ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 138, 2014-02-16 11:30

דוד רותם: אני פותח את הישיבה.

דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בהצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (גיור על ידי רב עיר ומועצה מקומית), של חברי הכנסת אלעזר שטרן, עמרם מצנע, מאיר שטרית, דוד צור, דב ליפמן ועליזה לביא.

דוד רותם: אפשר להתחיל לקרוא, בבקשה.

הלשכה המשפטית: הצעת חוק לתיקון פקודת העדה הדתית (המרה) (מס...) (מערך הגיור ובתי דין לגיור), התשע"ד–2014 זה עניין טכני, צריכים להוסיף לפני מערך החוק הקיים את הכותרת "פרק א".

הלשכה המשפטית: פה שיניתי מעט מהניסוח של משרד המשפטים, שהפנו לסעיף 5.

הלשכה המשפטית: סעיף 5 בחוק הרבנות הראשית הוא לא רלוונטי.

הלשכה המשפטית: הוא מדבר על הכשירות, הוא לא מדבר על התפקידים.

הלשכה המשפטית: לכן רק הפניתי באופן כללי לחוק הרבנות הראשית.

הלשכה המשפטית: אבל המתכונת שהסכמתם עליה, שזה ייקבע בהחלטת ממשלה, זה אותו דבר.

הלשכה המשפטית: זה רק תיקון ניסוח.

דוד רותם: יש פה הערה של יעקובי.

דוד רותם: יעקובי רוצה שזה יהיה נשיא בית הדין הרבני הגדול.

דוד רותם: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: אתה גם רוצה את זה?

אלעזר שטרן: לא, אני רוצה מה שכתוב פה.

אלעזר שטרן: אלא אם הרב אלי חושב אחרת.

דוד רותם: יעקובי מעיר הערה.

אלעזר שטרן: אני שמעתי את ההערה.

אלעזר שטרן: אפשר לדון בזה, אבל אני חושב שכרגע זה הנוסח.

אלעזר שטרן: אין עם זה בעיה.

אלעזר שטרן: הרב אלי, יש עם זה בעיה?

אלי בן-דהן: לא, אין עם זה בעיה.

<איגי פז: אני מבקש להעיר לגבי ההגדרה של "מערך הגיור".

<איגי פז: אנחנו מבקשים להוסיף את המילה "מערך הגיור הממלכתי" גם בהגדרה.

דוד רותם: אין שום בעיה.

אלי בן-דהן: את הסעיף הזה אני רוצה להוריד.

עליזה לביא: מה זאת אומרת?

דוד רותם: אתה לא רוצה להקים מערך גיור?

אלי בן-דהן: אני רוצה.

אלי בן-דהן: הרי יש חילוקי דעות על הסעיף הזה.

דוד רותם: איזה חילוקי דעות יש?

דוד רותם: חילוקי דעות יכולים להיות על תפקידי מערך הגיור.

אלי בן-דהן: אני אגיד בצורה ברורה.

אלי בן-דהן: אני הכנסתי בסעיף הזה, שראש מערך הגיור יהיה כפוף הלכתית לרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: אלעזר לא רוצה את זה, ולכן אני לא יכול להסכים לזה.

דוד רותם: זה בסעיף 7.

אלי בן-דהן: גם בסעיף 6.

עליזה לביא: למה לא "כפופה", אדוני?

עליזה לביא: ראש מערך הגיור תהיה כפופה.

דוד רותם: לא, ראש מערך הגיור יהיה כפוף.

דוד רותם: אנחנו לא בוועדת השוויון המגדרי.

עליזה לביא: בשביל זה באתי, אדוני.

דוד רותם: אני יודע שבשביל זה באת.

הלשכה המשפטית: סגן השר, אלה שתי שאלות שהן לא בהכרח קשורות זו לזו.

הלשכה המשפטית: מערך גיור, גם לשיטתך צריך לקום.

הלשכה המשפטית: השאלה מה יהיה תפקידו ומי יהיה בראש ההיררכיה שלו, זו שאלה נפרדת מהשאלה האם צריך להקים מערך גיור.

אלי בן-דהן: חלק מהתפקידים שלו, צריך שיהיה ברור שהוא בהגדרתו כפוף לרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: זה היה הוויכוח ביני לבין אלעזר.

אלי בן-דהן: אלעזר ביקש להוריד את זה.

דוד רותם: מיד נראה את כל הסמכויות של הרבנים הראשיים ותפקידיהם, ומי כפוף להם ומי לא כפוף להם.

הלשכה המשפטית: המשמעות היא, שאם מורידים את סעיף 6(א), אז חלקים גדולים מהחוק יורדים.

הלשכה המשפטית: כי אין התייחסות למערך גיור.

אלי בן-דהן: למה?

אלי בן-דהן: יש.

הלשכה המשפטית: לא.

הלשכה המשפטית: צריך לקבוע שהשר יקים אותו.

הלשכה המשפטית: אם אין התייחסות למערך גיור, אז אי-אפשר לקבוע שמערך הגיור יטפל.

דוד רותם: אתה מדבר על סעיף 7, ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור.

<רני נויבואר: בסעיף 7(א) היה כתוב "ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור", וחשבנו להוסיף את המילים "בהתאם להנחיות ההלכתיות של הרב הראשי".

אלי בן-דהן: נכון, וגם בסעיף 9.

הלשכה המשפטית: אבל זה לא קשור לסעיף 6(א).

אלי בן-דהן: אמרתם שפה נשארים עד שגומרים, אז סבלנות.

אלי בן-דהן: רני, סעיף 9(א) שבנוסח שלכם, תראי מה כתוב שם.

<רני נויבואר: יש לנו מקום נוסף, בסעיף 7 בהמשך: "ראש מערך הגיור יפעל בביצוע תפקידי מערך הגיור בהתאם להנחיות".

<רני נויבואר: זו הייתה ההערה שלנו על ההנחיות.

<רני נויבואר: יש לנו הערה אחרת לסעיף 6(א).

<רני נויבואר: אני לא יודעת אם היא תהיה פה.

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים להוסיף אחרי המילים "מערך הגיור הממלכתי" את המילים "לטיפול בנושא הגיור בישראל".

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: יש לך עם זה בעיה?

אורית סטרוק: בשביל מה?

אורית סטרוק: מה הרעיון?

עליזה לביא: מה זה נותן לך?

<רני נויבואר: הרעיון הוא שמדינת ישראל נטלה על עצמה את התפקיד הזה.

<רני נויבואר: עד היום התפקיד הזה לא היה בחקיקה, ובעצם המדינה נתנה אותו רק במסגרת החלטות הממשלה.

<רני נויבואר: אנחנו לא אומרים שזה הגיור היחיד, אנחנו אומרים שזה הגיור הממלכתי.

עליזה לביא: אבל כשאת מוסיפה את העניין של ישראל, את מגבילה פה לגבי כל מיני סוגיות שיכולות להיות בעניין של העם היהודי.

<רני נויבואר: זה היה משהו שנדון בדיון הקודם.

<רני נויבואר: אנחנו לא מדברים כרגע, לפחות מבחינת הממשלה, בסוגיית חוק השבות והמילים "התגייר" בהגדרת "יהודי" בחוק השבות.

<איגי פז: אנחנו מדברים על אנשים שהם כאן.

<רני נויבואר: אנשים שהם כאן ונמצאים כאן ברשות.

אורי מקלב: אפשר לקבל את ההתייחסות של היועץ המשפטי?

<רני נויבואר: יש לנו סעיף מיוחד לנתינים זרים, שזה משהו אחר.

<רני נויבואר: אבל בעיקרון הכוונה לטפל באזרחים, תושבים וזכאי חוק השבות.

<בנימין איש שלום: המשמעות של החוק, שהוא מונע גיורים על-ידי בתי-דין אחרים שאינם בפנים?

אלי בן-דהן: כן.

<רני נויבואר: לא כתוב.

<רינה נשר: כרגע זה אומר שזה המערך הממלכתי שממשלת ישראל בחרה להקים.

<רינה נשר: זאת אומרת, זה בעצם מה שמעגן את החלטות הממשלה בנוגע להמלצות ועדת נאמן, והחלטות הממשלה התקבלו לאחריהן, שמעגנות באמת את מעמדו של מערך הגיור.

<בנימין איש שלום: זה לא מונע בתי-דין אחרים.

<רינה נשר: הסעיף הזה עדיין לא.

<רינה נשר: הוא רק אומר שזה המערך שהממשלה חושבת שהוא אמור לטפל מטעמה בנושא הגיור בישראל.

אלי בן-דהן: אני חושב שזאת הערה נכונה.

דוד רותם: בבקשה, גלעד.

גלעד קריב: רק כדי להבין, כי אנחנו שמענו דברים שונים משרת המשפטים.

גלעד קריב: העמדה של משרד המשפטים מציג כאן שמערך הגיור - - -

אלי בן-דהן: זה משרד הפנים.

גלעד קריב: ברור, אבל אני מתייחס למשרד המשפטים.

גלעד קריב: כי סוגיית הגיור רלוונטית למשרד הפנים רק בהקשר של הגירה.

גלעד קריב: משרד הפנים לא אחראי על ענייני גיור והמרת דת.

גלעד קריב: לכן אני שואל את משרד המשפטים האם עמדת המשרד ועמדת השרה היא שמערך הגיור הממשלתי במדינת ישראל הוא מערך שיטפל רק בגיורים שעומדים בקריטריונים ההלכתיים של הרבנות הראשית.

גלעד קריב: כי אני רוצה להזכיר, שנכון להיום מערך הגיור הממשלתי למשל מתקצב אולפנות גיור לאורתודוקסים.

