ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 211, 2014-02-04 13:00

מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את דיון ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת בהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת גפני: - -

משה גפני: לא לבד.

מירי רגב: - - הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – מימון בחירות שבוטלו), התשע"ד-2014 – הכנה לקריאה ראשונה.

מירי רגב: שלום לך, המשנה למנכ"ל משרד מבקר המדינה.

מירי רגב: סליחה, מה קורה פה?

אורי מקלב: זו ישיבת סיעה של "דגל התורה".

אורי מקלב: אנחנו רק מבקשים ממך להצטרף אלינו.

מירי רגב: שב כבר.

אורי מקלב: זה מה שקורה.

מירי רגב: אם הוא היה עושה רבע מהמאמץ שאני עשיתי בשבילו - - -

יעקב אשר: המקום הטבעי - - -

משה גפני: אנחנו עכשיו דיברנו מה יקרה כשתרצי לעבור ל"דגל התורה".

מירי רגב: אל תדאג, זה לא יקרה עם הדרת הנשים שיש אצלכם.

מירי רגב: זה לא יקרה, גם אם מאוד תרצה.

משה גפני: את יודעת מה, תיכף אני אתחיל לדבר על הליכוד ועל הדרת נשים.

יעקב אשר: את הגבר היחיד בליכוד.

יעקב אשר: מה את מדברת?

מירי רגב: חברים, הצעת החוק הזאת מדברת על כך שהיא רוצה לעשות סדר ותיקון פער שקיים בחקיקה.

מירי רגב: על-פי חוק מימון בחירות, מגיע לכל סיעה את מימון הבחירות שלה, אבל החוק לא מתייחס למקרה שבחירות מתבטלות וצריך לחזור על בחירות, וצריך את הלאקונה הזאת לתקן.

מירי רגב: אני חושבת שזו הצעת חוק ראויה והיא נכונה, ואני חושבת שאפשר להגיע להסכמות כדי להביא לפתרונה כמה שיותר מהר, עוד לפני שיוחלט מתי יהיו הבחירות החוזרות בבית-שמש.

מירי רגב: גפני, כמציע החוק, בבקשה.

משה גפני: אל"ף, אני מודה לך, גברתי היושבת-ראש, גם על המהירות וגם - - -

מירי רגב: הו, במה זכיתי?

אורי מקלב: - - -

מירי רגב: במה זכיתי?

יעקב אשר: הוא המועמד השני ל"דגל התורה".

מירי רגב: במה זכיתי?

יעקב אשר: הוא המועמד השני.

מירי רגב: אל תתחנפו עכשיו לכל אחד מהליכוד שמגיע.

מירי רגב: בוא, בוא.

יריב לוין: - - -

מירי רגב: בוא, בוא, ברוך הבא.

מירי רגב: גפני, בבקשה.

משה גפני: בית-שמש לא עומדת פה על סדר-היום, מכיוון שבית-המשפט עדיין לא החליט מה הולך לקרות.

משה גפני: מה שבית-שמש עשתה במקרה הזה, מבחינתי, ועל זה דיברתי גם עם ראשי הסיעות, הוא שהתברר שיש לאקונה בחוק.

משה גפני: לראשונה התחילו לדבר, או שהיתה פסיקה של בית-המשפט המחוזי שיש בחירות חוזרות כלליות.

משה גפני: זאת אומרת, גם בחירות לסיעות המרכיבות את - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: רק שנייה, כדי לעשות סדר.

מירי רגב: יש את הצעת החוק שהמציעים הציעו, זה הדף הכחול.

מירי רגב: אצלנו הוא בחלק מהדף הלבן.

מירי רגב: הדף הלבן זה הנוסח המוצע אחר התערבות של היועץ המשפטי של הוועדה.

מירי רגב: בבקשה, גפני.

העניין הזה: ואז התברר בעצם, איך עושים בחירות כאלה?

העניין הזה: מה, יתחילו לעבור על החוק?

העניין הזה: יתחילו לגייס תרומות?

העניין הזה: יתחילו לקחת הלוואות שאף אחד לא יודע מאיפה יבואו?

מירי רגב: ברור, ברור.

מירי רגב: בהחלט הצעה רצויה.

משה גפני: בזה הסתיים תפקידה של בית-שמש בעניין, רק במחשבה הזאת.

משה גפני: ואז פניתי לראשי הסיעות, לכל הסיעות, בין היתר ליריב לוין, לאיתן כבל, לזהבה גלאון, לעפר שלח, לאיילת שקד, לאריאל אטיאס, וכולם חתמו על החוק.

משה גפני: החוק מורכב משלושה חלקים שאני הודעתי במליאת הכנסת, לאחר ששר הפנים אמר שיש להם השגות בעניין ההצעה כפי שהיא מנוסחת, אמרתי, זה יבוא לוועדת הפנים, נקיים את הדיאלוג הזה, וכמובן שזה ייעשה בהסכמה.

משה גפני: אין לי שום עניין, זה לא נושא אידאולוגי.

משה גפני: זה נושא שצריך לקבל לגביו החלטה.

משה גפני: יש פה שלושה חלקים שבהם, למיטב ידיעתי, שר הפנים, במקרה הזה, דיבר עליהם, והוא אמר במליאת הכנסת, ודאי שהדיאלוג צריך להתקיים ונראה מה עושים.

משה גפני: האחד, לפי איזה בחירות הולכים כאשר נותנים תקציב, גם לבחירות הקודמות, האם הבחירות הקודמות בטלות, מבחינת המימון, לחלוטין, ונותנים אחוז מסוים גבוה, לא 100%, אלא 160%, 170%, 180%, מה שיוחלט בהסכמה.

משה גפני: אבל הבחירות הקודמות לא קיימות.

משה גפני: יש בעיה עם החלק הזה, למשל, מה קורה אם אחד עבר את אחוז החסימה בשני קולות, ובבחירות החוזרות הצביעו הרבה יותר אנשים, והוא לא עובר את אחוז החסימה בפחות שני קולות.

משה גפני: לפני שמקבלים החלטה בעניין הזה, צריך לקחת את הנושא הזה בחשבון.

משה גפני: הוא לא קשור לעניין, הוא עכשיו לא יקבל מימון בכלל - - -

מירי רגב: אבל בוא תגיד לי איפה הפערים.

הנה הפער: יש מקרה שאני מציע ולא חייבים לקבל אותו – יש מקרה שאנחנו חוקקנו בשעתו, כאשר למישהו יש 20 מנדטים והוא ירד ל-10 מנדטים, אז לא מורידים אותו מ-20 ל-10, אלא מורידים אותו בחצי.

<עמי ברקוביץ: זה בכנסת, לא?

משה גפני: אני מדבר על הכנסת.

משה גפני: אני מדבר על הרעיון.

משה גפני: יש רעיון שהיה בחקיקה, בבחירות לכנסת, שקיבלתם 20 מנדטים, ירדתם באופן דרסטי, שאנשים לא יתמוטטו כלכלית, ההחלטה בבחירות לכנסת היתה: בוא ניקח חצי.

משה גפני: והרעיון שאני חושב עליו, אולי לעשות באיזושהי צורה, של חצי, כדי שאותו אחד לא ייפגע באופן דרסטי.

