא תומך.

אורי מקלב: - - המספר הסידורי שלך זה 1727, כשחבר הכנסת חמד עמאר זה 1728.

אורי מקלב: זה מעניין גם צירוף המקרים שאתם צמודים בהנחה, זה גם כנראה צורך המקרה.

דוד צור: יש פה שיתוף פעולה בין קואליציה לאופוזיציה.

אורי מקלב: יש לך שותפות אמיתית בחוק הזה.

אורי מקלב: אם היית מגיש את זה כאופוזיציה, אין לך סיכוי שהחוק הזה היה מתקבל, מתוך ניסיון - - -

מיכל רוזין: ברור.

מיכל רוזין: שום דבר שאנחנו מגישים - - -

אורי מקלב: - - טוב שיש לנו חבר הכנסת חמד עמאר שהוא יכול להגיש הצעת חוק וזה מתקבל.

אורי מקלב: אתה חבר כנסת חדש - - -

דוד צור: כיושב-ראש אני מוחה על האמירה זאת.

דוד צור: אנחנו מתעסקים עניינית, אבל אם רוצים להכניס פוליטיקה קצת - - -

אורי מקלב: לא סתם אנחנו בעד שקיפות.

דוד צור: זו ועדה נטולת פוליטיקה בדרך כלל.

אורי מקלב: אנחנו בעד שקיפות, אנחנו יודעים מה קורה בתקופה האחרונה, אני גם מקבל דיווחים מבפנים.

אורי מקלב: הצעת חוק שאנחנו מגישים, איך תוקעים ואיך תומכים - - -

יעקב אשר: הדוגמה, הרעלים.

אורי מקלב: הרעלים ועוד דברים.

אורי מקלב: נשאיר את זה.

אורי מקלב: אני מכבד את היושב-ראש, הוא לא רוצה להכניס פוליטיקה בעניין הזה.

אורי מקלב: הוא בקואליציה, אבל לא בדיוק.

אורי מקלב: חבר הכנסת רוזנטל - - -

דוד צור: מה זה "לא בדיוק"?

<קריאות: - - -

מיקי רוזנטל: כל הנאום הזה הבאת עכשיו בשביל להגיד "אבל".

מיקי רוזנטל: עכשיו תגיד את ה"אבל".

מיקי רוזנטל: נו, יאללה.

מיכל רוזין: הוא גדול בזה - - -

אורי מקלב: אני אגיד לך למה - - -

מיכל רוזין: אתה מגיע ל"אבל", אתה אומר לו בסדר.

אורי מקלב: אתה נמצא כחבר כנסת בכנסת התשע-עשרה, אני חבר כנסת בכנסת השמונה-עשרה וקצת מהשבע-עשרה.

אורי מקלב: הוועדה בראשותי, הוועדה לפניות ציבור – חבר הכנסת חמד עמאר, אני חושב שאפילו השתתף, העוזר שלו בזמנו אפילו היה מחולל של חלק מהדיונים – דנה במחירים האלה, ואני חבר של מורי הנהיגה מהישיבות האלה שדנו במחירים.

אורי מקלב: כמה דיברו אתי על תקנות, וזה לא עזר תקנות.

אורי מקלב: אמרו כשיגיעו המל"נים, במל"נים נכניס גם את העניין הזה.

אורי מקלב: אני חושב שהצעת החוק הזאת, בלי שנשלים עם המחיר של שיעורי נהיגה, לא עשינו שום דבר.

<אבי קרמר: יפה מאוד.

אורי מקלב: מה יקרה?

אורי מקלב: מחירי הטסטים ירדו ומחירי לימוד הנהיגה יעלו, ואז תראה שלא יצא שום דבר, אפילו התלמידים יפסידו.

מיכל רוזין: יוסיפו עלינו, על הצרכנים.

יעקב אשר: שכרו בהפסדו.

מיקי רוזנטל: זה טיעון ממש מוזר, מה שאתה אומר.

<קריאות: - - -

<קריאה: זו המציאות.

דוד צור: תנו לו לסיים.

דוד צור: רבותי.

מיקי רוזנטל: זה יכול להיות לגבי הכול.

אורי מקלב: אני חושב שיודו לי, גם המשרדים יודו לי.

אורי מקלב: הרי לימוד נהיגה זה לא דבר נפרד.

אורי מקלב: לימוד נהיגה זה יחד עם חבילה שמקבל המורה עבור לימוד הנהיגה.

אורי מקלב: ואם הוא מוריד ברווח שלו בטסטים, זה יעלה את המחירים, מחירי הנהיגה יעלו בבת אחת.

אורי מקלב: אני אומר את זה כאן ונבדוק את עצמנו.

אורי מקלב: לכן אני לא בא לטובת מורי הנהיגה, שיסלחו לי, צריך גם פיקוח על זה.

אורי מקלב: אתה לא יכול לעשות פיקוח על אחד ולא על האחר.

אורי מקלב: בזה אני מסיים, אדוני, רפורמה כללית בנושא הטסטים, זה גם בהקצבה לטסטים, זה חלק מהמשחק.

<עירית זינגר: והתוכן והכול.

אורי מקלב: זה גם חלק מהמשחק.

אורי מקלב: השליטה היא בידי המורה.

אורי מקלב: חלק מהתלונות הן ששני הדברים ביחד.

אורי מקלב: גם המורים לא רוצים שזה יהיה בשליטה שלהם.

אורי מקלב: אם ניקח את כל החבילה הזאת שנקראת "לימוד נהיגה", כולל הקצאת הטסטים, כולל מחיר שיעור הנהיגה וכולל המחיר של המבחן, העמדת הרכב לטסט – כל הדברים האלה ביחד ועוד הם אלה שיכולים לתת לנו מענה אמיתי.

אורי מקלב: אם לא, נוריד פה, וזה יעלה שם.

אורי מקלב: אם לא, לא עשינו שום דבר.

אורי מקלב: אני תומך בזה, עם זאת, במינימום כבר להכניס לכאן גם את הנושא של שיעורי הנהיגה.

<יעקב פוני: אנחנו מאמצים את הרעיון הזה בחום רב.

<עירית זינגר: בכיף.

<קריאה: הגיע הזמן.

<קריאה: שני הגופים, גם העמותה וגם הארגון, ברשותכם - - -

דוד צור: רבותי, מכיוון שאנחנו לא קואליציה סוציאליסטית, שבאה עכשיו לעשות פה פיקוח מחירים על כל דבר שזז במדינה - - -

אורי מקלב: זו חבילה.

דוד צור: אני מסכים שיש קושי לקחת דבר מסוים ממקום שאמרנו שהוא שוק חופשי, להוריד מחירים ממקום אחד ופה נקבע פיקס פרייס.

דוד צור: יש פה בעיה בעניין.

דוד צור: מצד שני, תפיסת העולם של החוק הזה אומרת שאיפה שיש כשל שוק, ופה מזהים כשל שוק – כשל השוק הזה הוא שיש דיס-פרופורציה בין מחיר השיעור, שהוא כנראה נמוך מדי, אבל כוחות השוק משכו אותו לשם – היום שיעור פרטי, מי שיש לו ילדים יודע, שיעור פרטי במתמטיקה או באנגלית, עולה 130-120 שקל לפחות – לבין - - -

<עירית זינגר: הרבה יותר.

<עירית זינגר: ואין הוצאות.

דוד צור: יש פה עלויות עצומות.

אורי מקלב: כמה זמן לא עלו מחירי שיעורי הנהיגה?

דוד צור: לכן אני אומר שיש פה דיס-פרופורציה בין מחיר העלות - - -

אורי מקלב: יש קשר, יש הלימה חזקה מאוד.

דוד צור: שנייה.

דוד צור: לכן אני אומר - - -

מיקי רוזנטל: יותר מזה, אתה גם שבוי, אתה לא יכול שלא לגשת דרך המורה שלמדת אצלו.

מיקי רוזנטל: וזאת נקודת - - -

<קריאות: אתה יכול.

מיקי רוזנטל: הוא לא יכול.

<קריאה: הוא יכול לעבור למורה אחר.

דוד צור: רבותי, הוא לא יכול.

דוד צור: בפרקטיקה הוא לא יכול.