גלעד קריב: אז האם זו העמדה של שרת המשפטים, של הממשלה, שמערך הגיור הממלכתי הממשלתי יטפל רק בגיורים שמוכרים הלכתית על-ידי הרבנות הראשית?

גלעד קריב: כי אנחנו יודעים על עמדה אחרת, של שרת המשפטים.

אברהם מיכאלי: של איזו ממשלה?

אלי בן-דהן: יש החלטות ממשלה.

אלי בן-דהן: החלטות הממשלה מאוד ברורות.

גלעד קריב: חבר הכנסת מיכאלי, מאז החלטת הממשלה התקבלו מספר פסיקות של בית-המשפט, למשל באולפנות הגיור, ויש פרקטיקה ממשלתית.

גלעד קריב: יושב כאן מנהל מערך הגיור, שיכול להעיד איך במצב המשפטי הנוהג, מערך הגיור מתקצב אולפנות גיור של גיורים שאינם מוכרים על-ידי הרבנות.

אלי בן-דהן: מה זה קשור לגיור?

גלעד קריב: ברגע שכתוב שמערך הגיור מונחה הלכתית על-ידי הרבנות הראשית.

<רני נויבואר: אדוני, אתה מקדים את הוויכוחים, וזה בסדר.

<רני נויבואר: הוויכוחים במקומם מונחים, צריך לדבר עליהם.

<רני נויבואר: אבל כרגע אנחנו מציעים תיקון להגדרה.

<רני נויבואר: במסגרת התפקידים, אם אתה שואל אותי את השאלה האם עכשיו מערך הגיור איננו מוסמך או לא צריך לתקצב מה שהוא צריך לתקצב לפי פסיקות של בג"ץ, אנחנו לא פועלים בחוק הזה על מנת לשלול את הדבר הזה.

<רני נויבואר: בצורה יותר ברורה אגיד לך, שבאופן עקרוני אנחנו חושבים שהתפקיד של מערך הגיור הוא כפוף לזכויות השוויון, אנחנו גם נגדיר את זה שבין השאר תפקידי מערך הגיור זה לא רק זה, זה עוד דברים.

<רני נויבואר: בין השאר נגדיר שבעיקרון מערך הגיור צריך לתקצב את מה שהוא צריך לתקצב.

<רני נויבואר: אנחנו לא חושבים שהרב הראשי הוא זה שמוסמך, לצורך העניין, לומר, וגם אני לא חושבת שזה משהו הלכתי.

<רני נויבואר: זה לא משהו הלכתי, זה ראשות מנהלית שצריכה להיות כפופה למה שהיא כפופה.

<רני נויבואר: זה בנוגע לסעיף (ב).

גלעד קריב: לא ברור לי אם קובעים שמערך גיור פועל בהתאם להנחיות הלכתיות של הרבנות הראשית.

<רני נויבואר: אנחנו לא בוויכוח הזה.

<שמואל יסלזון: גם היום זה כך.

גלעד קריב: לא בחקיקה ראשית, ואתה יודע את זה.

<שמואל יסלזון: גם היום אנחנו כפופים להחלטות ממשלה ואנחנו פועלים לפי כל חוק ולפי כל דין, בהנחיית משרד המשפטים.

גלעד קריב: יש פה פעם נוספת ניסיון בחקיקה ראשית להגדיר שהגיור הממלכתי במדינת ישראל הוא גיור שכפוף לרבנות הראשית.

גלעד קריב: כולם יודעים שיש כמובן הבדל בין החלטות ממשלה לבין חקיקה ראשית, וגם יודעים שהסוגיות האלה נתונות כרגע בדיון בבג"ץ.

גלעד קריב: רק כדאי שנשים את הדברים על השולחן.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, האם לאור זה שהתנצלת אתה לא תפסיק מישהו שחוזר פעמיים ושלוש על דברים?

אורי מקלב: אני רוצה להבין את סדרי הדיון כאן.

דוד רותם: אני לא אפסיק אף אחד.

דוד רותם: כל אחד יכול לדבר כמה שהוא רוצה ועל מה שהוא רוצה.

אורי מקלב: אני רוצה להבין את תהליך הדיון, מה אנחנו אמורים היום לסבול.

<רני נויבואר: אדוני, אני רוצה לחדד שמבחינתנו הוויכוח הזה צריך להיות אגב סעיף 7.

<רני נויבואר: בסעיף 6 מבחינתנו צריכים להוסיף את המילים האלה, אנחנו לא חושבים שזה פוגע.

אלי בן-דהן: אני מסכים.

דוד רותם: הנושא הזה יידון כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: אתה לא רוצה להוסיף את זה עכשיו?

דוד רותם: את מה שמציע משרד המשפטים נוסיף עכשיו.

אלי בן-דהן: אני מוריד את ההסתייגות שלי על 6(א).

הלשכה המשפטית: אם הבנתי נכון את היושב-ראש, ההערה של משרד המשפטים תיכנס או תידון לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית?

דוד רותם: היא תיכנס.

דוד רותם: אלעזר, מה אתה אומר על ההערה של משרד המשפטים?

דוד רותם: היא מקובלת עליך?

אלעזר שטרן: אני חושב שגם אותה נכין לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית, כיוון שלא שמעתי עליה קודם.

אלעזר שטרן: אני סתם מצטער שלא שמעתי עליה קודם.

<רני נויבואר: היא הייתה בנוסח שהעברנו ביום ראשון, שנדון פה בשבוע שעבר.

<רני נויבואר: אנחנו לא חושבים שזה גורע ממישהו.

<רני נויבואר: זה מחדד שזה המערך הממלכתי.

אלעזר שטרן: אני מציע שזה יהיה בפנים, כמו שהרב אלי אמר, ונראה בהמשך.

דוד רותם: אתה רוצה שנדון בזה בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית?

אלעזר שטרן: אין לי בעיה שזה יהיה גם עכשיו, אבל בוא נראה את זה אחר כך.

אלי בן-דהן: אם תחליט שזה בעייתי, נדון על זה.

אלעזר שטרן: בסדר.

הלשכה המשפטית: אז זה יורד כרגע לדברי ההסבר.

אלי בן-דהן: לא יורד.

אלי בן-דהן: הפוך.

אלעזר שטרן: לפני שייסגר היום הזה נחליט אם זה יורד או לא.

<שמואל יסלזון: השורה הראשונה, דיברנו על אחריות לבתי הדין.

<שמואל יסלזון: אנחנו רוצים להוסיף: "תפקידי מערך הדיון הם בין השאר".

<איגי פז: "תפקידי מערך הגיור הממלכתי יהיו בין השאר", כיוון שאנחנו לא רוצים להגביל את התפקידים רק לדברים המצומצמים האלה, אבל אנחנו רוצים בכל זאת לעשות איזושהי הגדרה.

<איגי פז: לכן אנחנו מציעים את הנוסח הזה.

דוד רותם: טוב.

<רני נויבואר: "הם בין השאר".

אלי בן-דהן: או "הם בין השאר".

אלי בן-דהן: אותו הדבר.

אלעזר שטרן: מי מגדיר אותם?

<רני נויבואר: הממשלה.

<רני נויבואר: הממשלה יכולה להחליט שלצורך העניין היא מוסיפה משהו להסברה או עושה כל דבר אחר.

<רני נויבואר: אבל זה היסוד של הפעילות של מערך הגיור.

<רני נויבואר: בין היתר גם רצינו לתת מענה לחשש שציינו פה, שיהיה ברור שהיא מוסמכת לעשות עוד דברים והיא מוסמכת לעשות את זה לפי הדין הקיים במדינת ישראל, קרי באופן שוויוני.

<רני נויבואר: אם צריך לממן, אז היא תממן את מה שהיא צריכה לממן.

גלעד קריב: ועל-פי ההנחיות ההלכתיות של הרבנות הראשית.

<רני נויבואר: מיד נדבר על זה.

אלי בן-דהן: גלעד, עם כל הכבוד.

אלי בן-דהן: אם תמשיך עם ההערות הציניות האלה, גם אני אתחיל לדבר.

גלעד קריב: זה לא עניין של ציניות.

אלי בן-דהן: סליחה.

אלי בן-דהן: אתה לא חבר כנסת, לא ייתכן שאתה כל רגע תתפרץ ותטיח האשמות סתם.

אלי בן-דהן: אני לא היושב-ראש, אבל יש גבול.

אלי בן-דהן: אני ממליץ לך לטובתך, תירגע.

גלעד קריב: אני רגוע מאוד.

אלי בן-דהן: אתה מזיק לעצמך.

דוד רותם: גלעד, מדברים פה רק כשמרימים יד ומקבלים רשות.

<שמואל יסלזון: אנחנו רוצים למחוק את המילה "מנהלי" ולדבר על אחריות לבתי הדין בהתאם להחלטות הממשלה.

<שמואל יסלזון: דובר בכמה וכמה החלטות על מבנה ארגוני כולל ואיגום משאבים, דובר על מדיניות כוללת בנושא הגיור בישראל.

<שמואל יסלזון: הגדרה מ-2008: יפעיל ויכוון את כלל המערכות המטפלות, החל בתוכנית לימודים וכלה במדיניות בתי הדין המיוחדים לגיור.

דוד רותם: לא הבנתי מה אתה רוצה.

דוד רותם: אתה גם תקבע לבתי הדין לגיור מה הם יעשו?

<שמואל יסלזון: לא אני.

<שמואל יסלזון: כתוב: תפקידי מערך הגיור, שבראשו עומד ראש מערך הגיור.

<שמואל יסלזון: בסעיף 1 כתוב שהוא מתייחס לאחריות מנהלית בלבד.

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: מה אתה רוצה שזה יהיה, אחריות הלכתית?

