ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 296, 2014-02-24 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון על סדר-היום: צו הפיקוח על היהלומים, יבואם ויצואם (תיקון), התשע"ד-2013.

ניסן סלומינסקי: משרד הכלכלה, בבקשה.

<שמואל מרדכי: בוקר טוב.

<שמואל מרדכי: לפי צו היהלומים, אנחנו גובים היטל מכל יהלום מלוטש שמגיע לארץ, היטל של 1.35 פרומיל.

<שמואל מרדכי: ההיטל שונה לפני שנתיים וחצי בפעם האחרונה.

<שמואל מרדכי: אנחנו מבקשים על דעת כל ראשי הענף ועל דעת מכון היהלומים ועל דעת המשרד שלנו, להוריד את ההיטל מ-1.35 ל-1 פרומיל.

<שמואל מרדכי: המכון יצטרך להסתגל ולהסתפק בפחות כסף כדי לשרת את לקוחותיו.

<שמואל מרדכי: כולם מסכימים לדבר הזה.

<שמואל מרדכי: אנחנו מבקשים את אישור ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: שתי שאלות.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, כשמורידים, משהו חשוד בעיניי.

ניסן סלומינסקי: אם המדינה באה להוריד, משהו קצת חשוד בעיניי.

ניסן סלומינסקי: הרי זה כמעט לא מצוי במחוזותינו, שמורידים.

ניסן סלומינסקי: אז מה קרה?

ניסן סלומינסקי: ודבר שני, מה ההיקף הכספי כתוצאה מההורדה?

<שמואל מרדכי: כל הכסף שנגבה, הולך למכון היהלומים.

<שמואל מרדכי: מדינת ישראל לא נהנית מהכסף הזה.

<שמואל מרדכי: הכסף הזה נגבה, ובאמצעות משרד הכלכלה מועבר למכון היהלומים ומשרת אותם.

ניסן סלומינסקי: באותה הזדמנות, מה זה המכון?

<שמואל מרדכי: אם לכמת אותו, הוא די דומה למכון הייצוא, אלא שיש לו כמה מטלות נוספות.

<שמואל מרדכי: הוא עוסק בפיתוח טכנולוגי ובשירותים נוספים שמכון הייצוא לא נותן את זה.

<שמואל מרדכי: הוא מקדם את הענף, מביא אורחים מכל רחבי העולם, מביא בעיקר שרים אפריקאיים שלהם יש תרומה מכרעת באספקת גלם, שזה הסוד המסחרי של מדינת ישראל.

<שמואל מרדכי: בין 40 ל-50 אחוז מהגלם עובר דרך מדינת ישראל.

<שמואל מרדכי: מביא משלחות, שבסופו של דבר מחזירים לנו בריבית דריבית.

<שמואל מרדכי: ההיקף הכספי שיישאר היום במכון יהיה כ-4 מיליון דולר בשנה.

ניסן סלומינסקי: מה התקציב היום?

<שמואל מרדכי: 17 עד 20 מיליון שקל, ואנחנו הולכים לרדת ל-12, 13 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: ועל שום מה נדיבות הלב הזאת?

<שמואל מרדכי: התקופה היא קשה.

<שמואל מרדכי: יש יהלומנים שמשלמים הרבה כסף.

<שמואל מרדכי: יש נטייה מסוימת של חלק מהיהלומנים, דווקא הגדולים, ששילמו עד כמיליון שקל בשנה - עוזבים את הארץ.

<שמואל מרדכי: הראשון, הסנונית שבהם, היה לב לבייב שעזב לפני מספר שנים ללונדון.

<שמואל מרדכי: יש יהלומן מס' 1 היום, גם כן מוריד את הפעילות פה.

<שמואל מרדכי: אנחנו לא רוצים להפסיד את האנשים האלה.

<שמואל מרדכי: אנחנו חושבים שנוכל להסתפק עם אותם 4.5-4 מיליון דולר בשנה.