<קריאות: - - -

דוד צור: רבותי, בפרקטיקה הוא לא יכול.

<קריאה: למה לא?

דוד צור: כי הוא שבוי גם במורה וגם ברכב - -

<קריאה: בפרקטיקה הוא לא שבוי.

דוד צור: - - הרכב שהוא התרגל אליו.

<קריאות: - - -

<יעקב פוני: אדוני, משפט אחד בנושא.

דוד צור: לא.

דוד צור: שי.

דוד צור: שי, רצית להגיד משהו.

<שי ברק: אני מעמותת מורי הנהיגה.

<שי ברק: קודם כול, לעניין השבוי.

<שי ברק: חבר הכנסת רוזנטל, יש פתרון פשוט שייתר לדעתי את כל הדיון הזה אם רק תאמצו אותו, ישאיר שוק חופשי וישאיר כלכלה חופשית ולא תתערבו למורי הנהיגה בצורה כל-כך בוטה כמו שאתם מנסים לעשות.

<שי ברק: נכון שכבר התרגלנו להיות שק החבטות של כל מי שבא לו, אבל כאן דווקא יש פתרון, אני חושב שהוא פתרון בהחלט ישים.

<שי ברק: נכנס תלמיד לשיעור הראשון – מבחינתי אפשר לעשות את זה בתקנה – המורה מראה לו מחירון, כשהמחירון הזה שדה ריק והמורה ממלא את המחירון, הוא כותב "100 שקל שיעור", "400 שקל טסט", "300 שקל טסט", התלמיד יחתום על זה, המורה מצרף את זה לטפסים כשהוא מגיש את התלמיד לטסט, ובזה פתרנו את הבעיה של השבוי.

<שי ברק: לא יכול התלמיד לחתום, ילך הביתה, יראה את הטופס לאבא - - -

אורי מקלב: עוד לפני שהוא בא אליך, הוא מברר מה המחיר, בואו נהיה כנים.

<קריאות: - - -

דוד צור: תנו לו להשלים את הרעיון.

אורי מקלב: אין מי שהולך ללמוד נהיגה ולא יודע מה המחיר של שיעור.

<שי ברק: תנו לי לסיים, תבינו הכול.

<שי ברק: הוא ילך הביתה, יראה לאבא.

<שי ברק: אבא ירצה להמשיך עם אותו מורה, המחירים ייראו לו – טוב, לא ירצה – יחפש מורה אחר.

<שי ברק: אני חייב לציין, רבותי, אין קרטליזציה של מחירים.

<שי ברק: אם תגלו קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.

<שי ברק: אם תגלו שיש קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.

<שי ברק: אין קרטליזציה.

<שי ברק: אני לוקח היום 450 שקל לטסט.

<שי ברק: מה אתם אומרים על זה?

<שי ברק: אין קרטליזציה.

<שי ברק: מה הסיפור?

<שי ברק: יש קרטליזציה, יש דרך חוקית לטפל בזה.

מיקי רוזנטל: אין אף אחד שלוקח פחות מ-400 שקל.

<קריאות: יש.

<קריאות: יש.

<קריאות: יש.

<שמעון עידו: תבוא, תעשה סיבוב בחיפה, תראה.

<קריאה: יש גם ב-350 שקל, אגב.

<קריאה: אני מזמין אותך לבית שאן.

<קריאה: יש גם 250 שקל.

מיקי רוזנטל: המצב הזה שעל אותו רכב אתם לוקחים על שיעור X כסף, ועל העמדת אותו רכב באותו זמן אתם לוקחים פי ארבעה, הוא בלתי אפשרי.

<שי ברק: אנחנו לא לוקחים פי ארבעה, אנחנו לוקחים מחיר שהוא רבע ממחיר ריאלי של טסט.

<שי ברק: זו הטענה הבסיסית.

דוד צור: אני רוצה לשמוע את משרד התחבורה, אני אחזור לחברי הכנסת.

דוד צור: שי, סיימת?

<שי ברק: לא.

דוד צור: זריז.

דוד צור: משפט אחרון.

<שי ברק: יש בידי משרד התחבורה דוח.

<שי ברק: הדוח הזה הוזמן מחברת ארנסט אנד יאנג לפני כמה חודשים.

<שי ברק: הזמינו אותנו למשרד התחבורה, הציגו בפנינו את הדוח.

<קריאה: לא הציגו.

<שי ברק: הציגו בפנינו את הדוח.

<שי ברק: היה כלכלן של חברת ארנסט אנד יאנג שהציג בפנינו את הדוח.

<שי ברק: אדון רוזנטל וכל חברי הכנסת, הנתונים שם הם פשוט מטורפים.

<שי ברק: מורה לנהיגה מרוויח לפני מס 6,500 שקל.

<שי ברק: אדוני, יושב-ראש ועדת הכלכלה, מר ברוורמן, הופיע לפני שבועיים-שלושה ב"לילה כלכלי", בבוקר כלכלי, היה לו מאמר בערוץ 2, אמר שלא ייתכן שיותר מ-60% מהמפרנסים במדינת ישראל מביאים 6,500 שקל ברוטו הביתה.

<שי ברק: זה לא ייתכן.

<שי ברק: אנחנו באותו לבל.

<שי ברק: אנחנו שק חבטות.

<שי ברק: רבותי, תניחו לנו.

אורי מקלב: הוא אתכם - - -

<שי ברק: תניחו לקחת את הגרוש וחצי.

<שי ברק: כשאני הולך למכולת אני לא אומר: על הלחם אני משלם מהטסטים ועל החלב אני משלם מהשיעור.

<שי ברק: מבחינתי זה מה שאני מביא בסוף החודש הביתה, ומה שאני מביא הביתה זה 6,500 שקל בממוצע על-פי דוח.

<שי ברק: זה לא המספרים שלי, מספרים אובייקטיביים של דוח של ארנסט אנד יאנג.

<שי ברק: בבקשה, רבותי, תפנו למשרד התחבורה - - -

<לאה ורון: אני קוטעת אותך באמצע.

<לאה ורון: אני קוטעת אותך חצי דקה על מנת לדווח לחברי הכנסת שפנינו למשרד התחבורה וביקשנו את הדוח על מנת להציג אותו לחברי הכנסת.

<לאה ורון: נאמר לנו שהדוח לא הושלם, שהכנתו לא הושלמה, אז אני מופתעת שבפניכם הוצג הדוח.

<שי ברק: אנחנו גם מופתעים.

<קריאה: בואו נחכה שהדוח יושלם ונציג את זה לוועדה.

<קריאה: למה למהר עם זה?

<שי ברק: בואו נעשה עכשיו החלטה שנעצור את הדיון, יגישו את הדוח, נשב על זה.

דוד צור: זה בדיוק הזמן לעבור למשרד התחבורה.

דוד צור: תתייחסו בבקשה לכלל הנושאים שעלו פה.

דוד צור: עמדתכם פעם אחת לעניין הזה, לרבות העניין של הדוח.

דוד צור: גם אני קיבלתי כמה שאילתות.

דוד צור: אני פותח סוגריים, עדיין הדוח הזה זה דוח מייעץ למשרד התחבורה, לכן אתם יכולים גם בפרפרזות שלו להעביר אותו אלינו.

דוד צור: זה לא משהו שאני אומר להעביר כפרוטוקול, אבל היה מן הראוי שאם יש דבר כזה, שנקבל לפחות את הפרפרזות שלו, את השורה התחתונה.

דוד צור: הוצגה פה תמונה עגומה, רבותי.

דוד צור: דווקא מיקי ומיכל וחבר הכנסת מקלב, לכאורה גם אנחנו, אם 6,500 שקל, אם זה באמת הסכום שהדוח מצביע עליו שהולך אתו מורה לנהיגה הביתה בסוף החודש, ממה נפשך?

דוד צור: רבותי, איכשהו הגענו פה לעיוות נוראי.

דוד צור: אם בסוף כל יום העבודה המתיש הזה, הארוך, המתח על הכבישים והכול, זה 6,500 שקל, זה משהו מעוות.

<אבי גולן: כנראה שמישהו מתבלבל, חושב שאנחנו טייקונים.