משה גפני: נכון שיכולים להביא את זה למצבים אבסורדיים בגלל שיכול להיות זיוף נורא ואיום, שבן-אדם קיבל 20 מנדטים, ופתאום, אחרי הבחירות החוזרות, הוא לא קיבל כלום, והתברר שהוא זייפן בין-לאומי.

משה גפני: אבל זה אבסורד.

משה גפני: הדבר השני – כמה מממנים?

משה גפני: האם מממנים מה-60%, או מה-70%, או מה-80%.

משה גפני: הבחירות החוזרות הן זמן קצר יותר באופן יחסי, אבל הן בחירות לכל דבר ועניין, והמימון לבחירות הרגילות, אני סבור גם, כמו שר הפנים, אפילו שבחוק זה לא כתוב, אני סבור שצריך להיות פחות.

משה גפני: אבל אני לא חושב שצריך להיות פחות באופן דרסטי, בגלל שהבחירות הן בחירות ממשיות.

משה גפני: והדבר השלישי, גם לגבי הדיווח של מבקר המדינה – איך אנחנו מתייחסים לזה?

משה גפני: את הכסף שמקבלים עבור הבחירות הקודמות, שהוא יהיה בזמן קצר יותר בגלל שהכסף הוצא כבר.

משה גפני: זאת אומרת, לנתק טכנית את הדיווחים.

מירי רגב: לנתק את שתי מערכות הבחירות.

מירי רגב: זה לא אותו דבר.

משה גפני: בדיוק.

מירי רגב: בוודאי, חד-משמעית.

מירי רגב: אחרת, אתה יוצר לך כזה בלגן וערבוב, ויכולת של אנשים להעמיד אותם בפינה.

מירי רגב: גמרו מערכת בחירות, ידווחו על מערכת הבחירות שגמרו.

מירי רגב: מה שכן, יכול להיות שצריך לתת להם יותר זמן לדיווח.

מירי רגב: אלה שתי מערכות בחירות שונות.

מירי רגב: אלה שני מהלכים שונים.

מירי רגב: אותן רשימות.

<קריאות: אותן רשימות.

<יוסף ברון: אותה רשימה.

<יוסף ברון: אין הגשת רשימה חדשה.

יריב לוין: זאת אומרת, אין הגשות, אין יוצא ואין בא? - - -

<יוסי ברון: צילום מצב של מה שהיה בפעם הקודמת.

משה גפני: מה קורה אם אני אומר שאני לא רוצה לרוץ פעם נוספת?

מירי רגב: אז אל תרוץ.

יריב לוין: אז אתה מתפטר.

יריב לוין: זה תמיד.

<יוסי ברון: כל אחד יכול להתפטר בכל עת.

משה גפני: ואז אני לא רץ?

מירי רגב: אתה לא יכול להוסיף, אבל אתה יכול להתפטר.

<יוסי ברון: אתה לא יכול למשוך את הרשימה, כי ברשימת מועמדים, אם כל המועמדים מתפטרים, אז הרשימה בטלה.

<יוסי ברון: אבל אם רק אחד התפטר – רק הוא.

משה גפני: ולהתחבר עם מישהו?

מירי רגב: רק שנייה, גפני.

מירי רגב: אני רוצה הערות של היועץ המשפטי של הוועדה.

מירי רגב: לאחר מכן אני מבקשת לשמוע את עמדת משרד הפנים ואת עמדת מבקר המדינה, ונראה איך אנחנו מתקדמים.

מירי רגב: בבקשה.

<גלעד קרן: אני אתייחס רק לפערים שעליהם דיבר חבר הכנסת גפני, בעניין מימון הבחירות הישנות.

<גלעד קרן: אנחנו חושבים שיש פה בעיה נורמטיבית במימון בחירות שתוצאותיה נפסלו על-ידי בית-המשפט.

<גלעד קרן: כפי שאמר חבר הכנסת גפני, על-פי דוגמה עליה דיברתי אתו לפני הדיון, יכול להיות מצב – אני בכוונה מקצין את הסיטואציה – שמפלגה קיבלה, אם זה בגלל זיוף או מסיבה אחרת, 20 מנדטים יותר ממה שהיתה אמורה לקבל, ואין שום היגיון שהמדינה תשלם מכספי ציבור על תוצאות שבעצם לא קיימות; מבחינה חוקית, התוצאות נפסלו ויש בחירות חדשות לגמרי.

מירי רגב: אז מה אתם מציעים?

<גלעד קרן: אני מציע שהמימון יהיה על-פי תוצאות הבחירות החדשות בלבד, כשכמובן אנחנו נגדיל את אחוז המימון, הוא לא יהיה מאה אחוז, אלא ההצעה שמונחת כרגע על השולחן היא שאם הבחירות החדשות ייערכו בתוך שנה מיום הבחירות הקודמות, המימון יהיה – אני כתבתי X אחוז כי זה לא להחלטה משפטית, אבל ההצעה של שר הפנים במליאה היתה 160% או 170% מהסכום המקורי.

<גלעד קרן: ואם הבחירות נערכות למעלה משנה אחרי מועד הבחירות הראשונות, תהיה תוספת מימון של 200%.

מירי רגב: אוקי, תמתין עם זה.

מירי רגב: משרד הפנים, ההמלצה הזאת מקובלת עליך?

<יוסי ברון: כן, אנחנו מצטרפים כמובן להצעת שר הפנים, כפי שהוא אמר, שאם הבחירות מתבצעות תוך שנה, זה עד 70%.

מירי רגב: עד 70% ממה שהם קיבלו בבחירות הקודמות?

<יוסי ברון: נכון.

<יוסי ברון: ובבחירות לאחר שנה, עוד 100%.

מירי רגב: לא הבנתי.

מירי רגב: 100% בנוסף למה שהם קיבלו?

מירי רגב: זאת אומרת, הם מקבלים 200%?

משה גפני: זה כאילו בחירות חדשות לגמרי.

מירי רגב: ולמה?

מירי רגב: בוא תסביר לי מה ההבדל בין "עד השנה" ו"מהשנה"?

מירי רגב: למה בשנה הראשונה הם יכולים לקבל 70%, ויום אחרי השנה שנגמרה הם יכולים לקבל 170%?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: תסביר לי את ההיגיון.

מירי רגב: אני באמת לא מבינה.

<יוסי ברון: ההיגיון אומר שבתוך השנה מערכת הבחירות עדיין זכורה לכל התושבים.

<יוסי ברון: הרי אנחנו מדברים על משהו שקרה, תעמולה וכל מה שקשור בכך, אנשים חיים את השטח ועדיין זוכרים בדיוק מה קורה.

<יוסי ברון: לאחר שנה, זה זמן די סביר שדברים קצת התבטלו; גם יש תוספת של תושבים, גם יש שינוי באנשים שנפטרו, ואנשים חדשים שבאו.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: נציג מבקר המדינה, מה אתם אומרים על הצעת המימון הזאת?

<שמואל גולן: אני לא רוצה להתייחס כרגע לאחוזים.

<שמואל גולן: אני רוצה, קודם כל, להתייחס למודלים שהוצגו פה.

מירי רגב: רגע, לפני המודלים, בוא נעבור פער-פער.

<שמואל גולן: לא, זה בדיוק העניין.

מירי רגב: טוב, בבקשה.