ניסן סלומינסקי: כלומר יש לכם תקציב מובנה בתקציב המדינה, של משרד הכלכלה, וחוץ מזה אתם נהנים מההיטל הזה, או כל התקציב שלכם זה ההיטל?

<שמואל מרדכי: אל"ף, אני עובד מדינה, והמכון לתועלת הציבור, והיא לא נהנית משום תקציב מדינה פרט לאותו היתר שנקבע ומוחזר אליה.

<שמואל מרדכי: היא לא נהנית משום תקציב מדינה אפילו לא באגורה אחת.

<שמואל מרדכי: ענף היהלומים בסך הכול, גם בעבר וגם ההווה, נהנה מעט מאוד מתקציבי מדינה, מכלי סיוע אחרים שנמצאים שם.

<שמואל מרדכי: בדרך כלל הם אומרים: אל תפריעו לנו ואל תזיקו לנו, אנחנו נחיה את החיים שלנו בעזרת הכספים שלנו.

ניסן סלומינסקי: אז אתה אומר שלפני הורדת ההיטל הגעתם לסדר גודל של כמעט 20 מיליון שקל, ועכשיו כתוצאה מהורדת ההיטל תגיעו ל-15.5, אם זה 4.4.

ניסן סלומינסקי: משהו כזה?

<שמואל מרדכי: נגיע למשהו כמו 14-13 מיליון שקל תקציב שנתי.

ניסן סלומינסקי: ואתם היהלומנים מרוצים מהפעילות של המכון?

ניסן סלומינסקי: תכף ניתן לכם לדבר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אתה רוצה להוסיף?

אלי אבידר: שלום, אני מנכ"ל מכון היהלומים הישראלי.

אלי אבידר: ההחלטה מקובלת על כל ראשי הענף.

אלי אבידר: הענף עובר תקופה לא פשוטה, שיש בה תחרות עצומה ממרכזים אחרים כמו הודו ובלגיה.

אלי אבידר: אנחנו מדרשים לתת כאן כתף.

אלי אבידר: אנחנו מאמינים שגם נעמוד ביעדים עם התקציב המצומצם יותר.

אלי אבידר: אנחנו נשמח שתאשרו את ההמלצה של שר הכלכלה ושל שר האוצר.

אלי אבידר: תודה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<אברהם טראוב: שלום, אני נשיא התאחדות תעשיית היהלומים.

<אברהם טראוב: כפי שידוע, הכלכלה העולמית עברה ועוברת טלטלה על קטנה.

<אברהם טראוב: גם התנאים של אמצע שנות ה-90 - - - לנו חלק לא קטן של המפעלים, להוציא החוצה שכר עבדים במקומות אחרים, שלמעשה כיהלומן אני כונס את עצמי, כשאני מחזיר את הסחורה הביתה.

<אברהם טראוב: המטרה העיקרית היתה תמיד לעודד ייצור מקומי, אבל התנאים הכתיבו לנו.

<אברהם טראוב: היום אנחנו עושים הכול כדי להחזיר את התעשייה הביתה.

<אברהם טראוב: התחלתי אישית עם הנושא הזה, להביא חרדים לענף.

<אברהם טראוב: מי שיודע, אצלנו תמיד הם חלק מאוד חשוב בענף, ולהקל על אותם אנשים, מי שעובד פה, כמו שהיה פעם קנס, גם סך הכול זה כסף שלנו, שאנחנו משלמים לאותה קופה.

<אברהם טראוב: לכן לפני ששקלנו, היו ויכוחים, כי היו שרצו להוריד עוד יותר.

<אברהם טראוב: המטרות העומדות בפני הענף היו מולנו, וההחלטה הזאת היתה פה אחד, יש פה אחד של הענף.

<אברהם טראוב: בעזרת השם, נתמודד עם זה לטובת העניין.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, אני שמח.

ניסן סלומינסקי: אני מנצל את ההזדמנות שאתה אתנו, לומר לנו מה עושים כדי לחזק את הענף?