דוד צור: על זה אני מבקש את ההתייחסות של משרד התחבורה.

דוד צור: דבר נוסף, לעניין כן תקנות, לא תקנות, כי אני מודיע לכם שאני כן מתכוון להצביע להכנה לקריאה ראשונה היום, בלי לעשות פיליבסטר מיותר.

דוד צור: לא בהכרח בנוסח הזה, יכול להיות שנתקן את הנוסח, אבל אני רוצה לאפשר לכם זמן לפני השנייה והשלישית לעשות את זה.

<אבנר פלור: לפני שאני אתייחס ברמה הכללית, אני רוצה שדפנה תתייחס לרמה המקצועית ולמה שנעשה עד כה גם בהיבט של ההתייחסות לכל החקיקה שהיתה משנת 1996, בחוק הפיקוח על המצרכים, ואז אני אתייחס לנושא הכללי.

דוד צור: דפנה, בבקשה.

<דפנה עין דור: אני מנהלת אגף הכלכלה במשרד התחבורה.

<דפנה עין דור: אני אתחיל קצת מהיסטוריה.

<דפנה עין דור: חבר הכנסת רוזנטל, החקיקה התחילה עוד בשנת 1997, יש לי פה במקרה את החוק.

<דפנה עין דור: כבר ב-1997 הוציאו צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים שפיקח על מחיר העמדת רכב למבחן, לרכב מנועי – 40 דקות, לאוטובוס או ברכב מורכב – 60 דקות לימוד נהיגה.

דוד צור: זה מה שציין חבר הכנסת רוזנטל?

<דפנה עין דור: כן, זה אפילו מ-1997.

<דפנה עין דור: הפיקוח היה מתוקף חוק הפיקוח על מחירי מצרכים ושירותים שהיה משנת 1957, כאשר בשנת 1996 הוחל חוק חדש של פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים ובטעות התחום הזה נפל ולא הועבר לפיקוח מתוקף חוק הפיקוח.

<דפנה עין דור: אף אחד לא ידע שיש בעיה עד שנת 2000, שבה מורי הנהיגה פנו למשרד התחבורה וביקשו: במקום 40 דקות תעלו לנו והמחיר יהיה לפי שיעור נהיגה של 90 דקות.

<דפנה עין דור: באותה עת בדקנו וראינו הלכה למעשה שזה לא חל מתוקף חוק הפיקוח, ולכן מאותו רגע המחיר התחיל לעלות כי לא היה עליו פיקוח.

<דפנה עין דור: זה לגבי ההיסטוריה.

<דפנה עין דור: קודם כול, אנחנו רואים צורך לפקח על הנושא הזה.

<דפנה עין דור: לשיטתנו מדובר פה בלקוח שבוי.

<דפנה עין דור: ושי, אנחנו כן רואים את המקרה הזה בשונה ממחיר שיעור נהיגה שבו התלמיד רואה לפניו מגוון מורים לנהיגה והוא יכול לקבל את ההחלטה, בין בגלל המחיר, בין בגלל יכולת הלימוד שלו, בין בגלל מקום המגורים.

<דפנה עין דור: הוא יכול לבחור.

<דפנה עין דור: יש שם תחרות עזה.

<דפנה עין דור: כדי להחיל פיקוח על מוצר יש מספר קריטריונים.

<דפנה עין דור: יש ארבעה קריטריונים שצריך לעמוד בהם, אחד מתוך ארבעה קריטריונים שצריך כדי שהשרים יטילו פיקוח, ובנוסף יש עוד שלושה פרמטרים, ואם זה לא בפרמטרים הקודמים, יכולה להיות החלטת ממשלה.

<דפנה עין דור: כל שבעת הפרמטרים לא חלים לגבי מחיר שיעור נהיגה.

<דפנה עין דור: זה פשוט לא מוצר בר פיקוח בקריטריונים שנהוגים היום בחוק, ולכן שיעור נהיגה בכל דרך אפשרית בתוקף חוק הפיקוח לא יוכל להיות מפוקח.

דוד צור: ברור.

<דפנה עין דור: לעומת זאת, מחיר העמדת רכב למבחן כן עונה לפי חוות-הדעת המשפטית שלנו על הפרמטרים שבסמכות השרים להטיל פיקוח.

<דפנה עין דור: כרגע מבחינתנו אנחנו מצויים בדיונים מול ועדת המחירים.

<דפנה עין דור: התקיים דיון בוועדת המחירים, הועברה חוות-הדעת המשפטית, וזה בתהליך.

<דפנה עין דור: אם וכאשר הוועדה תקבל את ההחלטה שצריך להטיל פיקוח, היא צריכה לעשות שימוע למורים גם על עצם הטלת הפיקוח וגם על המחיר שיפוקח, מה יהיה המחיר, אם זה יהיה מחיר שיעור נהיגה אחד, שניים, שלושה, אם זה יהיה מחיר פיקס – כל הדברים האלה צריכים להידון במסגרת ועדת המחירים.

<דפנה עין דור: זה המקום שדנים בפיקוח על מחירים.

<דפנה עין דור: סתם, רק לדוגמה, למשל נושא של מונים למוניות.

<דפנה עין דור: מונים למוניות זאת דוגמה שנהג מונית יכול לבחור לכאורה איפה לקנות את המונה למונית, ועל המחיר של המונה אנחנו לא מפקחים.

<דפנה עין דור: למרות שאנחנו מחייבים אותו שיהיה לו מונה, אנחנו לא מפקחים על מחיר המונה, אבל מרגע שהוא קנה את המונה ואנחנו מחייבים אותו פעם בשנה לעשות בדיקת כשירות למונה כתנאי לטסט, אנחנו מחייבים אותו לעשות את הבדיקה הזאת ושהמונה יהיה תקין, ולכן המחיר של שירותי התחזוקה למונה כן מפוקח, כי אחרי שהוא קנה מונה, הוא כבר לקוח שבוי בידי חברת המונים, כי רק חברת המונים יכולה לתת לו את התחזוקה.

<דפנה עין דור: לכן זה מקרה מאוד דומה.

<דפנה עין דור: המונה לא מפוקח, כי שם לכאורה יש חוק.

<קריאה: איך זה דומה?

<קריאות: - - -

דוד צור: רבותי.

אורי מקלב: לאור הדברים האלה נשאלת השאלה - - -

דוד צור: לא, שנייה.

<קריאה: זה לא דומה בכלל.

דוד צור: שנייה.

<דפנה עין דור: זה לא דומה, אבל זה מאוד דומה.

דוד צור: היא הביאה דוגמה.

<קריאה: היא לא דומה.

דוד צור: אפשר לא להתייחס אליה.

<קריאה: היא לא דומה.

<קריאה: הדוגמה לא דומה בכלל.

דוד צור: לדעתך לא, אני חושב שהיא כן דומה.

דוד צור: אבנר, אתה רוצה להוסיף משהו על מה שנאמר?

<אבנר פלור: כן.

דוד צור: גם בעניין הדוח.

<אבנר פלור: גם אני אתייחס לדוח, אבל אני רוצה עוד כמה נתונים, שכולנו נהיה מרושתים.

<אבנר פלור: ענף לימודי הנהיגה בישראל עד סוף שנת 2012 כלל 5,000 מורי נהיגה פעילים ועצמאיים.

<אבנר פלור: ישנם יותר מ-400 בתי ספר לנהיגה בכל רכבי הארץ, בענף פועלים כ-7,000 כלי רכב להוראת נהיגה, כמו שהוזכר, ויש מורי נהיגה שיש להם גם רכב עם גיר רגיל וגם רכב עם גיר אוטומטי, בשנת 2012 בוצעו יותר מ-300,000 מבחני נהיגה מעשיים, מתוכם יותר מ-100,000 תלמידים קיבלו רישיון נהיגה.

<אבנר פלור: מבחינתנו אותם מורי הנהיגה גם עוברים מדי שנה או שנתיים, זה תלוי – עוברים השתלמויות, אם השתלמויות בתחום המקצועי פרופר ואם בתחום הכללי של נושא לימודי הנהיגה.

<אבנר פלור: אנחנו גם מבצעים פיקוח על אותם בתי ספר.