<גלעד קרן: אגב, לא קיבל עדיין, לפי החוק.

<שמואל גולן: כל אחד קיבל את החלק היחסי שלו, שלא חשוב כרגע שעכשיו רצו לבית-משפט, וביקשו לערער, ואמרו שחלקם מזויף וחלקם לא מזויף.

<עמי ברקוביץ: למה זה לא חשוב?

<שמואל גולן: ולכן, צריך לסגור את המערכת הזאת, כפי שנעשתה, לדעתנו.

<שמואל גולן: ויש פה גם הצעה כזאת.

<שמואל גולן: לממן אותה כפי שהמחוקק קבע עד היום.

<שמואל גולן: לתת לנו את הדוח בזמן, עכשיו, יחד עם כולם.

<שמואל גולן: כי אני מזכיר לכם: אם אנחנו יוצרים פה רצף עם המערכת הבאה, המשמעות היא שהאנשים האלה לא יקבלו כסף עד שאנחנו מסיימים.

<גלעד קרן: זה קיים כבר היום.

<גלעד קרן: זה המצב שקיים היום בחוק.

מירי רגב: זה נראה לי נכון.

מירי רגב: זה נראה לי הכי הגיוני.

<קריאות: - - -

מירי רגב: סליחה, רגע, עכשיו נתתי לנציג המבקר לדבר.

<שמואל גולן: לסיעות האֵם יש פחות בעיות בעניין הזה כי הן קיבלו מקדמות גדולות והן יכולות לממן.

<שמואל גולן: לסיעות העצמאיות – והולכות להתמודד פה גם סיעות עצמאיות – אם אנחנו הולכים למשוך אותן עכשיו לתקופה, ולך תדע כמה, כי זה הלך לערכאות משפטיות, ולא יקבלו שום דבר, אז מי שקיבל מקדמה, הוא משלם ערבות, דרך אגב, על המקדמה הזאת, שהיא לא נגמרת.

מירי רגב: ואז, מה אתה אומר?

<שמואל גולן: מערכת ראשונה צריכה להיסגר, להיסגר על-פי הקריטריונים הקיימים.

<שמואל גולן: עכשיו אנחנו הולכים לבחירות חוזרות, ומוחלט שיבוצעו, בין אם זה דרך ערכאה משפטית או בין אם זה החלטה מינהלית אחרת.

<שמואל גולן: ובסופו של דבר, המערכת הזאת יכולה מבחינתנו להיות רצף מסוים, או אחרי שנה.

<שמואל גולן: לך תדע כמה זמן אנחנו נסתובב עכשיו בבתי-משפט.

<שמואל גולן: לפי זה צריך לקבוע מהו המועד הקובע, מהרגע שבית-המשפט יחליט על מערכת בחירות חדשה.

<שמואל גולן: זה המועד הקובע שממנו אנחנו צריכים להתחיל לקבוע את תקופת הבחירות, ולתת להם עכשיו חלק יחסי.

<שמואל גולן: אנחנו לא מתערבים כרגע כמה תחליטו פה בכנסת, אם זה יהיה 70%, 80%, או 100%, ובהתאם אם זה שנה מהטווח.

<שמואל גולן: מה שצריך לקחת בחשבון, ככל שזה קרוב יותר למערכת שהיתה, אז ברור שצריך לתת פחות, כי בכל זאת נעשתה שם פעילות; ככל שזה יהיה יותר רחוק - - -

מירי רגב: העיקרון שלך מקובל עלי.

מירי רגב: אנשים הוציאו כסף.

<גלעד קרן: יש גם מקרים שאנשים הוציאו כסף והם לא מקבלים מנדטים בכלל, והם לא מקבלים מימון.

<קריאה: יש ספקים שמחכים לכסף.

<עמי ברקוביץ: זה המצב המשפטי גם היום, כיוון שכל עוד יש ערעור בחירות ואין פסק-דין סופי, גם אז לא משלמים - - -

יריב לוין: כן, אבל כמה זמן זה לוקח?

משה גפני: אמר לי שר הפנים כמה פעמים, שמבקשים לשנות את החקיקה בעניין הזה - - -

<קריאה: לא, לא ידוע לי.

משה גפני: אז לי ידוע.

יריב לוין: אבל מה ההיגיון?

משה גפני: מה ההיגיון בזה?

<עמי ברקוביץ: ההיגיון הוא שהפרמטר לתשלום הוא - - -

<קריאות: - - -

מירי רגב: רגע, את מי אתה מייצג?

<עמי ברקוביץ: את משרד המשפטים.

מירי רגב: אז מה הבעיה שלכם, של משרד המשפטים?

<עמי ברקוביץ: מה שאמר היועץ המשפטי של הוועדה, שמבחינה נורמטיבית, הפרמטר לתשלום זה תוצאות הבחירות.

<עמי ברקוביץ: כאן תוצאות הבחירות נפסלו - - -

מירי רגב: אבל זה היה.

מירי רגב: אבל זה היה.

מירי רגב: תוצאות הבחירות היו.

<יצחק בקר: לכן, כשמבקר המדינה קיבל את הצעת החוק המקורית, של חבר הכנסת גפני - - -

משה גפני: זה לא רק שלי, זה של כל ראשי הסיעות.

<יצחק בקר: אנחנו הצענו שיהיה גם שיקול דעת של בית-משפט, כן לפסול או להגביל את המימון במקרה הקיצון.

<יצחק בקר: אבל בדרך כלל, הספקים, במה פשעו?

<יצחק בקר: הם צריכים לקבל את הכסף.

משה גפני: את מי אתה מייצג?

<יצחק בקר: אני מהייעוץ המשפטי של מבקר המדינה.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, הנוהג שבעולם, המציאות שבה אנחנו חיים ושעליה אנחנו מדברים בסך-הכול הכללי כשיש ערעור בחירות, ושבית-המשפט אכן יקבל את ערעור הבחירות, מדובר במקרה הגרוע ביותר על מקרה של סיעה אחת, אולי שתיים.

משה גפני: המקרה הקלאסי הוא של סיעה אחת.

משה גפני: יש שם 40 סיעות או 20 סיעות, והם התחייבו לספקים, והם עשו את עבודתם נאמנה, והם עשו את הכול.

משה גפני: מה אתה מעניש אותם?

משה גפני: מה אתה אומר להם לעשות?

מירי רגב: אתם תנסו לשכנע בפעם האחרונה, כי אני באופן עקרוני מקבלת את ההיבט של שתי מערכות בחירות שונות.

יריב לוין: אבל למה?

יריב לוין: למה?

מירי רגב: אבל היא לא הצעה הגיונית.

יריב לוין: זה לא הגיוני.

יריב לוין: תעמיד את עצמך במקום האנשים שנקלעו למצב הזה.

מירי רגב: היא לא הגיונית.

מירי רגב: זה גם לא הוגן.

מירי רגב: אתה ואני עכשיו הולכים לתחרות, שנינו מתאמנים, לקחנו מורים פרטיים, הכנו את עצמנו לזה, הגענו ליום התחרות - -

משה גפני: ונהגנו כחוק.

מירי רגב: - - קנינו תלבושות, הכול היה בסדר, בדרך קרה משהו.

<קריאה: פסלו את התוצאות.