<שמואל יסלזון: אני אומר שתפקידי מערך הגיור, שראש מערך הגיור עומד בראשו בהתאם להחלטות הממשלה, כן, הוא קובע מדיניות בהתייעצות עם הראשון לציון.

הלשכה המשפטית: ראש מערך הגיור קובע את המדיניות לשיטתכם, לא מערך הגיור.

<שמואל יסלזון: כן, אבל הוא עומד בראשו.

<שמואל יסלזון: יש פה עניין, למה לכתוב "מנהלי".

<שמואל יסלזון: אנחנו חושבים שהוא אחראי לבתי הדין לפי החלטות הממשלה.

<שמואל יסלזון: המילה מנהלי מצמצמת ומגדירה את תפקידו במקום שהוא לא צריך להיות.

הלשכה המשפטית: מערך הגיור הוא גוף אדמיניסטרטיבי.

הלשכה המשפטית: גם לשיטתם, מי שיש לו הסמכות ההלכתית זה ראש מערך הגיור, לא מערך הגיור עצמו.

<שמואל יסלזון: אבל הוא עומד בראשו.

אלי בן-דהן: מה אנחנו עושים?

אלי בן-דהן: אתה רוצה להצביע על זה?

אלעזר שטרן: עד עכשיו אחריות מנהלית לבתי הדין.

אלי בן-דהן: אני לא מסכים לזה.

עליזה לביא: למה?

דוד רותם: אז נוריד את זה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: כי המילה "מנהלית" היא מגבילה.

אלי בן-דהן: היא אומרת שרק מנהלית.

עליזה לביא: מה היית רוצה לראות?

אלי בן-דהן: אני רוצה אחריות לבתי הדין, בלי המילה "מנהלית".

דוד רותם: אני מציע לא להתווכח, כי כל מה שלא מוסכם יורד למטה.

אלי בן-דהן: אני לא רואה פה בעיה.

אלי בן-דהן: אם אלעזר מתעקש, זה ירד.

אורי מקלב: מה סדר הדיון פה?

אורי מקלב: מה קורה עם מה שלא מסכימים?

דוד רותם: מה שלא מסכימים יורד, כדי שנדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

אורי מקלב: אתה הולך לאשר בקריאה ראשונה גם מה שלא מסכימים?

דוד רותם: רק מה שמסכימים.

אלי בן-דהן: חס ושלום.

אלי בן-דהן: מה שלא מסכימים לא יהיה בחוק.

דוד רותם: מה שלא מסכימים יורד למטה ויידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: איך יכול להיות סעיף (2) בלי סעיף (1), שזה רק אחריות מנהלית?

אורי מקלב: יש פה סתירה מיניה וביה.

אורי מקלב: אתם עושים צחוק מהעבודה פה.

אורי מקלב: הוויכוחים שלכם הם ויכוחי סרק, כי זה באמת לא לעניין.

אורי מקלב: אתה לא יכול לא להסכים לזה ולהגיד: אני רק מנהלי.

אורי מקלב: או שאתה עושה חוק, או שאתה לא עושה חוק.

דוד רותם: אנחנו נדון בזה כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: אז בשביל מה אתה מכין לקריאה ראשונה, בשביל לצאת ידי חובה?

אורי מקלב: היום זה רק מנהלי?

אלי בן-דהן: לא.

אלי בן-דהן: ממש לא.

אורית סטרוק: סעיף (1) בכלל לא יהיה קיים?

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: אם המילה "מנהלית" נשארת, אנחנו לא יכולים להסכים לו.

אלי בן-דהן: כיוון שאלעזר מתעקש.

אברהם מיכאלי: הסכמת הממשלה היא שאלעזר יסכים?

אברהם מיכאלי: הממשלה צריכה להסכים.

אלעזר שטרן: להבדיל ממה שנאמר קודם, יהיה אפשר להצביע, ומקסימום את המילה "מנהלית" לשים בדברי ההסבר.

דוד רותם: נכון.

אלעזר שטרן: אוקיי.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלי בן-דהן: לא הבנתי.

הלשכה המשפטית: חבר הכנסת שטרן מציע שלא נוריד את הסעיף.

אלי בן-דהן: רק על המילה "מנהלית" אתה רוצה להצביע?

אלי בן-דהן: בבקשה.

אורית סטרוק: לא הבנתי מה עשיתם עם סעיף (ב)(1).

דוד רותם: הורדנו את המילה "מנהלית" למטה.

דוד רותם: נדון בה בהכנה.

אלי בן-דהן: זאת אומרת, תישאר האחריות לבתי הדין לגיור?

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: כי אחרת אין שום סבירות לחוק.

אורית סטרוק: אתה לא יכול להתחיל לספור מ-(2).

אלי בן-דהן: אני מסכים.

אורית סטרוק: בדברי ההסבר יהיה כתוב שאחריות פירושה אחריות מנהלית?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: תהיה אחריות לבתי הדין לגיור, ואנחנו נאמר שהשאלה אם מנהלית או לא תידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: מקובל עלי.

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים את המילה הסדרה או הספקה, כי זה לא שהם נותנים בפועל.

<רני נויבואר: הם נותנים מימון וכדומה.

אלי בן-דהן: צודקת.

אלי בן-דהן: המערך לא נותן מתן ממש.

הלשכה המשפטית: במקום המילה "מתן" יהיה "הסדרת".

דוד רותם: הסדרת שירותי מילה וטבילה.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: השאלה מי כותב על התעודה.

אברהם מיכאלי: מה זה סעיף 2(2)?

הלשכה המשפטית: בפקודת ההמרה יש שני סוגי תעודות.

הלשכה המשפטית: תעודה אחת היא תעודה שנותן ראש העדה הדתית, שנקראת לצורך העניין תעודה הדתית.

אלי בן-דהן: תקרא לה "מעשה בית דין".

הלשכה המשפטית: נקרא לה "מעשה בית דין" לצורך העניין.

הלשכה המשפטית: זו תעודה שהיא לפי סעיף 2(1).

הלשכה המשפטית: סעיף 2(2) היא תעודה שנקרא לה התעודה האזרחית, שבה כאשר אדם רוצה שהמדינה תכיר בהמרת הדת שלו, הוא לוקח את מעשה בית דין, שזו תעודה לפי סעיף 2(1), הולך אתה לממונה על המחוז, שזה פקיד של המדינה, ונרשם אצל הממונה על המחוז, ואותו ממונה על המחוז מוציא לו תעודה.

שולי מועלם-רפאלי: זה במשרד הפנים?

הלשכה המשפטית: אני חושב שהיום זה פקיד במשרד לשירותי דת.

אלי בן-דהן: היום זה פקיד אצלנו במשרד.

הלשכה המשפטית: הוא מנפיק לו תעודה שמכונה "תעודת המרה", שזו התעודה לפי סעיף 2(2).

הלשכה המשפטית: זה נקרא תעודה אזרחית.

אורי מקלב: סעיף (6) קיים היום או שזו תוספת?

אורי מקלב: היום הם מוסמכים בניהול רישום מסמכים?

אלי בן-דהן: כן.

אורי מקלב: איפה זה נמצא בשכר של העובדים בבתי הדין?

<איגי פז: לגבי דייני הגיור, זה נמצא בסוף החוק, של גמול לדייני גיור.

<איגי פז: דייני הגיור הם לא עובדים של מערך הגיור הממלכתי, הם דייני גיור.

<איגי פז: לגבי עובדים שהם עובדים רגילים אז אין צורך לקבוע את זה בחקיקה ראשית.

<איגי פז: זה מובן מאליו.

אורי מקלב: זה בסמכות שלהם?

<איגי פז: כן.

<איגי פז: זה גוף מנהלי, לא צריך לכתוב.

אורי מקלב: לגבי הדיינים, מי ישלם לדייני הגיור?

<איגי פז: תסתכל בסוף החוק.

<שמואל יסלזון: הדיינים הם עובדי משרד לכל דבר ועניין.

<שמואל יסלזון: הם לא בחוק הדיינים, הם עובדי משרד לכל דבר ועניין.

אורי מקלב: עובדים של מי הם?

<שמואל יסלזון: הם ימשיכו להיות עובדים של המשרד לשירותי דת.

אורי מקלב: זה רב עיר שמקבל.

אורי מקלב: אבל חוץ מרב עיר יש הרבה דיינים שהוא מוסיף.

<רני נויבואר: נכון.

<רני נויבואר: אבל הדיינים שם יקבלו גמול והחזרי הוצאות לחברי בית דין.

אורי מקלב: מי אחראי על זה?

<רני נויבואר: השר, לצורך העניין השר לשירותי דת, בהסכמת שר האוצר.

<רני נויבואר: זה המודל המקובל במקום שיש ועדות או קרנות או גופים.

אורי מקלב: זה נמצא בסעיף אחר?

<רני נויבואר: בסעיף 19(ג).

אלי בן-דהן: בסוף החוק.

אורי מקלב: בעצם מערך הגיור אחראי על השכר?

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: זה מה שמשלמים היום גם.

אורי מקלב: רב העיר לא יקבל תוספת?

אלי בן-דהן: רב העיר לא יקבל אגורה אחת נוספת.

אורי מקלב: והדיינים שמצטרפים אתו?

דוד רותם: גם לא.

דוד רותם: אם הם לא רוצים, שלא יצטרפו אתו.

אורי מקלב: לפי הסעיפים בחוק הוא יכול גם לצרף כאלה שאין להם.

<רני נויבואר: נכון, אז הם יקבלו גמול.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה שענתה לך רני.

<רני נויבואר: אם הם עובדי מדינה, עובדי רשות מקומית, מכהנים כרב עיר, המשמעות היא שהם גם ככה מקבלים שכר וזה חלק מהתפקיד.