<אבנר פלור: לפחות בנקודת הזמן הזאת, גם על בסיס הבחינה שעשינו עד עכשיו, האכסניה המשפטית, כמו שדפנה אמרה, הכי נכונה היא במסגרת צו הפיקוח על מצרכים ושירותים.

<אבנר פלור: היות שטרם הסתיימה העבודה של ארנסט אנד יאנג בדוח עצמו, אנחנו עדיין בשלבי עבודה סופיים לגבש את אותה המלצה שנוגעת לוועדת המחירים, לכן אנחנו לא יכולים להפיץ את הדוח.

דוד צור: האם אתה יכול לאשר לנו שבממצאים של דוח הבדיקה של ארנסט אנד יאנג הם מצאו שמורה נהיגה בסוף החודש הולך סביב 7,000-6,500 שקלים הביתה נטו לפני מס?

<קריאה: אני יכול להשמיע לך את זה, יש לי דיסק און קי בכיס עם הנתון הזה.

דוד צור: הלו.

דוד צור: מה זה?

<דפנה עין דור: זה לא המספר.

<דפנה עין דור: מבחינתנו המספר יותר גבוה.

<אבנר פלור: אנחנו בתהליך עבודה.

<אבנר פלור: יש עדיין נתונים שאנחנו צריכים להשלים, וזה לא יהיה נכון סתם להציג איזה - - -

אורי מקלב: בסופו של דבר משרד התחבורה לא אחראי לפרנסתם של מורי הנהיגה, והוא לא יוכל לקבוע לפי הכנסתם את התקנות שלו.

אורי מקלב: זה דבר בפני עצמו.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להתחשב בזה.

דוד צור: יש קו, ואם משרד התחבורה מתכוון להתערב בשוק מסוים, אנחנו צריכים לראות שזה נעשה בצורה מאוזנת ומידתית.

אורי מקלב: כמה מרוויחים נהגי המוניות?

אורי מקלב: הוא גם מתערב?

דוד צור: יכול להיות שגם צריך - - -

אורי מקלב: הוא גם לא מתערב.

דוד צור: אנחנו מתערבים פה בשוק.

דוד צור: אי-אפשר להתערב ברגל גסה בצד אחד.

דוד צור: אתה תפגע בסוף בשוק הזה.

דוד צור: משרד המשפטים.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, לפי מה שנאמר פה – רק קריאה למה שאמרו נציגי משרד התחבורה – במסגרת מה הואילו חכמים בתקנתם, במקרה הזה זה מה הואיל המחוקק בחקיקתו, מכיוון שאם אתה מצמיד את מחיר הטסט למחיר של שיעור נהיגה, ואומרת לך כאן היועצת המשפטית שאי-אפשר לעשות פיקוח על שיעורי נהיגה, והם לא עומדים בשבעה או שמונה פרמטרים, מה יצא?

אורי מקלב: אתה לא קובע מחיר, אתה קובע את זה צמוד לשיעור נהיגה ושיעור הנהיגה יעלה.

דוד צור: שיעור הנהיגה לא יעלה, כי עדיין יש תחרות.

<קריאות: - - -

דוד צור: שם הוא לא לקוח שבוי.

אורי מקלב: לכאורה כל המרצים לכלכלה היו צריכים להביא - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: שיעמידו רכבים שלהם - - -

<אבי קרמר: הכי פשוט שיעמידו רכבים של משרד התחבורה.

אורי מקלב: - - - אתה רוצה לראות מה התחרות - - -

<קריאות: - - -

דוד צור: רבותי, אתם יודעים שזה לא מעשי.

דוד צור: אתם אומרים את זה, אבל זה לא מעשי.

דוד צור: משרד התחבורה לא יכול להעמיד רכבים משלו.

דוד צור: כשאדם לומד נהיגה על רכב מסוים, התלמיד מגיע – תיכף נשמע תלמידה – אחרי שהוא התרגל לרכב מסוים, אתה אומר שיעמידו רכב של משרד התחבורה, זה לא מעשי.

<אבי קרמר: אתה לא יכול להיכנס לרכב שלי ולעשות מה שאתה רוצה.

חמד עמאר: היום יש תחרות בין מורי הנהיגה, ואני חושב שזה לא יעלה את המחיר של שיעורי הנהיגה.

דוד צור: נכון.

חמד עמאר: אין קשר בין זה לזה.

מיכל רוזין: למה?

מיכל רוזין: הם מונופול, הם יכולים לקבוע כל מחיר שהם רוצים.

מיכל רוזין: אין שום בעיה עם זה.

דוד צור: רבותי, אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.

אורי מקלב: התייחסות לזה, אדוני.

דוד צור: נתתי לך לדבר בדיון הזה יותר מחבר הכנסת עמאר.

אורי מקלב: אני מעשיר לך את הדיון ומעצים לך אותו.

<קריאות: - - -

דוד צור: אני מבקש.

דוד צור: חבר הכנסת עמאר.

אורי מקלב: אני מייד מסיים.

דוד צור: אני רוצה למצות את הדיון הזה.

אורי מקלב: היה צריך להביא את הנושא של שיעורי הנהיגה כדוגמה הכי קלאסית למה גורם לתחרות בשוק.

אורי מקלב: כשאתה פותח את השוק לתחרות, יש דעות כאלה ואחרות, לכאורה כל המרצים לכלכלה, הייתי מצפה מהם לדבר הכי פרקטי, שכולם מבינים בו.

אורי מקלב: בואו תראו מה זה עשה שהורדנו את הפיקוח או שאין פיקוח על שיעורי הנהיגה, אבל בסופו של דבר זה לא נכון.

אורי מקלב: למה זו לא הדוגמה הנכונה?

אורי מקלב: בסופו של דבר היום, כולל הטסטים, הילדים שלנו משלמים על טסט, רישיון הנהיגה יותר יקר משהיה לפני שנים.

דוד צור: אני לא מסכים אתך.

אורי מקלב: יותר יקר ממה שהיה לפני שנים.

דוד צור: חבר הכנסת מקלב, אני לא מסכים אתך - -

אורי מקלב: למה?

דוד צור: - - כי זו דוגמה לזה שהשאירו את השוק הזה לתחרות, וברור לכולנו, כולל הדוח האנונימי שעדיין לא פורסם, שמחיר שיעור הנהיגה היום נמוך מאוד בכל יחס שלא תסתכל עליו.

דוד צור: הוא נמוך מאוד.

דוד צור: אנחנו שמחים שזה כך, זה טובת התלמידים, אבל זה לרעת המורים.

אורי מקלב: אתה צודק, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מה מעניין אותנו השיעורים או כמה עולה לו רישיון הנהיגה?

דוד צור: לכן אנחנו מטפלים.

דוד צור: זה מה שחבר הכנסת עמאר אמר.

<קריאות: - - -

חמד עמאר: אורי, בוא נטפל בהצעת החוק ולא נטפל בשיעורי הנהיגה.

חמד עמאר: יש הבדל בין שיעורי נהיגה ל - - -

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, אני מסכים לחלוטין.

יצחק וקנין: אנחנו לוקחים איזה ענף, רבותי, שאני חושב שהתחרות בו, אין לה קנה מידה כזה בשוק כמו התחרות הזאת, ואנחנו שוחטים.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, לא כל דבר זה דמגוגיה ואנחנו יכולים לשחוט בלי סוף.

דוד צור: צודק לגמרי.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין צודק לגמרי.

יצחק וקנין: נעצור את עצמנו, לא נלך למטה.

דוד צור: רבותי, כך הסדר: משרד המשפטים.

דוד צור: אבי גולן או נציגו, תלמידה ועוברים להצבעה.

דוד צור: משרד המשפטים.

<יערה למברגר: חוק הפיקוח על מחירים הוא האכסניה הכללית שמכוחה אפשר לפקח על מחירים ושירותים בהתקיים העילות הקבועות בו.

<יערה למברגר: אנחנו חושבים שזו הדרך ויש בה יתרונות.

<יערה למברגר: אני אגיד גם מה היתרונות על בסיס לקבוע תיקון פה.

<יערה למברגר: זה בא עם מסגרת שלמה.