מירי רגב: אבל עשינו את זה.

משה גפני: כן, אבל אנחנו נהגנו כחוק; אנחנו, הרוב, נהגנו כחוק.

משה גפני: פסלו בגלל מישהו אחר.

<עמי ברקוביץ: זה לא משנה.

<עמי ברקוביץ: הפרמטר לתשלום הוא תוצאת הבחירות.

<שמואל גולן: אבל גם הצעת החוק שאתם הצעתם, לתת 200%, היא בעצם משלמת - - -

<עמי ברקוביץ: לא, ממש לא.

<עמי ברקוביץ: להיפך.

<גלעד קרן: אני רוצה להסביר שני דברים.

<גלעד קרן: אחד, לעניין עיכוב התשלומים – זהו המצב החוקי היום, אין בהצעה שום שינוי בעניין הזה.

<גלעד קרן: החוק היום קובע שכל עוד יש ערעור בחירות תלוי ועומד, אסור לשלם לסיעות.

<גלעד קרן: לכן אין בהצעת החוק שום שינוי מהמצב שקיים היום בעניין הזה - - -

משה גפני: כן, אבל אנחנו מדברים אחרי שהיו כבר בחירות חוזרות, מה עושים עם זה?

<גלעד קרן: לא, לא, מה שמציע פה משרד המבקר זה לשלם לפני שיש תוצאות של ערעור הבחירות.

<גלעד קרן: זה שינוי המצב הקיים היום, וזה לא קשור לבחירות חוזרות או לא חוזרות.

יריב לוין: אני רוצה להתייחס גם לזה, אם מותר לי.

<גלעד קרן: כן, כן, ודאי.

<גלעד קרן: על זה הערעור.

<עמי ברקוביץ: כי הם מקבלים לפי זה.

יריב לוין: במקרה הזה, ההליך הוא לפסול את כל המערכה מיסודה.

<קריאה: אין לך מפתח.

<קריאה: איך אתה תשלם?

<יצחק בקר: אבל בפועל - - -

יריב לוין: יש לך מפתח ברור.

יריב לוין: כי ברגע שנפסלו הבחירות כולן, יש לי את התוצאות שהיו.

יריב לוין: הן נפסלו as is.

<עמי ברקוביץ: אז הן נפסלו.

<עמי ברקוביץ: הדגש הוא על "נפסלו".

יריב לוין: מאה אחוז, נו?

<עמי ברקוביץ: אז אתה רוצה לשלם על-פי תוצאות שנפסלו.

יריב לוין: אז מה תעשה?

<עמי ברקוביץ: - - - לפי היועץ המשפטי של הוועדה.

<גלעד קרן: אני חושב שהמצב שאתם מציעים פה ייצור תמריץ לזיוף בחירות.

יריב לוין: למה?

<גלעד קרן: כי אם בן-אדם יודע שהוא יקבל מימון עבור הבחירות הראשונות, גם אם הן נפסלו - - -

מירי רגב: תאמין לי, אף אחד לא רוצה ללכת לבחירות חוזרות.

מירי רגב: אני באופן עקרוני מקבלת את עמדת מבקר המדינה, אני חושבת שהיא העמדה הנכונה, שיש כאן שתי מערכות נפרדות.

מירי רגב: צריך לסכם את המערכת שהיתה – זויפו, לא זויפו, כן זויפו, קבע בית-המשפט, אבל המערכת התנהלה כראוי וכחוק.

<עמי ברקוביץ: לא, זה בדיוק מה שבית-המשפט לא קבע.

מירי רגב: בסדר, בחלק מהמקומות היו זיופים.

מירי רגב: כתוצאה מהזיופים שהיו, הוא קבע שהכול נפסל ויש בחירות מחדש, אבל חלק מהאנשים התנהלו נכון, נכון?

<יוסי עדס: דווקא הפסיקה של בית-משפט היא נגד המנצחים.

מירי רגב: מי אתה?

<יוסי עדס: אני ממשרד האוצר, יוסי עדס, רפרנט פנים, אגף תקציבים.

<יוסי עדס: דווקא מי שניצח בבחירות, בית-המשפט קבע שהוא ניצח שלא בצורה הוגנת, ודווקא הוא יקבל נתח גבוה יותר ממימון הבחירות, אם נקבע את זה לפי בחירות שנפסלו.

מירי רגב: בשלב הזה, אנחנו בניגוד לעמדת הממשלה.

מירי רגב: אני יכולה להגיד: חבר'ה, אני לא מקבלת את עמדת הממשלה, אני רוצה לחוקק את החוק על-פי שתי מערכות נפרדות.

מירי רגב: אבל אתם התחייבתם ללכת עם הממשלה.

מירי רגב: אז תחליטו מה אתם רוצים – אם התחייבתם, אז אנחנו הולכים על הקטע הזה וממשיכים אתו הלאה.

<גלעד קרן: לפי איזה נוסח נעביר את הקריאה הראשונה?

מירי רגב: להעביר את הקריאה בנוסח של המלצת הממשלה.

יריב לוין: כן, ונשאיר את העניין לדיון בינינו לפני הקריאה השנייה והשלישית.

מירי רגב: אוקי, אז העניין הזה סוכם.

מירי רגב: רשמת את זה מנהלת הוועדה?

מירי רגב: היועצת המשפטית, את רושמת את ההערות האלה?

מירי רגב: מהו הפער השני שהיה?

משה גפני: הפער השני הוא גובה הסכום.

מירי רגב: אם זה 70% או 100%.

משה גפני: 100%, אני מסכים שלא.

משה גפני: אבל אני חושב שזה צריך לעמוד על 80%.

מירי רגב: וכמה הממשלה מציעה?

<דנה יפה: 60% עד 70%.

<יוסי עדס: העמדה המקורית של שר הפנים היתה 60%.

<קריאה: אני מציע שעמדת שר הפנים תישאר.

משה גפני: עמדת שר הפנים, הוא אמר אותה במליאת הכנסת.

משה גפני: הוא אמר שמה שיוחלט בוועדה בהסכמה.

משה גפני: אתם צריכים להביע הסכמה.

משה גפני: אתם לא יכולים לבוא עם עמדת שר הפנים.

משה גפני: אנחנו לא רובוטים.

<יוסי עדס: גם העמדה שהוצגה בוועדת שרים היתה 60% עד 70%.

משה גפני: אין לי בכלל ספק שעמדת משרד האוצר, שאם היה אפשר להוריד את זה מ-60% ל-20% - - -

<עמי ברקוביץ: אז זה לא תואם את עמדת הממשלה, זה הכול.

מירי רגב: אז אוקי.

מירי רגב: אנחנו לא אמרנו "אמן" על כל עמדת הממשלה.

משה גפני: אמר שר הפנים שמה שיוחלט בוועדה בהסכמה – מה, ועדת שרים זה "הלכה למשה מסיני"?

<עמי ברקוביץ: זו העמדה שאִתה אנחנו באים.

משה גפני: עמדה, בסדר.

משה גפני: העמדה, בסדר.

משה גפני: סתם להתנתק מהמציאות.

מירי רגב: אוקי, והפער השלישי הוא דוח למבקר.

מירי רגב: האם זה יהיה דוח כשמסתיים?

<שמואל גולן: אם תעשו שתי מערכות, אז שני דוחות.