<רני נויבואר: ככל שהתפקיד מוגדר.

<רני נויבואר: אבל אם זה אנשים אחרים, אז הם יקבלו מה שאיש ציבור מקבל במקום אחר.

<בתיה כהנא דרור: אבל לא כל הרבנים הם אנשי ציבור ויש להם משרה.

אלי בן-דהן: ביקשתי להוריד את הסעיף הזה, כיוון שאנחנו הוספנו שהוא יהיה בהתאם להנחיות ההלכתיות של הרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: כיוון שזה לא מופיע פה, הסעיף הזה ירד.

אורית סטרוק: מה זאת אומרת ירד?

אורית סטרוק: אז הוא לא יהיה אחראי?

אורית סטרוק: איפה הרציונל פה?

אלעזר שטרן: אם אתה רוצה להוסיף, אפשר לדון בזה בהמשך.

אלעזר שטרן: יש הסעיף הזה, ונדון אם זה יהיה בהתאם להנחיות או לא.

אלי בן-דהן: אם הוא לא פועל לפי ההנחיות של הרב הראשי, אז הוא פועל על-פי ההנחיות של עצמו, וזה מעקר את כל המבנה של החוק.

אלי בן-דהן: דיברנו על זה כמה פעמים.

אלעזר שטרן: לא, לא דיברנו על זה.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך על מה דיברנו.

אלי בן-דהן: דיברנו פה כמה פעמים, ודיברתי גם אתך.

אלי בן-דהן: אני רוצה שהדברים יובהרו, ראש מערך הגיור הוא הזרוע הארוכה של הרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: הוא זה שמנחה הלכתית את דייני הגיור, הוא זה שקובע את כל הפן ההלכתי של הגיור כלפי מטה.

אלי בן-דהן: ואם מעקרים מתוכו את הסעיף הזה, אז עיקרנו מתוכו את התפקיד המרכזי שלו.

אורית סטרוק: אבל אי-אפשר למחוק את הסעיף.

אלעזר שטרן: הרב אלי, אני מציע שתוסיף סעיף מתחת לסעיף (א), שראש מערך הגיור יונחה על-ידי הרב הראשי לישראל.

אלעזר שטרן: נשאיר את זה כך, ותוסיף את הסעיף הבא, ועל זה נדבר.

עליזה לביא: ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור.

אלעזר שטרן: תוסיף למטה.

דוד רותם: אני גם צריך משהו להעביר בחוק בקריאה ראשונה.

אלעזר שטרן: תראה כמה תפקידים יש פה.

דוד רותם: אם אני לא כותב שראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור בכפיפות לרבנות הראשית, לא כתבתי כלום.

אלעזר שטרן: מה שאתה אומר לי עכשיו, שמי שכתב את החוק הזה לא מבין והוא לא כתב כלום?

דוד רותם: הוא כתב בניגוד למה שהרב אלי מסכים.

אלעזר שטרן: זה בסדר, אבל עכשיו זה לא הדיון.

אלעזר שטרן: עכשיו לא הדיון בניגוד לעמדה של מי הוא כתב את זה.

אלעזר שטרן: עכשיו שאלת אם אתה בכלל יכול להעביר כך את החוק.

דוד רותם: אני לא יכול להעביר כך את החוק.

אלעזר שטרן: אז אתה אומר לי שמי שכתב את זה לא יודע מה הוא כתב.

דוד רותם: גם בקריאה ראשונה אי-אפשר להעביר חוק שלא כתוב פה כלום.

אלעזר שטרן: אבל למה לא כתוב בו כלום?

דוד רותם: ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור.

דוד רותם: אומר הרב אלי, שהוא דורש שיהיה כתוב שזה בכפיפות לרבנים הראשיים.

דוד רותם: אז אני אומר, בוא נכניס את זה ונכתוב שבהכנה לקריאה השנייה ולקריאה השלישית הכול ניתן לשינוי.

אורי מקלב: א

אורי מקלב: לעזר הציע שתעשה את זה סעיף נפרד, לא המשך.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: מה הרציונל בסעיף נפרד?

אלעזר שטרן: אני מציע לעשות סעיף אחד.

אלעזר שטרן: הדברים שהם לא מוסכמים, מוסכם שהם יורדים לדברי ההסבר והם יידונו לפני הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

שולי מועלם-רפאלי: ובקריאה הראשונה לא יבוא שהוא כפוף לרב הראשי?

שולי מועלם-רפאלי: אז אתה מעקר את הסעיף הזה ממציאותו.

אורי מקלב: במתכונת הזאת גם סעיף (א) לא יבוא.

אלי בן-דהן: זה מה שאמרתי.

אלי בן-דהן: נכון.

אורית סטרוק: אי-אפשר להוריד את סעיף (א).

הלשכה המשפטית: השאלה אם יש הבדל בין לכתוב את זה בסעיף נפרד או לא.

הלשכה המשפטית: זה לא הבדל כל כך גדול.

<שאול פרבר: אלעזר, למה אתה מוותר?

דוד רותם: למה אתה שואל?

דוד רותם: אל תשאל שאלות, לא באנו לשאול שאלות.

<שאול פרבר: אולי זו יותר שאלה לרב אלי.

<שאול פרבר: אם מה שנמצא בוויכוח יורד למטה לדברי ההסבר, אז מה פתאום אתה מכניס וטו עכשיו?

<שאול פרבר: שים את זה בדברי ההסבר, ואז נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

<שאול פרבר: טיב החוק זה לסמוך על רבני עיר.

<שאול פרבר: אם אנחנו סומכים על רבני עיר, אז סומכים עליהם.

אלי בן-דהן: אני לא מבין מה אתה רוצה.

<שאול פרבר: אני מבין את ההסתייגות שלך.

אלי בן-דהן: אז מה אתה רוצה?

אלי בן-דהן: אתה רוצה לרבע את המעגל?

<שאול פרבר: לא.

אלי בן-דהן: אז אל תיכנס.

<שאול פרבר: בדיוק כמו שמשרד המשפטים אמר לפני חמש דקות.

<שאול פרבר: יש ויכוח מהותי, אז שים את זה למטה.

דוד רותם: יש ויכוח מהותי שעליו אנחנו נחליט.

דוד רותם: זה הכול.

בן-שלמה: אני יו"ר הוועד של ההסתדרות הישראלית לקהילות האנוסים.

בן-שלמה: האנוסים הם צאצאים של היהודים שנרדפו באינקוויזיציה בפורטוגל ובספרד ובכל המדינות שהיו תחת שליטתם של הספרדים ושל הפורטוגלים.

בן-שלמה: אני בעל השכלה משפטית, ועליתי מברזיל.

בן-שלמה: ד"ר שולמית הלוי, שעבדה בצמוד לרב הראשי לשעבר שלמה עמר, קבעה במחקר שלה שעד היום חיים בברזיל 40,000 אנוסים שלא התבוללו עם הסביבה, שמתחתנים בינם לבין עצמם.

בן-שלמה: ההורים שלהם הם בני-דודים.

בן-שלמה: לפי פסק ההלכה שנקבע על-ידי הרב שלמה בן שמעון, הרשב"ש, לפני כ-500 שנה, כאשר התחילה האינקוויזיציה, כל האנוסים שמתחתנים בינם לבין עצמם, אפילו שנולדו בתוך הדת הנוצרית, כאשר אמם יהודייה, הם נחשבים ליהודים מלידה.

בן-שלמה: זאת אומרת, הרשב"ש קבע שאת אותם אנוסים יש להחזיר לחיק עם ישראל.

דוד רותם: זה לא קשור לחוק הזה.

בן-שלמה: אני מבקש שבהצעת החוק הזאת יהיה סעיף שייתן לרבני העיר גם לטפל בהליכי גיור וגם בהליכי תשובה ליהדות בנוגע לאנוסים.

עליזה לביא: כל זה היה נכון עד שקמה מדינת ישראל.

עליזה לביא: ברגע שקמה מדינת ישראל, ההלכה הפכה להיות קרדום פוליטי, וזאת התוצאה.

דוד רותם: תודה רבה לך.

דוד רותם: אני מוכרח לומר שהשימוש הציני שלך הוא ממש מדהים.

עליזה לביא: אבל אתה יודע שיש לנו הרבה מאוד בספרות השו"ת ואנחנו יודעים איך אפשר לפתור את הבעיות.

עליזה לביא: הלוואי שלא היינו צריכים את החוק הזה.

אברהם מיכאלי: יש לנו הרבה אדמו"ריות.

דוד רותם: יש לנו בשביל זה רבנים שהם יחליטו את מה פותרים ואת מה לא פותרים.

עליזה לביא: הבעיה שהם לא מחליטים, אדוני.

אברהם מיכאלי: אז צריך להחליף אותם.

אלעזר שטרן: אם הרב אלי רוצה כך, נוריד את סעיף (א).

אורית סטרוק: אתם לא יכולים להוריד סתם כך את הסעיף הזה.

אלעזר שטרן: זה יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: לאן אתה רוצה להוריד?

אלעזר שטרן: אני רוצה להיענות לבקשתו של הרב אלי.

דוד רותם: אם אתה רוצה להסכים למה שאומר הרב אלי, אתה צריך להסכים שיהיה כתוב:

דוד רותם: ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור בכפיפות לרבנים הראשיים.

דוד רותם: ובעניין המילים "בכפיפות לרבנים הראשיים" אנחנו נדון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלעזר שטרן: אסביר לך איפה הבעיה.

אלעזר שטרן: לי יש הרשימה שהרב אלי רוצה להוסיף, ויש על זה מחלוקת.