<יערה למברגר: זה לקחת קומפלט, יחד עם ועדת הערר - - -

דוד צור: זה יכול להיות לקראת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

<לאה ורון: לא תעביר הצעת חוק בקריאה ראשונה כשאתה יודע - - -

<יערה למברגר: חוק הפיקוח אומר שהפיקוח על מחירים ייעשה בצו.

<יערה למברגר: יש ועדה, נציגות של משרד האוצר, המשרד המקצועי.

<יערה למברגר: אני מבינה את המטרה, המטרה פה ראויה, ואני מבינה למה הלכו לקידום, אני מבינה את חבר הכנסת עמאר שהחודש שהתבקש לחכות בוועדת השרים והזמן חלף, אבל צריך להבין שאם אנחנו הולכים בדרך הזאת, אנחנו מאבדים הרבה ממה שנותן לנו חוק הפיקוח, שהוא נותן לנו למשל רמות שונות.

<יערה למברגר: אפשר להחליט לפי המצב בשוק, ודפנה ודאי יודעת להסביר את זה יותר טוב, לעבור מפרק ה' לפרק ז' למשל, לעבור לדיווח למשל אם לא צריך פיקוח - - -

דוד צור: זה לא סותר.

חמד עמאר: זה לא סותר, זה יאפשר לכם לעבוד יותר מהר ולהגיע לפתרון יותר מהר.

דוד צור: אתם יכולים לעכב את הקריאה השנייה והשלישית.

<יערה למברגר: זה לא עולה בקנה אחד.

חמד עמאר: הרי אתם ביקשתם חודש ימים בכנסת כשהעברנו בקריאה טרומית, כבר עברו שלושה חודשים.

<יערה למברגר: אם כבר הייתי הולכת בחקיקה כזאת, הייתי הולכת כמו בחוקים אחרים, כמו בחוק משק הגז הטבעי, אני חושבת, שאומרים שיוטל פיקוח לפי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

<יערה למברגר: יש חוקים שבהם במפורש הכנסת רוצה להגיד לשרים שיוטל פיקוח, ואז הדרך היא להפנות לחוק הפיקוח על מחירים.

<יערה למברגר: אם הכנסת רוצה לחייב את זה, הדרך היא ממש להפנות למנגנון שם, ואז לשאוב את כל המנגנון משם.

דוד צור: תודה.

חמד עמאר: למה עכשיו את לא עושה את התיקון?

חמד עמאר: בואו נעשה את התיקון עכשיו.

<יערה למברגר: רק עוד משפט טכני אחד.

<יערה למברגר: בכל מקרה, גם אם משאירים את זה פה, אני חושבת שסעיף 13 הוא לא המקום.

דוד צור: אני מקבל.

דוד צור: זו הערה טכנית וגם היועצת המשפטית שלנו הסבה את תשומת לבנו.

<יערה למברגר: - - - לא ברור לי למה בסעיף 13.

דוד צור: זה לא סעיף 13, אלא סעיף - - -

<אביטל סופולינסקי: סעיף 16.

<יערה למברגר: יש כמה אפשרויות.

<יערה למברגר: בכל מקרה זה לא המקום.

דוד צור: נעשה את התיקון במקום.

דוד צור: אבי גולן.

<אבי גולן: שמשון.

<שמעון עידו: אני רוצה לפתוח בזה, כי מישהו הזכיר את זה בהתחלה, אני לא זוכר מי.

<שמעון עידו: בזמנו היתה ועדת בקר, ועדת בקר קבעה שרמת הוראת הנהיגה בארץ היא מהמתקדמות בעולם, אם לא הטובה ביותר.

<שמעון עידו: זה בדוח ועדת בקר שנעשה לפני שנים.

<שמעון עידו: אני רוצה לגעת במצבו הכלכלי של מורה הנהיגה.

<שמעון עידו: באיזה כנס שהיה לנו לא מזמן, העליתי את הסוגיה הזאת, ואני רוצה בשתי מילים שתראו למה אני מתכון.

<שמעון עידו: גם אנחנו עשינו עבודה ולקחנו גוף חיצוני שבדק מה מרוויח מורה הנהיגה בממוצע.

<אבי קרמר: היא לא סודית.

<שמעון עידו: היא לא סודית, ואנחנו יכולים לחשוף אותה, והיא מראה שמורה לנהיגה במדינת ישראל מרוויח בממוצע כ-6,000 שקל לחודש.

<שמעון עידו: עומד בראש הגוף שבדק את זה בועז סופר.

<שמעון עידו: וזה מתחבר לנו עם אותה עבודה שעושים במשרד התחבורה.

<שמעון עידו: למה אני אומר לכם את זה?

<שמעון עידו: בעוונותי אני גם יושב-ראש ועדת הנחות בארנונה בעיריית חיפה.

<שמעון עידו: הוועדה הזאת נקראת "ועדת נזקק".

<שמעון עידו: אם אני רואה את הקריטריונים שמופיעים בפני ואני מאשר שם את ההנחות, אני מודיע לכם שמרבית מורי הנהיגה בישראל היו יכולים לבוא לקבל הנחה בארנונה בחיפה, על-פי אותם קריטריונים.

<שמעון עידו: לקחת את מחיר העמדת הרכב למבחן ולנתק אותו משיעורי הנהיגה, זה דבר דמגוגי.

<שמעון עידו: אי-אפשר לעשות אותו.

<שמעון עידו: זה לא ילך.

<שמעון עידו: זה לא יעבוד.

<שמעון עידו: שום מורה לנהיגה במדינת ישראל, והנה, אני אומר כאן ועכשיו, לא יעמיד את הרכב שלו, וזה רכב שלו – הוא לא יעמיד אותו למבחן נהיגה בתנאים שמנסים להכתיב לנו.

<שמעון עידו: אנחנו לא נוכל לעמוד בזה, לא כלכלית ולא מעשית.

<שמעון עידו: ולכן - - -

דוד צור: אם זה מחיר שני שיעורים?

דוד צור: אני שואל אותך.

<שמעון עידו: אני אגיד רגע משהו גם בעניין הזה.

<שמעון עידו: אני מתחבר יותר לעניין שאמר חבר הכנסת מקלב.

<שמעון עידו: צריך לעשות בחינה כללית על נושא העמדת הרכב למבחן, מבחני הנהיגה בכלל ושיעורי הנהיגה.

<שמעון עידו: לא יכולים לבוא ולהגיד לנו: חבר'ה, בגלל שיש תחרות שוק, אנחנו לא מתערבים בזה.

<שמעון עידו: אתה יודע שעובדת ניקיון - - -

דוד צור: פיקוח גם על מחירי הנהיגה.

<שמעון עידו: בבקשה.

דוד צור: זה מה שאתה אומר?

<שמעון עידו: כן.

<שמעון עידו: תעשו את זה.

<שמעון עידו: תקבעו מחיר מינימום לשיעור נהיגה.

<שמעון עידו: תבדקו אותו אתם ותבדקו מה העלות.

דוד צור: זה בדיוק מה שעושה הוועדה פה של משרד התחבורה.

<קריאות: היא לא עושה.

<שמעון עידו: היא לא עושה את זה.

יצחק וקנין: אני רוצה לעזור לדיון.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין, ואני מבקש מייד לעבור לתלמידה.

יצחק וקנין: רבותי, מאחר שאני - - -

דוד צור: מי אדוני?

<אבי קרמר: הוא רשום כדובר.

דוד צור: מי אדוני?

<איתמר לוין: איתמר לוין.

<איתמר לוין: עלה פה נושא המוניות, ובמקרה בדקתי.

<איתמר לוין: ביקשתי מחבר שלי - - -

דוד צור: מי אדוני?

<איתמר לוין: איתמר לוין, אני מהעמותה.

דוד צור: איתמר לוין, הבנתי.

דוד צור: אבל מי - - -

<לאה ורון: הוא מעמותת מורי הנהיגה.

<לאה ורון: מר לוין הוא נציג העמותה, חבר הנהלה.

<איתמר לוין: מורה לנהיגה הוא מורה לנהיגה, זאת אומרת, הוא מורכב משני חלקים, יש החלק של המורה ויש החלק של הנהיגה.

<איתמר לוין: אמר לי חבר שלי שקשור למוניות: בואו נבדוק מה עולה הנהיגה בפיקוח.