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאחד מענפי הייצוא הגדולים שהיו לישראל בזמנו היה היהלומים.

ניסן סלומינסקי: איך מחזירים עטרה ליושנה?

<אברהם טראוב: אני בענף 41 שנה.

<אברהם טראוב: עליתי לארץ ב-73'.

<אברהם טראוב: התחלתי מתלמיד, וכך הלאה.

<אברהם טראוב: אוהב את הענף.

<אברהם טראוב: כל האנשים שעובדים בענף, אוהבים את הענף.

<אברהם טראוב: הרמנו את הכפפה.

<אברהם טראוב: היום אין יותר שכר עבדים בשום מקום בעולם, כי הטכנולוגיה נכנסה כל כך חזק לענף, שגם המחיר, ויש לציין, דור המשך לא בסין ולא בהודו ולא בשום מקום, כבר לא רוצה לעבוד יותר בשביל שכר עבדים.

<אברהם טראוב: זה לטובתנו.

<אברהם טראוב: רוב מוחלט של הטכנולוגיה אנחנו פיתחנו פה, מה שהעולם משתמש.

<אברהם טראוב: יש לנו כל הכלים.

<אברהם טראוב: אני מאמין שגם כן הממשלה תבוא לקראת אותם חוגים שאנחנו רוצים להכניס אותם לעבודה.

<אברהם טראוב: יש לנו כבר התחלה.

<אברהם טראוב: יש לא מעט בחורים חרדים – מי שרוצה, מוזמנים לבקר במפעלים שקלטנו.

<אברהם טראוב: גם בשבוע שעבר מפעל אחד לקח ששה אנשים.

<אברהם טראוב: זה לא לכתוב מספר; זה עבודה.

<אברהם טראוב: בעזרת השם, נחזיר חלק לא קטן מהתעשייה הביתה, כי מגודל מסוים שכר העבודה משפיע מעט מאוד על המוצר המוגמר.

<אברהם טראוב: כולנו מבינים שגם בלי ייצור מינימליסטי או בינוני המרכז ילך לאיבוד.

<אברהם טראוב: בלגיה נמצאת במצב – או ימינה או שמאלה; כל מי שיכל, כבר עזב לדובאי, ואנחנו עושים הכול, להביא את החלק שישנו.

<אברהם טראוב: חזרתי השבוע מבלגיה.

<אברהם טראוב: ישב המפקח, יכול לומר כמה רשיונות הוא נתן בלגים.

<אברהם טראוב: ברוך השם, אנחנו חוזרים בחזרה לצמיחה מקומית.

ניסן סלומינסקי: כל הנושא של התחכום בייצור, כלומר שכלול, זה נעשה במכון או זה אנשים פרטיים במפעלים שלהם?

<אברהם טראוב: גם וגם.

<אברהם טראוב: הבסיס התחיל מהמכון, ופיתחנו הרבה טכנולוגיה.

<אברהם טראוב: האחרון שניסינו לפתח, ניסינו לעשות רובוטיקה גם, אבל בינתיים יש אנשים שהלכו גם באופן פרטי.

<אברהם טראוב: למעשה היום הגענו לכאלה תחכומים, שזה פשוט לא להאמין.

<אברהם טראוב: במאתיים שנה לא היה מה שקרה בעשור האחרון.

ניסן סלומינסקי: והטכנולוגיה הזאת משותפת לכולם, או כל אחד שומר את זה כסוד מקצועי שלו?

<אברהם טראוב: משותפת לכולם.

<שמואל מרדכי: משותפת לכולם.

<שמואל מרדכי: פיתוחים שפותחו בתוך התעשייה הישראלית.

<שמואל מרדכי: גם היום המכון נותן שירותים של איזון אופנים, טיפול באופנים – על מה שמלוטש.

<שמואל מרדכי: הוא עושה את זה כמעט בחינם אין כסף, וגם היום מנסים לפתח אופנים חדשים.