אלעזר שטרן: אז נכניס לחוק ונדבר בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: רק אם אתה רוצה.

דוד רותם: אם אתה לא רוצה, אני לא מכניס את זה.

אלעזר שטרן: זה מה שאני מבקש, שהסעיף הזה עכשיו לא ייכנס.

אורית סטרוק: איך אפשר לא לדבר על מה התפקיד שלו?

דוד רותם: הוא מדבר רק על 7(א).

אלי בן-דהן: אני לא יכול להכניס אותו.

אלי בן-דהן: זה מהותי.

אלי בן-דהן: יש לכם רעיון אחר?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: נכתוב את זה בדברי ההסבר, שהכפיפות לרבנים הראשיים תידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

הלשכה המשפטית: יש שלוש אפשרויות של פעולה.

הלשכה המשפטית: אפשרות אחת היא שסעיף 7(א) ירד לחלוטין.

הלשכה המשפטית: אפשרות שנייה היא לכתוב אותו כמו שהוא כתוב פה, ובדברי ההסבר לכתוב את ההסתייגות של הרב אלי.

הלשכה המשפטית: אפשרות שלישית היא הפוכה, לכתוב את הדברים ממה שהרב אלי אמר, ואת ההסתייגות של חבר הכנסת שטרן להוריד.

הלשכה המשפטית: אלה שלוש האופציות שעומדות בפני הוועדה.

בן-שלמה: יש לנו היום בעיה מאוד רצינית.

בן-שלמה: אני במקביל גם חבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית העולמית, ואני בקשר מתמיד עם העולים שמגיעים לארץ באמצעות הסוכנות היהודית.

בן-שלמה: לצערנו הרב הסוכנות, שפועלת כדין וכחוק בצורה טובה ביותר, נתקלת כיום בבעיות שקשורות לגיורים קונסרבטיביים ואורתודוקסים של רבנים מוכרים על-ידי הקהילות היהודיות בברזיל ובשאר אמריקה הלטינית.

בן-שלמה: מדובר על גיורים שהם לא מוסמכים לקיים, מכיוון שמדובר על גיורים פיקטיביים שבסוף מגיעים לארץ עולים שחוזרים לדת הקודמת, כלומר לנצרות.

בן-שלמה: אני מבקש שיכירו בגיורים אורתודוקסים וקונסרבטיביים.

דוד רותם: אני לא מתכוון להכניס פה שום סעיף כזה לחוק.

דוד רותם: יש רבנים שזו בעיה שלהם, שיפתרו את הבעיה.

בן-שלמה: מדינת ישראל אמורה להיות המרכז הלאומי של העם היהודי.

שולי מועלם-רפאלי: שהוא יהודי, לא שהוא גוי.

בן-שלמה: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: אם מקובל עליך שהוא יהודי, אז בוא נסכם שהגיור שלו יהיה גיור שמקובל על היהדות ולא על אחרים.

בן-שלמה: כל הגיורים צריכים להתקיים במדינת ישראל, מלבד הגיורים של בן או בת זוג של יהודי שנמצא בגולה.

בן-שלמה: אבל מי שאין לו בן או בת זוג יהודי ורוצה להתגייר, הוא חייב לבוא למדינת ישראל בתור מרכז לאומי של העם היהודי, וחשוב שלרבני העיר תהיה סמכות כזאת להעניק זכות לנתין זר להתגייר בישראל, ללא כל הבירוקרטיה הקיימת היום, כאשר אין חוק שמגן על זכותו של נוכרי להתגייר בארץ.

בן-שלמה: אני מבקש למנוע את התופעה הקיימת, שמדינת ישראל לא מתפקדת כמרכז לאומי של העם היהודי, שאין לה כללים משפטיים לאפשר לנוכרי להתגייר בה באופן חוקי, בלי צורך של ועדת חריגים, של משרד הפנים ומשרד הדתות.

בן-שלמה: כי לפי התורה הקדושה שלנו, כתוב בתורה לגר ולאזרח תורה אחת ומשפט אחד.

בן-שלמה: יש לנו בהלכה היהודית מהו גר תושב, מהו גר צדק ומהו אזרח, ואנחנו צריכים לדאוג שאותם כללים של היהדות יהיו שמורים בחקיקה הישראלית בתוך המדינה היהודית.

בן-שלמה: תודה רבה.

דוד רותם: מה החלטתם לגבי 7(א)?

דוד רותם: אנחנו נחליט דבר פשוט.

דוד רותם: כתוב "ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור".

דוד רותם: אנחנו נכתוב שבהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית יידון האם הוא עובד לפי הכוונת הרבנים הראשיים או לפי מה.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת "או לפי מה"?

שולי מועלם-רפאלי: יש פה אופציות אחרות?

דוד רותם: יעקובי רוצה שזה יהיה כפוף רק להסכמת נשיא בית הדין הרבני הגדול.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: אל תכניס עכשיו דברים שהוסכם שאין להם מקום.

שולי מועלם-רפאלי: הרב אלי אומר כפוף לרב הראשי, ואתה אומר או משהו אחר.

שולי מועלם-רפאלי: אז בוא תגיד מה זה המשהו האחר הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אין משהו אחר.

דוד רותם: יכול להיות שזה יהיה כפוף לאלעזר שטרן.

אלי בן-דהן: או לגלעד קריב.

גלעד קריב: אם יבקשו יפה, אשקול את זה.

אורי מקלב: אני מבין שהייתה פה הצעה של הרב בן-דהן, להמשיך זה כסעיף (א) בהנחייתו של הרב הראשי.

אורי מקלב: חבר הכנסת אלעזר שטרן מציע לא כהמשך, אלא כסעיף נוסף.

אורי מקלב: על זה יש הסכמה?

אלי בן-דהן: אם זה סעיף נפרד, אני מסכים.

דוד רותם: אלעזר, אתה רוצה שזה יהיה כתוב בסעיף נפרד?

אלעזר שטרן: אבל שהסעיף הנפרד ידון בזה.

דוד רותם: יהיה כתוב כך: ראש מערך הגיור יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור.

דוד רותם: ואז בסעיף (ב) נכתוב, כאשר אנחנו אומרים שזה יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית - - -

אורי מקלב: אם אתה עושה את ההתניה הזאת, אז גם סעיף (א) יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: הכול יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

שולי מועלם-רפאלי: אם ככה תוריד גם את (א), אומר לך מקלב.

דוד רותם: אני אולי אוריד גם את (א), כי בסופו של דבר אני צריך בקריאה ראשונה להעביר משהו.

שולי מועלם-רפאלי: אז תצרף את זה ונדון בזה לפני הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

דוד רותם: יהיה כתוב שראש מערך הדיון יפעל לביצוע תפקידי מערך הגיור.

דוד רותם: בסעיף (ב) יהיה כתוב שראש מערך הגיור יהיה כפוף לרב הראשי לישראל.

דוד רותם: וזה יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: כל הסעיף.

אלי בן-דהן: אז מה עשינו?

אורי מקלב: הרב בן-דהן לא הסכים לזה.

דוד רותם: הוא לא הסכים, אני יודע.

דוד רותם: להרבה דברים הוא לא הסכים.

אורי מקלב: אמרת שמה שלא מסכימים לא מכניסים.

דוד רותם: אני לא מכניס, אני רק לא מוכן להוריד את סעיף (א), כי אני צריך שיהיה משהו בחוק.

הלשכה המשפטית: אפשר להסתדר בלי סעיף (א) בקריאה רצופה של החוק, כי בסעיף 6(א) כתוב שבראש מערך הגיור עומד ראש מערך הגיור.

אלי בן-דהן: לכן אמרתי שאפשר את (א) להוריד, אם אין הסכמה.

אורי מקלב: אני מציע הצעת פשרה.

<יזהר הס: הרב מקלב, ברשותך.

<יזהר הס: אני מהתנועה המסורתית.

אורי מקלב: קוראים לי אורי מקלב.

אורי מקלב: לצורך העניין, שאף אחד לא יקרא לעצמו רב, אני גם מוריד את ה"רב".

<יזהר הס: כולם עשו downgrading לרב קריב, אז הרשיתי לעצמי לעשות לך upgrading.

<יזהר הס: אני רוצה לפנות אליך, אדוני יושב-ראש הוועדה, וגם אליך, חברי הכנסת שטרן ולביא.

<יזהר הס: אני חושש ממצב של מדרון חלקלק שאנחנו עומדים בו כעת, משום שהנוכחים הנפקדים סביב השולחן הזה, שאנחנו אומנם במידה מסוימת מייצגים אותם, אבל באמת רק במידה מסוימת, זה יהדות העולם שתקרא היטב את החוק שיעבור בקריאה ראשונה.

<יזהר הס: ואם החוק שיעבור בקריאה ראשונה הוא כזה שהיכולת שלכם לעשות בו איזשהו מקצה שיפורים שלא יותיר את המיליונים מחוץ לגדר בתחושה או בפועל, אז אנחנו נמצא את עצמנו במצב שהיינו בו כאשר חבר הכנסת רותם ניסה לפני שנה ושנתיים ושלוש להעביר את החוק.

<יזהר הס: חבר הכנסת שטרן, אני חושש שאנחנו על ספו של המצב הזה.

<יזהר הס: תראה כמה דברים אנחנו משאירים מעל ומתחת לגדר, לפני הסעיף או למעלה, שגם הדברים שהם למעלה הם כאלה שלא תוכל אחר כך להגן עליהם ולשנות אותם.

דוד רותם: יש לנו סיכומים פרוצדוראליים שבהם אנחנו ננקוט, וזה אחד הסיכומים, שכל מה שלא מוסכם יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

<יזהר הס: אבל קריאה שנייה וקריאה שלישית יכולה לעבור ביום אחד.