<איתמר לוין: ביקשתי להפעיל מונה מוניות ל-40 דקות, יצא שהנהיגה בלי ללמד, יותר יקרה ממורה לנהיגה כמעט ב-10%, עשינו חישוב.

דוד צור: לא הבנתי את הדוגמה.

<איתמר לוין: זאת אומרת, כשהמורה לנהיגה נכנס לאוטו הוא כבר במינוס - - -

<קריאה: הוא יפעיל מונה של 40 דקות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, רק משפט אחד.

חמד עמאר: לימודי נהיגה הם לא בפיקוח, זה בידיים שלכם ואתם קבעתם את המחיר, אתם לא יכולים לבוא לכאן אלינו בטענות.

<קריאה: כאן גם קבענו את המחיר.

<קריאות: - - -

חמד עמאר: השוק קבע לכם את המחיר.

חמד עמאר: אתם לא יכולים לבוא אלינו בטענות.

חמד עמאר: אתם קבעתם.

דוד צור: אני מבקש.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד משהו, רבותי.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: דוד, אני חייב להגיד לך משהו.

יצחק וקנין: אנחנו יושבים פה בוועדת המזון כדי לראות איך אנחנו מורידים את יוקר המחייה.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך, אני מספר לכם סיפור, הייתי בארצות-הברית, הייתי צריך לקנות מוצרים לאכול בסופר כשר.

יצחק וקנין: אני נכנס, על המדף אני רואה מוצר מסוים, אני אומר לך באחריות מלאה, אני מסתכל על המוצר, זה לא יאומן, מוצר שבארץ עולה 6 שקלים עולה 1.5 שקל שם.

יצחק וקנין: שאלתי את בעל המרכול כמה עולה, חשבתי שאני טועה בדולרים.

יצחק וקנין: זה לא יכול להיות.

יצחק וקנין: תראו, רבותי, הקטע של מורי הנהיגה הוא קטע לא פשוט, מכיוון שאין עוד ענף במדינת ישראל שיש בו תחרות כמו בין מורי הנהיגה.

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: אין שום קשר ביניהם, כל אחד חי את החיים שלו.

יצחק וקנין: אני שואל את המדינה: עשרות פעמים אתם מביאים לנו פה אגרות, האם המדינה מוכנה לוותר על האגרות שלה - -

דוד צור: על ה-138.

יצחק וקנין: - - כמו שהיא מוכנה ללכת על הראש של מורי הנהיגה?

יצחק וקנין: אני שואל.

<עירית זינגר: על חלק מהאגרה, שלא תוותר על הכול.

<קריאה: יפה מאוד.

<קריאה: כל הכבוד.

יצחק וקנין: רבותי, כמה פעמים בשנים האחרונות עדכנו את המחירים של הטסטים ושל אגרות מסוימות ומעלים אותם ומעלים אותם?

<עירית זינגר: כל חצי שנה האגרה מתייקרת.

<דפנה עין דור: פעם בשנה.

יצחק וקנין: על כל פרמטר שאתם תיקחו, כשאני שומע את המחיר של מורי הנהיגה, אני אומר לכם: אם אתם רוצים לשחוט אותם – תשחטו אותם.

יצחק וקנין: אני לא מגן עליהם פה.

יצחק וקנין: אני לא מכיר אף אחד, אני לא יודע מי הם בכלל, ואני אומר את זה באחריות מלאה: אם אתם רוצים לשחוט את מורי הנהיגה, תשחטו אותם.

יצחק וקנין: זה מחיר שלא קיים בשום מקום.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני מדבר אתכם במלוא הרצינות.

יצחק וקנין: היום שיעור במתמטיקה, באנגלית, במה שאתם רוצים, אתה משלם עליו 150 שקל, 180 שקל, 120 שקל, זה המינימום.

יצחק וקנין: אני לא מבין.

יצחק וקנין: מה נתפסנו פה על הקטע הזה?

יצחק וקנין: נתפסנו על הטסט?

יצחק וקנין: שהמדינה תבוא ותעשה סדר בטסטים - -

חמד עמאר: זה מה שאנחנו רוצים לעשות עכשיו.

יצחק וקנין: - - שתיקח עליה את הטסטים, שתשים מורה - - -

חמד עמאר: זה מה שאני עושה עכשיו.

יצחק וקנין: שהמדינה תביא את הטסטר עם המכונית שלו, תיקח מה שאתה רוצה ותעשה מה שאתה רוצה.

דוד צור: זה לא יעבוד.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין, זה לא יעבוד.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: זה על חשבון המורים.

יצחק וקנין: מצאנו פה חוליה חלשה ואנחנו שוחטים אותה?

<יעקב פוני: יושב-ראש הוועדה מדובר ב-138 - - -

יצחק וקנין: חבר'ה, בואו לא נשתגע לגמרי, קצת היגיון וקצת שכל.

יצחק וקנין: אתם רואים את המחירים מול העיניים שלכם.

יצחק וקנין: אי-אפשר - - -

חמד עמאר: חבר הכנסת וקנין, אנחנו לא נכנסים למחירים של השיעורים שלהם.

<קריאות: - - -

<עירית זינגר: זה חלק מכל המבנה הזה.

דוד צור: חבר הכנסת וקנין.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני אומר לכם את האמת.

יצחק וקנין: תלכו ליוקר המחיה - -

<יעקב פוני: המדינה לוקחת 138 שקל ל-20 דקות.

יצחק וקנין: - - תנובה לוקחת 90% ולאף אחד זה לא מזיז, ואני צריך לריב פה עם הממונה על ההגבלים ולהתווכח אתו עשר שעות למה זה גורם ליוקר המחייה.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: תלמידה.

<מעיין יאמין: אני תלמידה של איציק סנדלר שיושב פה מאחורה.

<מעיין יאמין: אני תלמידה במודיעין.

<מעיין יאמין: באו אתי יפתח ושקד.

<מעיין יאמין: אנחנו מדברים מהמקום של תלמידי הנהיגה, אלה שמשלמים את זה או שההורים שלהם משלמים את זה.

<מעיין יאמין: אני לא מתעסקת בבעיה של מורי הנהיגה, אני מדברת בתור תלמידה.

<מעיין יאמין: ההורים שלי מממנים את שיעורי הנהיגה שלי תוך כדי שהם מממנים את פולין, תוך כדי שאנחנו בבית ספר, ואם אנחנו מממנים את זה - - -

<קריאה: פולין?

<עירית זינגר: בוא נכניס את "פולין" לפיקוח...

<מעיין ימין: הנסיעה על פולין היא עול כלכלי מאוד קשה על ההורים.

<קריאה: או זה או זה.

דוד צור: שקט, רבותי.

דוד צור: תנו לה לדבר, גם לנו יש ילדים בגילאים האלה.

דוד צור: אני מבקש.

אורי מקלב: מורים מפריעים לתלמידים?

אורי מקלב: אתם מורים בישראל.

<מעיין ימין: אותי ההורים שלי מממנים, חברים שלי מממנים בעצמם, הם עובדים בשלוש עבודות כדי לממן את שיעורי הנהיגה.

<מעיין ימין: היום נהיגה זה לא מותרות, זה משהו שאתה חייב כדי להתקדם, זה משהו שאתה חייב כדי לנוע ממקום למקום, אתה צריך את זה בשביל להתנהל.

<מעיין ימין: זה עול כלכלי מאוד-מאוד קשה.

<מעיין ימין: כשאתה מגיע למבחן נהיגה, הלחץ הוא תכל'ס כמה תוציא אחרי זה.

<מעיין ימין: אם אתה לא עובר בטסט ראשון, יש לך בעיה כלכלית.

<מעיין ימין: אתה שם לעצמך מכסה שאתה תוציא בערך, אבל אם אתה לא עובר טסט ראשון, אם אתה לא עובר טסט שני, אתה בבעיה כלכלית.

<מעיין ימין: יש לי חברה שעברה בטסט השישי, היא מימנה הכול בעצמה, זה נפל על הלימודים שלה, זה נפל על הדברים האחרים שהיא היתה צריכה להוציא.