<שמואל גולן: אם תעשו מערכת אחת מתמשכת, אז אנחנו נקבל את זה, אתם יודעים מתי – אחרי מערכת הבחירות, שלושה חודשים אחרי זה מגישים לנו, ואנחנו עוד חמישה חודשים אחרי זה.

<שמואל גולן: כלומר, שמונה חודשים אחרי מערכת הבחירות השנייה, שזה אומר שיהיו כאלה שלא יקבלו את הכסף של המערכת הראשונה.

מירי רגב: זה באמת לא הוגן לגבי אלה שפעלו ולא יקבלו.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להתייחס להצעה שלך.

מירי רגב: רגע.

מירי רגב: גפני ויריב, לי אין שום בעיה להביא את הצעת החוק עכשיו להצבעה בקריאה ראשונה, על-פי החלטת הממשלה.

מירי רגב: אבל אני אומרת לכם, שאם אתם לא תבואו לפני קריאה שנייה ושלישית בדיבור עם שר המשפטים, האוצר והפנים – אני חושבת שמה שמוביל פה את המהלך היא השאלה אם אלה שתי מערכות נפרדות או מערכה מתמשכת, כי לפי זה נקבע את הכול.

מירי רגב: אם זה שתי מערכות, בעצם זה פותר לנו את הכול.

מירי רגב: זה פותר מימון של 100% פה ו-100% שם, זה פותר את גובה המימון, וזה פותר את עניין הדיווח.

מירי רגב: אם אלו לא שתי מערכות נפרדות, זה אומר שזה בעצם מערכת אחת מתמשכת, ובמערכת המתמשכת זה אומר שיהיה 70% כמו שהם אומרים, ולא 100%, וזה אומר שהדיווח יהיה דיווח בסוף, על הכול.

<גלעד קרן: 170%.

מירי רגב: 170%, בסדר.

משה גפני: למה 170%?

<שמואל גולן: אם אתה משלם 170%, משמע שאתה מכיר בזה שהמערכת הראשונה היתה מערכת שחייבים לקבל עליה כסף.

<גלעד קרן: ודאי, על ההוצאות שהם מוציאים, כן.

<גלעד קרן: אבל לא לפי התוצאות הישנות.

<שמואל גולן: אם ככה, אז זה בדיוק מה שאנחנו אומרים כל הזמן.

<יוסי עדס: אנחנו מכירים בזה שזו מערכת ארוכה ומתמשכת, ארוכה יותר מהרגיל.

<שמואל גולן: סך-הכול הארכתם את זה עכשיו – זה יכול לקחת עוד שנה.

<גלעד קרן: הארכנו את זה, ולכן אנחנו נותנים 170% - - -

משה גפני: אנחנו לא נותנים 170%, אנחנו נותנים 180%.

מירי רגב: למרות שדעתך שונה מדעתי, אני מבקשת - - -

<גלעד קרן: את קובעת.

מירי רגב: ואני קובעת בסוף.

מירי רגב: אני מבקשת להוציא מכתב שאתה תנסח אותו עוד היום, לשר הפנים, לשר האוצר, לשרת המשפטים ולמבקר המדינה, שרוב האנשים בוועדה, וזאת גם התייחסותו של מבקר המדינה – והרקע הוא כזה: אנחנו יוצאים מהרקע שאין הרבה מערכות בחירות חוזרות.

מירי רגב: אם היו הרבה, הייתי אומרת לכם: תשמעו, יש כאן הוצאה גדולה ודברים גדולים.

מירי רגב: ואתם צודקים, אין הרבה.

מירי רגב: זה באמת קורה לעתים רחוקות.

מירי רגב: ולכן, בגלל שאין הרבה, אני חושבת שמן ההגינות, צריך להתייחס לזה כאל שתי מערכות בחירות נפרדות.

<קריאה: אבל - - -

מירי רגב: שנייה, את ה"אבל" אני יודעת, לכן אני לא קובעת כלום ולא מביאה את זה להצבעה, ומביאה את זה להצבעה לפי הצעת החוק הממשלתית.

מירי רגב: אבל אני רוצה לקראת קריאה שנייה ושלישית שתהיה הסכמה בין הממשלה לבין המציעים, ובין עמדתי כיושבת-ראש הוועדה.

מירי רגב: אני לא במציעים, אבל אני, כיושבת-ראש הוועדה, שומעת כאן מה אומר מבקר המדינה, שומעת כאן מה אומרים המציעים, שומעת כאן מה אתם אומרים, ואני חושבת שבאופן עקרוני נכון להתייחס לזה כאל שתי מערכות בחירות שונות.

מירי רגב: אני מוכנה, אם זה עד שנה, להוריד את גובה המימון.

מירי רגב: אם זה אחרי שנה, אני מקבלת את העיקרון הזה גם פה.

מירי רגב: אני לא אריב אתכם על זה, אבל בגדול, זה לא פייר, לא הוגן.

מירי רגב: אני תמיד אומרת לעצמי – הצדק הכי נכון זה לשים את עצמי בנעליים של אותו בן-אדם.

משה גפני: נכון.

מירי רגב: אם היום הייתי צריכה לעבור את מערכת הבחירות הזאת, אני או את, או כל אחד אחר, האם זה היה הגון שהייתי מוציאה ומביאה, ו"רצה" על תרומות?

מירי רגב: ואני יודעת מה זה.

מירי רגב: אחר-כך יש לי את העסק אִתם, עם מבקר המדינה, שאני כבר לא רוצה להגיד מה אני חושבת על מבקר המדינה.

יעקב אשר: את רוצה לדבר על זה?

מירי רגב: לא רוצה להגיד.

מירי רגב: אחר-כך אני משלמת על טעויות של אחרים.

משה גפני: אבל הם מתנהגים בהגינות.

מירי רגב: ואחר-כך אני גם לא מקבלת החזר על זה.

מירי רגב: ואני יוצאת עכשיו לעוד מערכת בחירות – מאיפה אני אביא את הכסף?

מירי רגב: אני אגנוב אותו?

<גלעד קרן: לא, את מקבלת - - -

<קריאה: מקבלים מקדמות.

מירי רגב: אני אקבל החזר בסוף, מתי?

מירי רגב: אבל מתי?

מירי רגב: זה לא הוגן.

יריב לוין: עמי, יש עוד נקודה שגם אותה צריך - - -

יעקב אשר: אבל אלה שלא הגישו ויש להם ערבות - - -

מירי רגב: ערבות – כמה הבנק יכול לתת ערבות?

מירי רגב: הוא לוקח ריבית.

מירי רגב: זה לא הוגן.

מירי רגב: ולהכניס את כל המערכת לסחרור – זה לא הוגן.

מירי רגב: משרד המשפטים, לא הוגן.

מירי רגב: משרד המשפטים לא צריך להסתכל על הגרוש.

מירי רגב: הוא צריך להסתכל על הצדק, ושהאוצר יסתכל - - - זה לא צודק.

יריב לוין: עמי, יש כאן עוד נקודה שאתם צריכים לקחת אותה בחשבון: ברוב המקרים, אני חושב שאולי בכולם, כשנגיע למציאות כזאת קיצונית, רוב-רובם של המעורבים בבחירות הם בסדר.