דוד רותם: הכול יכול לעבור.

דוד רותם: גם השיגעונות של חבר הכנסת רותם יכולים להיכנס לחוק הזה בשלב מסוים.

<יזהר הס: על זה בוכה הנביא.

דוד רותם: מי זה הנביא, אתה?

דוד רותם: תמשיך לבכות.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, יש לי הרגשה שיש כאן קביעות ואמצעי לחץ מאסיביים, גם לחץ על חברי כנסת.

אורי מקלב: אני לא יודע למי זה מכוון.

דוד רותם: הכול מכוון אלי.

אורי מקלב: לא יכול להיות.

אורי מקלב: ישבתי בהרבה חוקים בוועדה הזאת, ואני לא זוכר סיטואציה כמו שאני רואה פה מתחילת הדיון בנושא הזה.

אורי מקלב: זה באמת נכון שבחלק הזה הייתם צריכים לשבת קודם, ואז אתם חשופים ללחץ, לאמירות ולעוד דברים כאלה.

דוד רותם: יש פה בעיה מאוד פשוטה.

דוד רותם: החוק הזה היה צריך להיות מלכתחילה מוסכם על אלעזר ועל הרב אלי בן-דהן.

דוד רותם: אבל מכיוון שהם לא הגיעו להסכמות - - -

אברהם מיכאלי: אז למה מקיימים דיון?

אברהם מיכאלי: מישהו לוחץ עליך?

דוד רותם: מקיימים דיון כי אני מחר הולך להצביע.

אברהם מיכאלי: אם אין הסכמות, על מה?

אורי מקלב: זה דיון מיוחד שמתקיים בימי ראשון, זה לא דיון סטנדרטי, אנשים ביטלו דברים אחרים כדי להיות בדיון הזה.

אורי מקלב: אמירות השקפתיות, מה אני חושב, תאמין לי שיש לי גם מה להגיד.

אורי מקלב: אני לא אמרתי את זה, אלא צללתי ישר לתוך הסעיפים של החוק כי זה דיון מקצועי ולא דיון עקרוני ואקדמאי והשקפתי.

אורי מקלב: לכן אני מבקש ממך שבניהול הדיון תן רשות דיבור אם יש התייחסות לסעיף עצמו, אבל לא לדברים שעלולים להיות.

אורי מקלב: אני מאחל לשני הצדדים בהצלחה, שאף אחד לא יסכים וזאת דעתי לגבי כל החוק הזה.

אורי מקלב: אבל אם הוויכוח שלכם הוא לגבי הסמכות של הרב הראשי, צריך להעביר אותו לסעיף 6, לא לסעיף 7.

אורי מקלב: השאלה מה זה ראש מערך הגיור.

אורי מקלב: האם זה מישהו אחד?

אורי מקלב: שם יכול להיות שתהיה פחות בעיה למציע, ואולי שם תשימו את זה כסעיף נפרד.

אורי מקלב: זה גם מתאים שזה יהיה סעיף נפרד שם, זה נותן הסבר.

אורי מקלב: ההסבר הזה לא חייב להיות דווקא בראש מערך הגיור.

אורי מקלב: ראש מערך הגיור הוא חלק ממערך הגיור.

אורי מקלב: אם אתם רוצים לו סמכות, הסמכות היא בסעיף 6.

אורי מקלב: זו דעתי הלא מקצועית.

אלי בן-דהן: אתה אומר שסעיף (ב) של סעיף 6 יהפוך ל-(ג), וסעיף 6(ב) יהיה: מערך הגיור יפעל בהתאם להנחיות הרב הראשי לישראל.

אורי מקלב: כן.

דוד רותם: לזה אלעזר שטרן לא מוכן.

אלי בן-דהן: אם הוא היה מוכן, היינו פותרים את זה.

אלעזר שטרן: אם אתם רוצים להביא את זה לדיונים אחר כך, בסדר.

אלעזר שטרן: עם כל הכבוד לרב מקלב, אני מכיר את החברים שלנו מיהדות התורה ומש"ס, שכל פעם שמשהו מתרחש בוועדות הכנסת, לא משנה איפה, אף פעם לא היה דבר כזה, לא בכספים, רק פתאום עכשיו.

אברהם מיכאלי: נכון, אף פעם לא היה כזה דבר.

אורי מקלב: אתה לא שומע את זה ממני.

אלעזר שטרן: לא אמרתי ממך רק.

אורי מקלב: יש כאן אנשים שנמצאים פה ויודו לי שאני צודק.

אורית סטרוק: אלעזר, בשונה מחבר הכנסת מקלב, מעניין אותי מאוד לדעת, מכיוון שאני שומעת שוב ושוב את נציגי הרפורמים והקונסרבטיבים, אם מבחינתך הצעת החוק הזאת נועדה לקדם את האינטרסים של שתי התנועות האלה.

אלעזר שטרן: לא.

אברהם מיכאלי: מה לא? כן.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך בדיוק מה, ואני לא רוצה להגיד לך על מי זה מוסכם.

אלעזר שטרן: הצעת החוק הזאת לא תפגע במה שהם השיגו עד עכשיו.

אורית סטרוק: יש לך עניין שזה לא יפגע ביכולות שלהם?

אלעזר שטרן: יש לי עניין.

אורית סטרוק: ולקדם את היכולות שלהם?

אלעזר שטרן: גם לי יש עניין שזה לא יפגע.

אלעזר שטרן: יש לי עניין אישי אפילו, אם את רוצה ככה, שזה לא יפגע.

אלעזר שטרן: אני חושב שסוג של התנהלות שלנו לאורך הרבה מאוד שנים מול האוכלוסיות האלה גרמה לנו בשורה התחתונה הרבה מאוד נזק.

אורית סטרוק: אם אתה יכול להסביר מה הדברים שהם השיגו עד עכשיו.

אלעזר שטרן: פעם אחרת.

אלעזר שטרן: הרב מקלב ביקש שלא נדון פה על תפיסות עולם אלא על החוק, ואני נענה לבקשה הזאת.

דוד רותם: אתה צודק.

אלי בן-דהן: אנחנו מורידים את 7(א)?

אלעזר שטרן: כן.

דוד רותם: אתה רוצה שאני אוריד את 7(א)?

אלי בן-דהן: כן.

דוד רותם: הורדנו את 7(א).

עליזה לביא: אדוני, אני מבקשת להוסיף סעיף (3): או שהוא בעל מומחיות וידע בתחום הגיור, או עוסק בתחום מעל חמש שנים.

עליזה לביא: מה שקורה כרגע, שלפי שני הסעיפים הללו, (1) ו-(2), ראש מערך הגיור יכול להיות רק גבר.

עליזה לביא: אני מזכירה לך, סגן השר הרב אלי בן-דהן, שבשאילתה שהגשתי לך לפני כמה זמן בכנסת ישראל, אתה תיארת את תפקיד ראש מערך הדיור כטכנוקרטי בלבד.

עליזה לביא: זה היה ב-11 בדצמבר לפני שנה.

עליזה לביא: שאלתי אותך: אדוני, האם גם אישה יכולה להיות בתפקיד הזה?

עליזה לביא: ואמרת: בוודאי שכן, גברתי, כן, זאת עמדתי.

דוד רותם: זה כתוב בסעיף (ג): ראש מערך הגיור יתמנה בידי הממשלה בהתאם להוראות סעיף 23 לחוק שירות המדינה, לפי המלצת ועדה לאיתור ראש מערך הגיור.

<בתיה כהנא דרור: היום עולה לוועדת שרים הצעת חוק, גם של הבית היהודי.

דוד רותם: שכנראה לא תעבור.

<בתיה כהנא דרור: בעזרת ה', נקווה שכן.

<בתיה כהנא דרור: וגם של גילה גמליאל, שמדברת על תיקון חוק הדיינים, שמנכ"ל בתי הדין הרבניים יכול להיות לא רק דיין.

<בתיה כהנא דרור: וזה בדיוק התיקון שנדרש גם במקום הזה, כיוון שזה יפתח את הפתח למשרות ניהוליות.

עליזה לביא: גם שם הרב אלי בן-דהן אמר שאין צורך.

<בתיה כהנא דרור: משרות ניהוליות גם לנשים, כיוון שהדיינים הם גברים.

אלעזר שטרן: זה לא סעיף 8?

אלי בן-דהן: ודאי.

עליזה לביא: אני מבקשת להוסיף את סעיף 3 לסעיף 7(7)(3), שבו לא נחליט שרק גברים יכולים לשמש בתפקיד הזה.

דוד רותם: מה את רוצה לכתוב?

דוד רותם: תגידי את הנוסח.

עליזה לביא: "או שהוא בעל מומחיות וידע בתחום הגיור, או עוסק בתחום מעל חמש שנים".

דוד רותם: נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: זה צריך להיות "ו" ולא "או".

אלי בן-דהן: תשובתי הייתה לשאילתה בזמנו, שהנציבות לא קיבלה את עמדתי, כידוע לך.

דוד רותם: אנחנו נכין את זה ונכניס את זה ונדון בזה כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: בכל הצעה של כל חבר כנסת זה יהיה כך, או רק בהסכמה על דברים בין המציע לרב אלי בן-דהן?

דוד רותם: לא, כל הצעה של חבר כנסת.

אורי מקלב: הבנתי.

אורי מקלב: אם למשל במקרה הזה חבר הכנסת אלעזר שטרן לא מסכים להוספה הזאת של חברת הכנסת לביא, וגם הרב אלי בן-דהן לא מסכים.

דוד רותם: אם שניהם לא מסכימים, אז זה לא יידון.

אורי מקלב: אז אני גם יכול להוסיף עכשיו דברים.