<מעיין ימין: אני מבינה את ההוצאות שיש למורי הנהיגה, אני מאמינה שזה דלק, זה לתחזק רכב – ההורים שלנו גם מתחזקים רכב – אבל העניין הוא שזה נופל פה על התלמידים, וזה באמת-באמת עול כלכלי קשה.

דוד צור: מעיין, את או אחרים לצדך לוקחים שיעורים פרטיים במתמטיקה, אנגלית, אזרחות.

דוד צור: מה המחיר הממוצע של שיעור פרטי למורה פרטי שהולכים אליו ל-50 דקות או שעה?

<מעיין ימין: אני אישית לא לוקחת, החברים שלי לוקחים ואח שלי לוקח, זה עולה בין 150 שקל לבין 180 שקל, תלוי - - -

<קריאות: תודה רבה.

דוד צור: שאלתי שאלה כדי שגם אתם תקשיבו.

דוד צור: לא סתם שאלתי.

<אבי קרמר: אנחנו ב-180 שקל מוותרים על הטסט.

<קריאות: - - -

דוד צור: תעמידו את האוטו יום שלם.

<אבי קרמר: יום שלם שיעמוד.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר משהו: בואו לא נעשה הפרד ומשול.

מיכל רוזין: בואו לא נעמת את התלמידים במורים.

<אבי גולן: ממש לא.

<קריאה: ממש לא.

מיכל רוזין: אנחנו רוצים שגם הצרכנים ישלמו מחיר סביר וגם שאתם תרוויחו כמו שצריך.

<שמעון עידו: תודה רבה, זה מה שאנחנו רוצים.

<קריאות: - - -

<מעיין ימין: אני רוצה להגיד עוד משהו.

<עירית זינגר: גם אנחנו הורים, ואנחנו ממנים את הילדים שלנו עם הפעילויות שלהם.

<עירית זינגר: אותו דבר.

דוד צור: אני מבקש שקט.

דוד צור: אני לא עושה פה פיליבסטר, אני רוצה לסיים את הדיון הזה.

<מעיין ימין: לגבי המחיר לעומת מורה למתמטיקה, אצל מורה למתמטיקה אתה יכול לקחת גם שלושה שיעורים, במקרה הזה אתה חייב לקחת מינימום 28.

<מעיין ימין: עברתי מזמן את ה-28.

<מעיין ימין: עלה פה רעיון שמשרד התחבורה יחזיק רכבים כדי שזה לא ייפול על המורים.

<מעיין ימין: לי אישית התקלקל האוטו של המורה שלי באמצע הנהיגה, הביאו אוטו חדש ולקח לי המון-המון זמן להתרגל לאוטו חדש וזה עיכב את הטסט שלי.

<קריאה: קיבלת רישיון, הלכת לאוטו של אבא שלך - - -

דוד צור: רבותי, זה לא פינג-פונג.

דוד צור: אתם לא אמורים לשאול אותה שאלות עכשיו.

דוד צור: חבר הכנסת עמאר, יש פה שני דברים כרגע.

דוד צור: האחד, פרוצדורלי.

דוד צור: מכיוון שגם משרד המשפטים, גם משרד התחבורה, גם היועצת המשפטית של הוועדה - - -

<לאה ורון: גם המציע עצמו.

חמד עמאר: גם אני.

חמד עמאר: תיקון בחוק הפיקוח.

דוד צור: כולנו מבינים שההצעה טכנית, אני מדבר פה על העניין הטכני, היא חייבת ללכת כנראה בציר של חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים.

חמד עמאר: אין לי בעיה.

דוד צור: כרגע היא הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה.

דוד צור: זה צד אחד.

דוד צור: האם אנחנו מסתפקים בדיון ואומרים שזה קטליזטור למשרד התחבורה לעשות את התיקון?

דוד צור: העניין השני שאני רוצה לשאול אותך.

דוד צור: זה מוסכם עלינו שמצד אחד לא סביר להעמיד את זה על ארבעה שיעורים, כי בסוף מעמידים רכב לפחות משעה ולוקחים על ארבע שעות, מצד שני, זה מאזן את המחיר - - -

מיכל רוזין: זה גם לא סביר שעה.

דוד צור: רגע.

דוד צור: חברת הכנסת רוזין, תני לי לסכם רגע.

דוד צור: זה גם לא סביר מצד שני שהשוק משך את מחירי השיעור כל-כך נמוך כשזה לכאורה אמור לפצות על העניין הזה.

דוד צור: יש פה איזה עיוות בדברים.

חמד עמאר: אני מוכן ללכת על שני שיעורים.

דוד צור: פעם אחת, שני שיעורים זה סביר.

<שי ברק: מה זה סחר מכר?

<שי ברק: מה זה שני שיעורים?

<שי ברק: זה לא סביר.

דוד צור: שי.

דוד צור: שי, זה סביר בנקודה הזאת.

דוד צור: אנחנו לא מטפלים כרגע בכוחות השוק לגבי מחיר העלות של שיעור הנהיגה.

<אבי גולן: יש לנו סיכום עם משרד התחבורה.

דוד צור: שקט.

דוד צור: לא מעניין אותנו הסיכום שלכם עם משרד התחבורה.

מיכל רוזין: זה מאוד מעניין.

מיכל רוזין: מה זה "לא מעניין"?

דוד צור: חבר הכנסת עמאר, אני רוצה לשאול אותך שאלה פשוטה.

דוד צור: האם אנחנו מסתפקים בדיון?

דוד צור: ההישג שלך בעניין הזה זה ליצור לחץ על משרד התחבורה בסופו של דבר כפי שאמרנו, ולא ללכת כרגע להצבעה לקריאה ראשונה, מהסיבה שבסוף אנחנו צריכים ללכת על חוק לפיקוח על מצרכים.

<לאה ורון: פיקוח על מצרכים ושירותים.

<יעקב פוני: אולי יש איזה רעיון.

<יעקב פוני: אפשר לשמוע איזה רעיון?

דוד צור: לא.

דוד צור: אני לא רוצה לשמוע רעיונות.

דוד צור: די.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך משהו, בשלב הבא אני אבקש מוועדת הכלכלה, ברצינות אני מדבר, לקחת את כל נושא הפסיכומטרי.

יצחק וקנין: איך משלמים?

יצחק וקנין: כמה משלמים הילדים שלנו?

דוד צור: תציע הצעת חוק.

יצחק וקנין: שם משלמים הרבה כסף.

<קריאה: אני מציע לכם לרדת מהנושא הזה.

<קריאות: - - -

דוד צור: אבנר.

<קריאה: - - -תבדקו מה קורה עם נהג חדש.

דוד צור: שקט.

דוד צור: אנחנו כבר גולשים לדיון השני, וחברת הכנסת עדי קול תרגום אותנו באבנים תיכף.

עדי קול: נכון, כי יש דיון אחרי זה בוועדה שלנו.

<אבנר פלור: מה שאני מציע, אדוני היושב-ראש, מכיוון שוועדת המחירים גם יכולה לקבוע מחיר פיקס בלי קשר לעלות שיעור, כמו שאתם יודעים, וזה הוצג, היום השיעור הוא בין 80 שקלים ל-100 שקלים, תלוי באזורים - - -

<דפנה עין דור: עד 120.

<אבנר פלור: סליחה, עד 120.

<אבנר פלור: מה שאנחנו מציעים כאן שנציג לוועדת המחירים את העבודה עצמה עם הסיום שלה, יכול להיות גם מצב שההחלטה תהיה למחיר פיקס בלי קשר לעלות שיעור, ואז יכול להיות גם מצב שזה יכול להיות יותר משני שיעורים.

<אבנר פלור: אני לא יודע.

<אבנר פלור: צריך לתת לוועדה - - -

דוד צור: האם משרד התחבורה מתכוון במסגרת הזאת, כדי לא לפגוע רק במורי הנהיגה, להוריד את מחיר האגרה?

יצחק וקנין: חס וחלילה...

דוד צור: לאזן את מחיר האגרה מול הנושא הזה?

<דפנה עין דור: צריך לזכור שההכנסות הן הכנסות המדינה.

<דפנה עין דור: משרד התחבורה גובה את האגרות, אבל הן לא נכנסות למשרד התחבורה.