יריב לוין: קח את הדוגמאות שיש לנו עכשיו – אז בבית-שמש יש ויכוח על 800 קולות, מתוך מסה של אלפים, ובנצרת יש ויכוח על עשרות קולות מתוך מסה אדירה.

יריב לוין: צריך לקחת בחשבון שהאנשים האלה נמצאים מראש בעמדה של נזק נורא – הם התמודדו, הם נבחרו, עשו את הבחירות בגלל עניינים - - -

מירי רגב: זה לא הוגן.

מירי רגב: אני לא מבינה אתכם, משרד הפנים, אתם מדברים עם השר ומשנים את עמדתו.

מירי רגב: אתם משרד הפנים.

מירי רגב: אתה עובד בשטח עם האנשים האלה.

מירי רגב: אתה עובד בשטח, אתה המון זמן עם האנשים האלה, קצת הגינות כלפי אותן סיעות.

מירי רגב: מה, כולם עבריינים?

מירי רגב: היו עבריינים.

מירי רגב: כולנו מתנגדים לעבריינים.

יריב לוין: בואו נצמצם להם את הנזק לפחות.

יריב לוין: הנזק שנגרם להם הוא איום.

יעקב אשר: מהי העמדה שלכם?

<יוסי ברון: אני סבור שהעמדה, כפי שאומרת יושבת-הראש, ודאי נכונה.

מירי רגב: חד משמעית.

<יוסי ברון: אנחנו בפועל נוהגים כך, גם בערעורי בחירות שמתקיימות היום, אנחנו לא לגמרי לא משלמים את הכול.

<יוסי ברון: אנחנו משאירים מנדט אחד שהוא ניתן ל - - -

מירי רגב: כן, אין לי בעיה.

מירי רגב: אני אומרת, צריך להיות הגונים.

<יוסי ברון: מה שאפשר לשלם, אנחנו משלמים.

יריב לוין: בוא נחשוב מה אשמות כל הסיעות שרצו בבית-שמש.

<עמי ברקוביץ: אבל הזכאות שלהם נקבעת לפי תוצאות, ואין תוצאות.

מירי רגב: הוא צריך לשלם לפעילים, הוא צריך לשלם למטה, הוא צריך לשלם לטלפונים.

יריב לוין: עמי, תראה איזה עוול אתה עושה להם – לא אתה באופן אישי, כמובן – הרי ממילא ברור שכאשר שלחת אותו להתמודד בעוד חצי שנה בבחירות, התנאים הם שונים.

יריב לוין: יכול להיות שאם הוא היה יודע שאלה יהיו התנאים, הוא בכלל היה עושה חבירות אחרות, הוא היה מביא מועמדים אחרים.

יריב לוין: מצבו הורע כי פורסם עליו משהו, או כי קרה לו משהו, אלף ואחת צרות קורות לו.

יריב לוין: נוסף על כל זה נעמיס עליו גם את הצד הכלכלי?

יריב לוין: זה לא פייר.

יריב לוין: זה לא עושה שׂכל.

מירי רגב: אני אומרת, שלא יקבל 170%.

מירי רגב: שיסיים את המערכת הזאת, ויקבל את מה שמגיע לו למערכת הזאת.

יריב לוין: אל תעניש אותו יותר ממה שצריך.

יריב לוין: אל תגרמו להם נזק יותר ממה שצריך.

יריב לוין: אין ברירה, עושים בחירות.

יריב לוין: אין ברירה.

מירי רגב: זה לא הוגן.

מירי רגב: אף אחד לא שׂש לבחירות.

מירי רגב: כולם היו פה, בוודאי הגדולים שניצחו, בוודאי גם הם לא שׂשים לבחירות, לכאורה, כשאתם אומרים שהם המנצחים הכי גדולים מהבחינה הזאת.

מירי רגב: לכן אני אומרת, הדבר הכי נכון, הכי ראוי, הכי הגיוני, לעשות שתי מערכות נפרדות.

מירי רגב: גמרת את הבחירות?

מירי רגב: תסיים את הבחירות.

מירי רגב: עכשיו אתה יודע מה?

מירי רגב: לקחתי פעילים מסוימים, לא אוהבת את הפעילים האלה, הפעילים האלה לא עבדו מספיק, יש לי עכשיו דרך אחרת לקחת פעילים אחרים, רוצה לשלם לאחרים.

מירי רגב: רוצה לשלם לזה את החוב שמגיע לו, ולקחת מישהו אחר.

מירי רגב: נכון.

משה גפני: מה, נכון?

מירי רגב: זה כתוב, נכון.

יעקב אשר: מי אמר למי?

מירי רגב: מי אמר למי ובאיזה הקשר?

יריב לוין: גפני, צטט פעם פסוק שלא קיים - - -

משה גפני: היה פעם ויכוח – אני לא אגיד שמות – היו עומדים במליאת הכנסת, אחד נציג מפלגת העבודה, אחד נציג הליכוד.

משה גפני: זה היה אומר: כתוב בתקנון ככה, והיו רואים דף ריק.

משה גפני: ההוא היה אומר, כתוב בתקנון הפוך.

משה גפני: לא חשוב, פעם היתה הכנסת יותר מעניינת מהיום.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: תמיד פעם זה היה יותר טוב.

כתוב בתורה: אני מייצג במקרה הזה את המפלגות שברובן המכריע עשו את העבודה, שילמו את הכספים, עשו את החשבון פחות או יותר כשתכננו את הבחירות - - -

מירי רגב: גם אני מייצגת מפלגות שעשו את העבודה.

משה גפני: כן, בסדר.

משה גפני: מול הממשלה, לא מולך.

משה גפני: הרי העמדה שלך היא ברורה.

יריב לוין: אצלנו יש תמיד גירעון, לא כמו אצלם.

יעקב אשר: הוא מתכוון - - -

משה גפני: אני מדבר לממשלה.

משה גפני: אנחנו עשינו את הבחירות בצדק, בלי בעיה, ואני לא מקבל עכשיו כסף.

משה גפני: דיברתי עם שר הפנים, שזה עוול שאין כדוגמתו.

משה גפני: ומשרד הפנים הלך פה צעד גדול קדימה.

משה גפני: לא לגמרי, אבל בצעד גדול קדימה בזה שהוא אמר שאף על-פי שיש ערעור בחירות, ובחוק זה לא בדיוק שמשלמים, אנחנו כן משלמים, נשאיר מנדט אחד בחוץ.

משה גפני: אני מבין גם בלי שתגיד לי.

<עמי ברקוביץ: מאה אחוז.

<עמי ברקוביץ: אבל צריך להגיד את זה לפרוטוקול.

משה גפני: אבל משלמים שזה לא בדיוק החוק.

משה גפני: אבל אתה יודע שאני אתבלבל אם אתה כל הזמן תעיר לי?

מירי רגב: גפני, נציג המבקר צריך ללכת, תסיים לדבר, כי אנחנו צריכים גם לעשות הקראה.

משה גפני: אני עשיתי את הכול, ואני מימנתי את זה, ואני חייב לספקים, ואני חייב הכול.

משה גפני: עכשיו נגזר עלי, שלא באשמתי, אלא באשמת סיעה אחרת, נגזר עלי ללכת למערכת בחירות חדשה כשאני נמצא בלי כסף בעניין הזה, ועם אי ודאות מוחלטת, עם ערבות בבנקים.