דוד רותם: אתה יכול להוסיף מה שאתה רוצה, ואנחנו נדון בזה כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: לא יקרה כלום.

עליזה לביא: אלעזר, למה אתה לא עוזר לי?

אלעזר שטרן: אני עוזר לך.

אלעזר שטרן: כל הדברים שנאמרו פה עד עכשיו, חלקם מאוד רציניים, ילכו לדיון אמיתי.

עליזה לביא: אני מפחדת שהסעיפים (1) ו-(2) יעברו.

אלעזר שטרן: הם יעברו דיון רציני.

אלעזר שטרן: אני מבקש להבהיר שאף אחד מאתנו, לא הרב אלי ולא אני, התכוונו שמה שעובר לדיון בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית זה אומר שמעבירים אותה כאילו.

דוד רותם: לא מעבירים שום דבר.

דוד רותם: נדון בזה.

אלי בן-דהן: אני אומר בגלוי.

אלי בן-דהן: להפך, אם לא נגיע להסכמה בין קריאה ראשונה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית החוק לא יעבור.

אלי בן-דהן: אתה יודע את זה לבד.

אלי בן-דהן: שלא יהיו שום ספקות בעניין, לאף אחד.

<בת-שבע שרמן-שני: אין שום סיבה שלא תגיעו להסכמה בנוגע לסעיף הזה, כיוון שזה סעיף שאתם תומכים בו בגופים אחרים.

<בת-שבע שרמן-שני: אני לא רואה למה דווקא בבית הדין הזה שיש 70% מתגיירים - - -

אלעזר שטרן: שולי תעשה את העבודה אצלי בבית, ויכול להיות שבאמת את צודקת.

<בתיה כהנא דרור: אבל היא כבר עשתה.

<בתיה כהנא דרור: הרי הרב אלי תמך בזה.

דוד רותם: סליחה, אין ויכוחים פה עכשיו.

אברהם מיכאלי: אני רוצה להוסיף פה את התיקון של עו"ד יעקובי, שהמינוי הזה הוא בכפוף לשר לשירותי הדת ובהסכמת נשיא בית הדין הרבני הגדול.

דוד רותם: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: אתה עושה צחוק, דודו?

אברהם מיכאלי: מה זה פה?

אברהם מיכאלי: אנחנו מרמים את כולם?

דוד רותם: נדון בהערה של יעקובי בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: סגן השר הרב אלי בן-דהן, אתה מוותר על הבקשה הזאת שזה יהיה בכפוף להסכמתך?

אלי בן-דהן: את הדברים שקיימים היום, אני בא למצות אותם בחוק.

אלי בן-דהן: איך היום מתמנה ראש מערך הגיור?

אלי בן-דהן: על-ידי ועדת איתור שעומד בראשה הרב הראשי לישראל, לא אני.

אלי בן-דהן: הוא יושב-ראש ועדת האיתור.

אברהם מיכאלי: היושב-ראש אומר לא לדון בזה היום.

דוד רותם: יש החלטת ממשלה בעניין.

אלי בן-דהן: יש החלטת ממשלה שקבעה את הרכב ועדת האיתור לראש מערך הגיור.

אלי בן-דהן: עומד בראשה הרב הראשי לישראל.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להוסיף הצעה, שלפחות שניים מחברי הוועדה יהיו שתיים.

עליזה לביא: זה בסעיף הבא.

שולי מועלם-רפאלי: הגענו ל-(ג), מתחילים לדבר על ועדת האיתור, אז בואו נכניס את זה גם.

אלי בן-דהן: יש אישה אחת היום.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה שזה גם יהיה בדיונים לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית, שאם יש חמישה חברים בוועדה, אז שתיים יהיו נשים.

הלשכה המשפטית: בנוסח הנוכחי אין התייחסות להרכב.

שולי מועלם-רפאלי: לכן אני רוצה שנוסיף את זה.

עליזה לביא: אז אני מבקשת שמחצית תהיינה נשים, לא שתיים.

אלי בן-דהן: יש חמישה חברים, איך מחצית?

עליזה לביא: אז שיהיו שלוש נשים.

דוד רותם: 60% יהיו נשים.

עליזה לביא: לפי הנוסח זה לא חמישה.

עליזה לביא: איפה אני לומדת שזה חמישה?

שולי מועלם-רפאלי: לפי החלטת הממשלה.

עליזה לביא: החלטת ממשלה יכולה להשתנות.

עליזה לביא: אני רוצה חצי נשים.

עליזה לביא: למה להגביל לשתיים?

דוד רותם: את צודקת, עליזה.

דוד רותם: אנחנו נכניס את זה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

עליזה לביא: תודה, אדוני.

עליזה לביא: סוף-סוף אמרת לי שאני צודקת.

עליזה לביא: כבר שנה אני בכנסת.

אורי מקלב: איפה ההגדרה של ועדת האיתור?

אורי מקלב: האם לא צריך גם בחוק לקבוע את ועדת האיתור?

הלשכה המשפטית: לא חייבים.

אלי בן-דהן: הכנסנו את ועדת האיתור לדיין, אז למה לא לראש מערך הגיור?

<רני נויבואר: אנחנו בעיקרון חושבים שוועדות איתור שמוקמות, מוקמות לפי סעיף 23.

<רני נויבואר: זה הרי היה בנוסח בגלגולים הקודמים ואנחנו ביקשנו שזה יהיה כתוב לפי סעיף 23 לחוק שירות המדינה, שכך מתמנות ועדות איתור, בהתאם להחלטות ממשלה.

אורי מקלב: ראש מערך הגיור היום מתמנה על-ידי הממשלה, כי לא היה חוק, אז לא הייתה אפשרות אחרת.

אלי בן-דהן: בכל מקרה קודם כל צריך ועדת איתור.

אורי מקלב: אם אנחנו היום עושים חוק, באופן טבעי, כמו בחוקים אחרים, גם בעניין הזה.

אורי מקלב: אתה יכול להגיד שלא מסכימים, אז לא מסכימים.

אורי מקלב: אבל מכיוון שאין הסכמה שזה צריך להיות בהנחיה, אז גם בנושא הזה צריך אמינות.

אורי מקלב: מה פתאום שראש מערך הגיור יהיה בידי הממשלה?

אורי מקלב: ראש מערך הגיור באופן טבעי צריך להתמנות על-ידי השר בהסכמת נשיא בית הדין הגדול.

דוד רותם: לכן ההערה של יעקובי תידון כשנכין את החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורי מקלב: אני רוצה שזה יהפוך להערה של הרב בן-דהן.

אלי בן-דהן: אני מסכים.

אורי מקלב: אני לא יודע איפה יעקובי בכלל.

אורי מקלב: הוא נמצא פה?

אלי בן-דהן: לא, הוא לא פה.

אורי מקלב: יש מישהו במקומו?

אברהם מיכאלי: לא.

אברהם מיכאלי: איך זה יכול להיות?

שולי מועלם-רפאלי: הוא העביר את כל ההערות שלו בפעמים קודמות.

שולי מועלם-רפאלי: בכל הדיונים עד היום הוא ישב פה.

אלעזר שטרן: הוא ידע על הפגישה הזאת, אל תדאג.

בן-שלמה: אני רוצה להוסיף עוד כמה מילים.

דוד רותם: אתה לא יכול להוסיף יותר מילים, כי אנחנו לא נדון בהערות שלך.

בן-שלמה: אז יש לי הערה אחרת.

בן-שלמה: כאשר אנחנו מדברים על עדה דתית יהודית, אנחנו מתכוונים ללאום היהודי.

בן-שלמה: הלאום היהודי צריך לחדש את מעמדו כלאום מדינתי ממלכתי, ששייך למדינת ישראל.

דוד רותם: אמרת את זה כבר שלוש פעמים היום.

בן-שלמה: אני רוצה שהדברים יהיו מובנים.

בן-שלמה: הקשר הלאומי לעם היהודי צריך לעבור דרך הקשר האזרחי למדינת ישראל.

דוד רותם: אוקיי.

<רני נויבואר: מאחר שאנחנו מבינים שזה נדחה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אנחנו נביא עמדה מגובשת, ואם הנציבות צריכה להיות אנחנו נביא אותה.

<רני נויבואר: הם ירצו להתייחס להרכב ועדת האיתור.

שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם תביאו עמדה ביחס לשאלה האם ראש מערך הגיור יתמנה על-ידי השר לשירותי דת.

<רני נויבואר: אנחנו נפנה לנציבות ונגיד מה הכוונה לכאן או לכאן.

<רני נויבואר: אני מניחה שבסוף זאת תהיה פשרה, שהרב הראשי יהיה יו"ר הוועדה ויהיו שם שלוש נשים.

<רני נויבואר: לכן לצורך העניין נתכונן גם לזה וגם לזה.

אלי בן-דהן: יש גבול, אל תגזימו.

<בת-שבע שרמן-שני: מותר 70% נשים מתגיירות, לא 70% נשים.

אברהם מיכאלי: רני, קחי בחשבון שאם תביאו המלצות כאלה, יחילו את זה על כל ועדות האיתור בכל משרדי הממשלה.

<רני נויבואר: נכון.

<רני נויבואר: לכן יש כאן קושי בקביעת הרכב ועדת איתור בהצעת חוק.

אברהם מיכאלי: לא לעבוד תחת לחצים זמניים.

אורי מקלב: אז אי-אפשר להגדיר בחוק הזה את ועדת האיתור כדי למנוע?

<איגי פז: בשביל ליצור גמישות בהרכב של הוועדה עדיף לא לקבוע את זה.

<רני נויבואר: כרגע זה עובד כמו שצריך.