<שמואל מרדכי: עושים את זה בסיוע של המכון ושל צוותים שנמצאים שם.

<שמואל מרדכי: גם היום אנחנו יחידה שמייצאת כ-11 מיליארד דולר בשנה, מתוכם כ-4 מיליארד דולר גלם, וכ-7 מיליארד דולר יהלומים מלוטשים.

<שמואל מרדכי: אני חושב שעם סיוע שקרב – ממש בשעה זו מתקיימת ישיבה של לשכת השר כדי לנסות להביא עובדים חדשים לענפים שונים, ואנחנו היינו צריכים גם להיות שם – אני הייתי צריך להיות שם כדי לדבר על הענף שלנו.

<שמואל מרדכי: אנחנו נדבר על סיוע וקליטה של כמה עשרות עובדים במשך השנה הזאת, ואם הם ייקלטו בצורה ראויה, נרחיב את זה בשנים הבאות, וכל שנה כארבעים-חמישים עובדים, בעזרת המכון חלק מהכסף ובעזרת המשאבים שהמשרד יעמוד ויעמיד לרשות ההכשרה.

<אברהם טראוב: אדוני היושב-ראש, אני כנשיא התאחדות מזמין אותך – קח קבוצה, עדיף לראות מאשר שנסביר.

אראל מרגלית: מה זה יעשה לכמות העובדים בענף?

יעקב ליצמן: הם עושים כנס היום.

יעקב ליצמן: לא ראיתי שמזמינים את בנט.

ניסן סלומינסקי: אל"ף, אנחנו נשמח.

ניסן סלומינסקי: אצלכם זה המקום היחיד ששווה להיות מנקה אשפה, כמו שאומרים.

ניסן סלומינסקי: גם בפרשת השבוע פסול לך שני לוחות - עושרו של משה הגיע מזה שהקב"ה אמר לו – תעשה בלוחות, מהאבן המיוחדת, ומה שייפול למטה, אתה יכול לקחת.

ניסן סלומינסקי: את השבבים או הסבל, נקרא לזה - רק מזה אפשר להיות סופר.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהיום הגעתם לדרגה שאין כבר משהו שנופל למטה – הכול בטח מנוצל.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להוסיף משהו?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שמואל מרדכי: יש פה בקשה של הענף, להחיל את ההורדה הזו רטרואקטיבית שנה.

<שמואל מרדכי: אני מעלה אותה לדיון ולהחלטתכם.

ניסן סלומינסקי: אתה מסבך אותנו.

ניסן סלומינסקי: חבריי חברי הכנסת, מישהו רוצה להתייחס?

שלומית ארליך: נטע, התחילה תהיה עם פרסום הצו, נכון?

<נטע ברנר: כן.

שלומית ארליך: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: הנושא של הרטרואקטיביות, אנחנו כאן בוועדה עושים כל מאמץ, לא לאשר דברים רטרואקטיבית, כי פעם אחת שאתה מאשר - הפעם יכול להיות שזה בסדר, וכולם מסכימים, אבל זה מחייב אותנו שבנושאים אחרים לא נוכל לומר: אין רטרואקטיביות, כי למה פה עשיתם?

ניסן סלומינסקי: אז נשאיר את זה מפרסום הצו.

ניסן סלומינסקי: לא צריך להקריא?

ניסן סלומינסקי: חברי מודעים לזה.

ניסן סלומינסקי: אז מי בעד לאשר את צו הפיקוח על היהלומים, יבואם ויצואם (תיקון), התשע"ד-2013?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – פה אחד הצו הפיקוח על היהלומים, יבואם ויצואם (תיקון), התשע"ד-2013 נתקבל.

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

ניסן סלומינסקי: יש לכם את זה.

ניסן סלומינסקי: שיהיה לכם בהצלחה גדולה.

ניסן סלומינסקי: נתאם את זה בשמחה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.