דוד צור: זה הולך לאוצר.

חמד עמאר: היה לי סיכום עם המנכ"ל שנקדם את זה לקריאה הראשונה.

<אבי קרמר: אם יעזרו לנו להוריד את המיסוי שלנו על הרכב שלנו, אז נוכל למצוא איזון.

מיכל רוזין: יש לנו גם לדאוג לסביבה.

מיכל רוזין: כולנו משלמים מיסוי גבוה על רכב, ואנחנו מאזנים עם איכות הסביבה.

<קריאות: זה רכב עבודה.

מיכל רוזין: אני יודעת, ועדיין.

מיכל רוזין: אתה יודע, תמיד יש איזונים.

<אבי קרמר: - - - זה לא שהוא לא נוסע, זה נוסע אותו דבר.

מיכל רוזין: זה נוסע יותר.

דוד צור: מתי אתם - - -

<דפנה עין דור: - - - מדובר בהליך בסדר גודל של חודשיים-שלושה.

<דפנה עין דור: לא יותר ולא פחות.

חמד עמאר: הרי אתם בעצמכם ביקשתם את זה במליאה בדצמבר לחודש ימים.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על שלושה חודשים.

<דפנה עין דור: הפרוצדורה של הפיקוח, חשבנו שהיא אמורה להיות אחרת.

<דפנה עין דור: חשבנו שזה הולך להיות לפי פרק ו', שזה משהו אחר.

<דפנה עין דור: בדיון בוועדת המחירים הובהר לנו שהדרך היחידה היא להתחיל בפרק ה', שזה תהליך הרבה יותר מורכב והרבה יותר ארוך ממה שחשבנו בתחילת הדרך.

אורי מקלב: הוועדה לא תקדם את זה אחרי הקריאה הראשונה.

מיכל רוזין: מה שלימדו אותי פה שהשינויים של שנייה-שלישית הם יחסית מינוריים, זה לא שהעברנו פה טרומית, אנחנו כבר בדיון על קריאה ראשונה, צריך לפרוס את כל הדברים ולהגיע להסכמות.

מיכל רוזין: אי-אפשר לחכות לקריאה שנייה ושלישית עם הדברים האלה, זה מהות החוק.

מיכל רוזין: זה לא שאתם אומרים פה: נסכים אם זה כך או כך, זו מהות החוק.

<אבנר פלור: מכיוון שמדובר פה בדבר מהותי - - -

מיכל רוזין: אתה מוכן שזה יעבור עכשיו קריאה ראשונה?

<אבנר פלור: לא, זה מה שאני אומר.

דוד צור: גם מקוצר הזמן - - -

מיכל רוזין: זה לא הגיוני לדחות את זה לשנייה שלישית.

דוד צור: מיכל.

דוד צור: גם מקוצר הזמן, גם כי המחלוקות פה עדיין עמוקות בכלל על הפרוצדורה, על הצעת החוק, האם זה הולך לתיקון לפקודת התעבורה, הנוסח עדיין לא מוכן, אני לא יכול להצביע על זה אפילו לקריאה ראשונה, נדחה את הדיון הזה.

דוד צור: אנחנו מצפים שמשרד התחבורה יחזור אלינו עם התקנות לחוק הפיקוח על המצרכים והשירותים.

דוד צור: נקבע בהקדם את הדיון הבא.

<דפנה עין דור: יהיה צו, לא יהיו תקנות.

דוד צור: צו.

דוד צור: מאה אחוז.

חמד עמאר: מתי הצו אמור לצאת?

<דפנה עין דור: בתוך חודשיים-שלושה, אי אפשר פחות.

דוד צור: אני רוצה לעשות סדר בעניין וגם צדק.

מיכל רוזין: תן להם זמן.

מיכל רוזין: תוך כמה זמן?

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש - - -

דוד צור: אתם יכולים לא לנהל אותי?

מיכל רוזין: אף אחד לא מנהל אותך.

דוד צור: לעשות צדק בעניין.

דוד צור: קודם כול, חבר הכנסת רוזנטל ובעיקר חבר הכנסת עמר שמו פה עניין נכון ועקרוני על השולחן.

דוד צור: יש פה עיוות בקטע מסוים בשוק, שאנחנו רוצים להתערב בו כי יש כשל שוק.

דוד צור: מצד שני, יש שוק חופשי שגרם לעיוות אחר, שמשך למטה את מחירי שיעורי הנהיגה.

דוד צור: לכן באיזונים האלה נדרש פה בסופו של דבר ומהר, שתגיעו אלינו.

דוד צור: אתם אומרים "שלושה חודשים", שלושה חודשים לדעתי זה המון זמן, בעוד שהתחייבתם לחבר הכנסת עמאר בקריאה הטרומית מדצמבר להגיע בתוך חודש.

<אבנר פלור: זה הליך של ועדת המחירים, זה לא רק קשור אלינו.

<דפנה עין דור: יש לוחות-זמנים מוגדרים לשימועים.

דוד צור: אז תקדימו אותם.

<דפנה עין דור: זה עניין של שימועים, זה כמה זמן מוקצב לכל הליך שימוע.

חמד עמאר: למה לא התחלתם בנושא הזה?

חמד עמאר: הרי ידעתם את זה בדצמבר.

חמד עמאר: מה שאני מציע, אדוני היושב-ראש - - -

<אבנר פלור: מבחינתנו נשתדל כמה שיותר מהר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, תן לי שנייה.

חמד עמאר: אמרתי בתחילת הדיון שהמטרה שלי היא לא שיירשם חוק על שמי, המטרה שלי היא להסדיר את העניין, אבל יש הבדל בין הסדרת העניין ובין לשמוע עכשיו ממשרד התחבורה על שלושה חודשים.

חמד עמאר: הרי ידעתם על החוק כבר בדצמבר, עניתם לי במליאה ואמרתם שייקח לכם חודש, לתת לכם חודש להסתדר בנושא.

חמד עמאר: נתתי לכם מעבר לחודש, כמעט שלושה חודשים.

חמד עמאר: לא עשיתם כלום, אני לא מאמין שתעשו עכשיו.

<דפנה עין דור: עשינו הרבה.

<אבנר פלור: נעשה.

חמד עמאר: מה שאני מציע, אדוני היושב-ראש, לקחת חודש מהיום.

חמד עמאר: אני מוכן לפני שיוצאים לפגרה להביא את זה לדיון ואני מוכן לדחות את ההצבעה.

חמד עמאר: אני מבקש ממך עד לפני היציאה לפגרה להביא את זה להכנה לקריאה ראשונה.

דוד צור: אני לא מניח שזה לא ריאלי, כי בעוד שלושה שבועות אנחנו יוצאים לפגרה.

חמד עמאר: ארבעה שבועות, אדוני היושב-ראש.

דוד צור: אני מסכם כך.

דוד צור: קודם כול, אני מצפה שעד אז משרד התחבורה יביא בפנינו את עיקרי המלצת הדוח הפנימי שמציג את תמונת המצב בנושא הזה.

דוד צור: תשלחו לנו, מה שתמצאו לנכון.

דוד צור: אני לא מכתיב לכם בעניין הזה.

דוד צור: זה דוח פנימי שאתם הזמנתם ולכאורה אם מישהו ירצה, כמו חברת הכנסת מיכל רוזין, מתוקף חוק חופש המידע לבקש אותו, יכול/יכולה, אבל אם לא, כוועדה אנחנו מבקשים את זה.

דוד צור: דבר שני, נבקש ממנהלת הוועדה, הגברת ורון, לקבוע לנו דיון בהקדם.

דוד צור: דבר ראשון שנעשה במושב הקיץ שתדווחו לנו על הצווים שהוצאתם בעניין הזה.

דוד צור: אם לא, בשבוע הראשון של מושב הקיץ הצעת החוק של חבר הכנסת עמאר תתוקן פה בנוסח, תובא אלינו להצבעה, נצביע עליה בקריאה ראשונה ונריץ אותה לשנייה ושלישית.

חמד עמאר: נביא אותה להצבעה.

דוד צור: נכון, לא לדיון.

דוד צור: להקראה ולהצבעה.

דוד צור: תודה רבה.