משה גפני: אין לי יכולת לעשות את זה, אלא אם אני אעבור על החוק.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת-ראש, מה היה הסיכום בין המציעים לבין שר הפנים.

משה גפני: הסיכום בין המציעים לבין שר הפנים היה זה שבסופו של דבר אנחנו נגיע להסכמה, שיהיה דיון בוועדת הפנים ונגיע להסכמה.

משה גפני: אם באים עם עמדה של ועדת שרים, אז זה לא היה הסיכום.

משה גפני: לא היה סיכום כזה.

משה גפני: אני לא הסכמתי לדבר כזה במליאת הכנסת.

משה גפני: אמרתי: נקיים את הדיאלוג.

משה גפני: הרי לא כל החוכמה נמצאת בממשלה.

משה גפני: יש חוכמה גם אצלנו, אנחנו אנשי שטח, אנחנו גם יודעים מה שקורה בפועל.

משה גפני: אי אפשר אחרי זה לבוא עם חוקים דרקוניים כאלה, כמו שקורה היום, ולחפש חלטורות במשרד הפנים כדי לשלם לאנשים שעומדים בפני שוקת שבורה.

משה גפני: אני לא מסכים לדבר הזה.

משה גפני: אני חושב שזה צריך להיות שתי מערכות שונות.

מירי רגב: גם אני חושבת ככה.

משה גפני: אני מציע כהצעת פשרה לאפשר לבית-המשפט, כשהוא מחליט על בחירות חוזרות, שייתן החלטה גם לגבי המימון אם הוא חושב שלא לעשות את זה על-פי החוק הזה.

משה גפני: הרי יכולים להיות מקרים חריגים שהיועץ המשפטי דיבר עליהם, שהוא קיבל 20 מנדטים יותר ממה שמגיע לו – יביאו את זה לבית-המשפט ויגידו: במקרה הזה, הקיצוני, שבית-המשפט יחליט לא לממן.

<עמי ברקוביץ: באיזה שלב?

<עמי ברקוביץ: בשלב הראשוני?

משה גפני: בשלב שבו הוא נותן את הערעור.

יריב לוין: בתהליך הפסילה.

מירי רגב: כן, בתהליך הפסילה.

מירי רגב: זה בסדר.

מירי רגב: דרך אגב, זה בתיאום עם מה שאתה אומר.

משה גפני: בית-המשפט יגיד שזה מקרה קיצוני, כמו שאומר היועץ המשפטי, ובית-המשפט יחליט שבמקרה הזה אנחנו לא מממנים את זה.

משה גפני: אז בסדר, הגענו למקרה קיצוני, וזהו.

משה גפני: אבל במקרים השגרתיים, כשמדובר על סיעה אחת קטנה שעשתה זיופים, לפי הטענות מול בית-המשפט, אנחנו כולנו צריכים לסבול?

משה גפני: אנחנו לא נקבל מימון?

משה גפני: ואחרי זה תחפשו עם היועץ המשפטי אצלכם במשרד הפנים איך עושים חלטורות כדי לשלם בגלל שאנשים יישארו עם לשון בחוץ?

מירי רגב: אוקי, אני מקבלת את זה, ואני רואה שגם נציג משרד הפנים מקבל את זה.

מירי רגב: היחיד שלא מקבל את זה הוא נציג משרד המשפטים.

<יוסי ברון: הוא לא יכול לא לקבל החלטת בג"ץ.

<עמי ברקוביץ: לא, לא, נציג משרד הפנים לא יכול לקבל את זה מפני שלהבנתי הוא כפוף לעמדת ועדת השרים לחקיקה.

מירי רגב: בסדר.

<עמי ברקוביץ: לכן אם רוצים שנשקול מחדש את עמדתנו - - -

משה גפני: כל הכבוד, גם למשרד המשפטים.

משה גפני: אני משלים את הצעתי.

משה גפני: אני מציע שאנחנו נעשה את זה כך: אם הממשלה לא תקבל את זה, בקריאה שנייה ושלישית נצטרך לשנות.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: אני מקבלת את זה.

<קריאות: לא, לא.

<עמי ברקוביץ: לא הבנתי.

<עמי ברקוביץ: כרגע, איך זה יעבור בקריאה ראשונה?

מירי רגב: בשתי מערכות נפרדות, כשבית-המשפט קובע את גובה המימון.

<יוסי עדס: זה בניגוד לעמדת הממשלה.

<עמי ברקוביץ: כרגע עמדת הממשלה היא להתנגד.

<עמי ברקוביץ: זאת המשמעות.

מירי רגב: אוקי, אבל אתם לא מצביעים.

<עמי ברקוביץ: בסדר, הממשלה מצביעה, אבל לא הקואליציה - - -

משה גפני: אבל אנחנו מתחייבים - - -

<עמי ברקוביץ: אז בוא תתחייב הפוך.

משה גפני: אנחנו מתחייבים שאם לא נשכנע את הממשלה ולא תקבלו את זה, נחזור להצעה הזאת.

<עמי ברקוביץ: לא, אני מצטער, זה לא הסיכום שבו ההצעה עברה.

יריב לוין: - - -

מירי רגב: איזו גרסה?

מירי רגב: של הממשלה?

יריב לוין: הגרסה המקורית, כן, ונתווכח אתם - - -

מירי רגב: על הגרסה של הממשלה להצביע?

יריב לוין: לדעתי, כן.

מירי רגב: נציג המבקר, יש לך מה להגיד?

<עמי ברקוביץ: אבל אתה יודע שאנחנו לא יכולים כרגע – גם אם אנחנו מוכנים לחשוב על זה שוב – לשנות את ההחלטה.

מירי רגב: הבנתי, עמי.

מירי רגב: בסדר, מקובל, אתם תחשבו על זה ואני מאמינה שתשנו את ההחלטה.

<שמואל גולן: אנחנו הצענו את זה כי אנחנו רואים שבגישה שהצגנו יש את ההיגיון.

<שמואל גולן: מהצד השני, אין בה היגיון, כפי שנאמר פה על-ידי חברי הכנסת.

<שמואל גולן: יחד עם זאת, זו לא אחריות שלנו, זו אחריות של חברי כנסת, מה שתחליטו, נעשה, עם כל המגבלות שיהיו.

מירי רגב: אני אומרת ככה בסיכום, ואני מבקשת שזה יעבור לשלושת השרים: אני מקבלת את המלצת מבקר המדינה.

מירי רגב: אני חושבת שהמלצת מבקר המדינה עושה שׂכל, היא הגיונית, היא נכונה, היא עושה צדק, והיא לא נותנת מקום לזיופים.

מירי רגב: לא אנחנו קבענו, בית-המשפט קבע שיש לקיים בחירות חוזרות.

מירי רגב: מרגע שנקבע שיש בחירות חוזרות, צריכות להיות שתי מערכות נפרדות, לסגור את המערכת שהיתה, להתחיל מערכת חדשה, ולאפשר לכולם להתמודד שוב על-פי החוק, בצורה צודקת, עם המימון שמגיע להם, לא יותר וגם לא פחות.

מירי רגב: ולכן אני חושבת שזאת ההחלטה שצריכה להיות.

מירי רגב: אני קוראת גם לשרת המשפטים ולשר הפנים שמוביל את המהלך הזה, כן ללכת לקראת המציעים ולקראת החלטת יושבת-ראש הוועדה בהמשך להמלצת מבקר המדינה, שלקראת הקריאה השנייה והשלישית – וזה יהיה לטובת הפרוטוקול – אני מצביעה על המלצת הממשלה.

מירי רגב: אני לא מקבלת אותה, זה בגלל שהמציעים ביקשו לעשות את זה.

מירי רגב: אילו זה היה תלוי בי, אני הייתי מציעה על המלצת מבקר המדינה, על שתי מערכות נפרדות, מימון ייקבע.

מירי רגב: אבל בגלל שאתם המציעים ואני לא המציעה, אני מקבלת את המלצתכם, את בקשתכם, לכן אנחנו נצביע בקריאה ראשונה על הסיכום שנעשה - - -

מירי רגב: כן, תיכף.

מירי רגב: אז אני מצביעה על הקריאה הראשונה כפי שתואם עם הממשלה.

מירי רגב: אני מבקשת, לקראת קריאה שנייה ושלישית, ונציגי הממשלה נמצאים פה, יתוקן לשתי מערכות בחירות נפרדות ושבית-המשפט יחליט במסגרת הערעור שבאים לערער על בחירות חוזרות, הוא יחליט על גובה המימון.

משה גפני: לא, לא על גובה המימון.

יריב לוין: לא, הוא יחליט אם יש מקום לסטות מההסדר, ואם כן, מה - - -

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: אם יש מקום לסטות מההסדר הזה, או לא.

<גלעד קרן: השאלה היא מה קורה עד ההחלטה של בית-המשפט, כי מצד אחד אתם אומרים שצריך לשלם לפני ההחלטה של בית-המשפט - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: עד ההחלטה של בית-המשפט זה שתי - - -

משה גפני: בית-המשפט הופך להיות רלוונטי אם תתקבל ההצעה שמציעה יושבת-ראש הוועדה.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: שתי מערכות נפרדות.

משה גפני: שתי מערכות נפרדות, אלא אם בית-המשפט החליט אחרת - - -

מירי רגב: כן, אם בית-המשפט החליט אחרת, אז זה משהו אחר.

משה גפני: ורק אם מתקבלת ההצעה הזאת.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: וההצעה הזאת היא נכונה, ההצעה הזאת עושה שׂכל, היא הגיונית, היא עושה צדק.

משה גפני: יש לי רק בקשה, שלא יהיה נושא חדש לקריאה השנייה והשלישית, בגלל שאם אנחנו הולכים על הנוסח של הראשונה, אז שנדע שהנושא הזה נמצא פה על סדר-היום.

מירי רגב: אז זה לא נושא חדש.

מירי רגב: אני מביאה את זה להצבעה, את הנוסח של הממשלה.

מירי רגב: תקריא אותה, בבקשה.

<גלעד קרן: "הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – מימון בחירות שבוטלו), התשע"ד-2014

<גלעד קרן: כמה אתם מחליטים?

<גלעד קרן: 70%?

<גלעד קרן: 80%?

מירי רגב: 100%.

<קריאות: 70%.

<קריאות: 60%.

מירי רגב: תעשו 70%, בינתיים.

משה גפני: זה יהיה 80% בסוף.

מירי רגב: אבל זה יהיה 80%.

מירי רגב: אז תעשה 80%.

מירי רגב: לפחות בזה נכניס שינוי.

<יוסי עדס: זה בניגוד לעמדת הממשלה.

משה גפני: בסדר, אז הממשלה תיפול בגלל זה.

משה גפני: הגיע זמן.

מירי רגב: אז הממשלה תיפול.

מירי רגב: די.

מירי רגב: למה, אנחנו עושים הכול בהתאם לעמדת הממשלה?

מירי רגב: מזל שאתם לא נציגים בוועדת התכנון והבנייה.

<יוסי עדס: שיהיה רק ברור שהנוסח - - -

מירי רגב: מזל שאתם לא נציגי המשרדים בוועדת התכנון והבנייה.

מירי רגב: אחרת, הכנסת לא צריכה לעשות כלום.

משה גפני: למה צריך בכלל את הכנסת?

משה גפני: ועדת שרים תחליט, הממשלה תקבל החלטות, אנחנו נצביע, ושלום על ישראל.

מירי רגב: כן, באמת, מה זה?

מירי רגב: איזה מין דבר זה?

מירי רגב: דרך אגב, בגלל שאתם הסכמתם – אם לא הייתם מסכימים ממש, עמדת ועדת שרים, אמרנו שלוש פעמים "אמן", ובסוף אני קובעת.

משה גפני: אה, שכחתי בכלל שמירי רגב היא יושבת-ראש הוועדה - - -

<יוסי עדס: אני רק רוצה שתי הערות לפרוטוקול.

מירי רגב: נו, כן.

מירי רגב: גם מאחֵר וגם הערות לפרוטוקול.

מירי רגב: בפעם אחרת, למאחרים לא תינתן זכות הפרוטוקול.

מירי רגב: בבקשה.

<יוסי עדס: בסעיף 2, בתיקון סעיף 6(1), אני רק רוצה לציין שה-80% זה בניגוד לעמדת הממשלה.

<יוסי עדס: ובסעיף (ב2) אני רוצה לציין שהיום, במקרה שיש סיבוב שני לבחירות לראש רשות, המימון הוא 60%, כך שאין היגיון לקבוע 80%.

מירי רגב: אוקי, אבל זה לא כמו סיבוב שני.

<שמואל גולן: לראש רשות אין מימון.

מירי רגב: רק שנייה.

מירי רגב: המבקר, אני מצביעה על ההצבעה הזאת עם ההסתייגויות, למרות שאני מבקשת לתקן אותה לקראת קריאה שנייה ושלישית, כפי שאמרתי, ובהתאם לסיכומים.

מירי רגב: אני מבקשת ממך שתעביר את הבקשה שלנו לשר הפנים.

מירי רגב: אני אדבר עם יאיר לפיד, ואני כבר בהתכתבות עם המשרד שלו לגבי העניין הזה.

מירי רגב: אני חושבת שזה נכון.

מירי רגב: עמי, תעביר את זה לשרת המשפטים.

מירי רגב: אני חושבת שזה באמת נכון ללכת על שתי מערכות נפרדות, לעשות צדק בעניין הזה.

מירי רגב: אם זה היה באמת כל-כך הרבה, הייתי אומרת שזה נכון, אבל זה לא כל-כך הרבה ולכן אני חושבת שצריך ללכת בדרך הזאת.

מירי רגב: זה הדבר הכי נכון והכי הוגן.

מירי רגב: מי בעד ההצעה?

מירי רגב: גפני מצביע פה במקום אייכלר.

מירי רגב: מי נגד?

מירי רגב: אין.

מירי רגב: נמנעים אין.

מירי רגב: בעד חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – מימון בחירות שבוטלו), התשע"ד-2014 – פה אחד

מירי רגב: הצעת החוק עברה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

משה גפני: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

משה גפני: מתי זה יבוא למליאה?

מירי רגב: הוא הבטיח לי שזה יהיה ביום שני.