דוד רותם: מצוין.

דוד רותם: אל תקבעו כלום.

<איגי פז: בפסקאות (2) ו-(3) סעיף קטן (א) הוא מיותר לכאורה, כי כבר כתוב ב-(1) שאדם הכשיר להתמנות לדיין הוא יכול להיות.

<שמואל יסלזון: רק אחד מאלה.

<שמואל יסלזון: בהגדרת רב עיר אתה רוצה רב עיר שבהכשרתו הוא או דיין או בעל כושר לדיינות.

<איגי פז: אבל בכל מקרה הוא נכנס בפסקה (1).

אלי בן-דהן: אבל כאן הם רוצים לבוא תחת כובע של רב יישוב, לא מתוך הכובע של דיין.

<איגי פז: אבל בכל מקרה הוא כשיר להתמנות.

אלי בן-דהן: אני מסביר לך את הרציונל.

שולי מועלם-רפאלי: אלעזר, אם מישהו הוא כבר דיין לפי חוק הדיינים, אז הוא לא צריך?

אלעזר שטרן: אין דיון, הוא לא צריך כלום.

שולי מועלם-רפאלי: ואם הוא רב עיר אז הוא צריך או להיות דיין או לעבור את הבחינה?

שולי מועלם-רפאלי: רבני עיר הם לא דיינים?

אלעזר שטרן: יש כאלה שכן ויש כאלה שלא.

שולי מועלם-רפאלי: כי כל הדיינים הם רבני עיר.

אלי בן-דהן: הם בעלי כשירות לכהן, הם לא רבני עיר.

שולי מועלם-רפאלי: כל הדיינים הם בעלי כשירות לכהן כרב עיר.

אורי מקלב: אדוני המציע, הפורמולה של החוק הזה, הוא חוק שעבר פעם שהכין יושב-ראש הוועדה.

אורי מקלב: לא עשית הרבה שינויים.

אורי מקלב: אני רק רוצה להזכיר לך שבחוק של חבר הכנסת דוד רותם, שהיה בהצעה טרומית, אולי אפילו גם אצלך, התחלת לפי חוק הרבנות לישראל, סעיף 7.

אורי מקלב: שם היה מדובר על שני רבנים אזוריים.

אלעזר שטרן: אני לא זוכר דבר כזה.

אורי מקלב: בוודאי.

אלי בן-דהן: הייתה הפניה לחוק הרבנות הראשית.

אורי מקלב: שם דיברנו על שני רבנים אזוריים, לא סתם רבני יישוב.

אורי מקלב: דיברנו על שמונה רבני יישוב גדולים.

אורי מקלב: בהצעה עכשיו אנחנו מדברים על כולם.

אורי מקלב: אנחנו לא מגבילים אף אחד.

אורי מקלב: כל רב קיבוץ כזה או אחר ביישוב הכי קטן, בעיקרון הוא יכול להיות ראוי להתמנות כדיין גיור.

אורי מקלב: זה דבר אחד.

אורי מקלב: דבר שני, אנחנו מדברים גם על בחינה בכתב.

אורי מקלב: אני רוצה להזכיר את מה שאמר עו"ד יעקובי.

אורי מקלב: גם בעבר, כמו עד היום, חייבת להיות גם בחינה בעל-פה.

אורי מקלב: מה שאתם מבקשים, שצריכה להיות תוספת רק של גיור ומילה, זו תוספת קטנה מאוד.

אורי מקלב: אין כאן לא כשרות בהלכות דיינים, לא בהלכות עדות, שזה צריך להיות הבסיס המרכזי.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מקלב, הדברים האלה נשמעו.

אלעזר שטרן: הדברים האלה נעשו בקשה מפורשת וסיכום מפורש עם הראשון לציון בנוכחותי, בנוכחות שני הרבנים הראשיים, ולכן אני מציע שלא נרחיב פה בנושא של בחינה בעל-פה.

אלעזר שטרן: זה לא יוסיף כבוד ליהדות.

אורי מקלב: אני רוצה שהדבר הזה יבוא לדיון.

אורי מקלב: אני לא מאמין שיש על זה הסכמה.

אורי מקלב: קשה לי להאמין.

אלעזר שטרן: יש לך ספק אם מה שאני אומר הוא נכון?

אורי מקלב: לא אמרתי שאתה אומר דבר לא נכון, אמרתי שקשה לי להאמין.

אלעזר שטרן: הוא גם כתב לי את זה בכתב יד, אם אתה רוצה שאלך עוד קצת.

אורי מקלב: אמרת שמותר לעשות נסיגה.

אלעזר שטרן: אתה נסוג בשביל הרב הראשי?

אורי מקלב: אז אפשר לסגת.

אורי מקלב: יכול להיות.

אורי מקלב: אבל אני בכל אופן מחדד את זה ורוצה להוסיף את הדבר הזה.

אורי מקלב: סיכמנו שלא מדברים פה על דברים עקרוניים, אבל במהות של דיין גיור – יש בחינות לרב עיר.

אורי מקלב: איפה נשמע דבר כזה שאחד שעבר בחינות לרב עיר יכול להיות דיין בעוד דברים אחרים שהוא לא נבחן עליהם?

אלי בן-דהן: הוא צריך להיות כשיר לדיין, לא דיין.

אורי מקלב: אבל הוא לא חייב להיות.

<בת-שבע שרמן-שני: גם הרבנים הראשיים הם לא דיינים.

אורי מקלב: אבל הוא לא עובר שום מבחן בעניין הזה.

אורי מקלב: הוא לא קיבל שום הסמכה בעניין הזה.

אורי מקלב: בדברים מהותיים בתהליך של הגיור הוא לא עובר לא מבחן בכתב ולא בעל-פה.

אורי מקלב: אני מציע להוריד את הגיור והמילה, שלא לחשוב שאנחנו מקדישים טיפה קטנה לעניין הזה ואנחנו יוצאים ידי חובה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל הוא הולך להיות דיין גיור.

שולי מועלם-רפאלי: אז הוא מציע פה שהבחינה תהיה בנושא גיור, למה אתה אומר שמשהו קטן?

אורי מקלב: אבל הוא צריך להיות דיין.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת אורי מקלב, כדי שלא תגרור אותי למבחנים, אילו מבחנים עברו רבנים שאתה רוצה לתת להם פה הרבה יותר כוח, אני מבקש ממך לעצור פה ולהמשיך הלאה.

אורי מקלב: אתה יודע שאני לא נמצא כאן על התקן של הרבנות הראשית, אני נמצא כאן על תקן אחר.

אורי מקלב: אני לא מסכים לא לזה ולא לזה.

אורי מקלב: אבל הרי בסופו של דבר הוא לומד הלכות גרות, אבל הוא הולך להיות דיין, הוא לא הולך רק לגייר.

אורי מקלב: ומה זה דינים של דיין הוא יודע?

שולי מועלם-רפאלי: דיין גיור זה משהו מובחן.

אורי מקלב: מאה אחוז, לא ביקשתי שהוא ילמד את ההלכות של דיינים.

אורי מקלב: אבל בחלק הזה הוא דיין, הוא יושב בהגדרה של דיין, של בית-דין.

אורי מקלב: אז הוא כן צריך ללמוד הלכות דיינים.

אלעזר שטרן: הרב אורי, אתה גילית דעתך קודם שהחוק הזה בכל מקרה לא טוב לך, לא מה שהרב אלי ולא מה שאני אגיד.

אלעזר שטרן: לטובת כבודה של היהדות באמת, אל תמשוך אותי להגיד אילו בחינות עברו הרבנים הראשיים היום וכמה שניהם דיינים.

אלעזר שטרן: יותר טוב לשנינו ולעולם התורה בכלל שלא נמשוך את הדיון הזה.

אלעזר שטרן: אם המטרה היא למשוך זמן, אני מקווה שהיושב-ראש ימנע את הדבר הזה.

דוד רותם: אף אחד לא ימשוך פה זמן.

דוד רותם: אני אגמור היום את הדיון.

אורי מקלב: אני באמצע רשות הדיבור, לא בשביל למשוך את הזמן.

אורי מקלב: זכותו של חבר כנסת להגיד את מה שהוא אומר.

אורי מקלב: אני ביקשתי שתתמקדו במשהו בחוק ולא בדברים אחרים, ואני חושב שעד עכשיו מה שאמרתי מאוד ממוקד, לגבי הבחינות שאתם דורשים מאותם דייני גיור.

אורי מקלב: לדרוש מהם רק הלכות גיור ומילה בלי לדרוש מהם הלכות דיינים והלכות עדות, שאתה אומר שיש לזה הסכמה של הרב הראשי, קשה לי להאמין.

אורי מקלב: ואם זה בכתב, אז נראה את זה.

אורי מקלב: אבל אני משקף את מה שאמר עו"ד יעקובי.

אורי מקלב: אתה יודע שעד היום כל דייני הגיור – נשיא בית הדין הגדול מינה אותם.

אורי מקלב: אלה לא היו סתם דיינים, אלה היו דיינים שנשיא בית הדין הגדול הוא זה שמינה אותם.

אורי מקלב: אני גם מדבר על סעיף (3)(ב).

אורי מקלב: מה זה כשיר להתמנות לרב עיר?

אורי מקלב: מספיק שיש לו כשירות, אפילו לא מינה.

אורי מקלב: אתה מדבר על אחד שיש לו כושר של רב יישוב, רב אזורי.

אורי מקלב: בסעיף (ב) כתוב: כשיר להתמנות לרב עיר ועבר בחינה בכתב.

אורי מקלב: זאת אומרת, זו התוספת?

דוד רותם: כן.

אורי מקלב: יש לו רק כשירות?

אלי בן-דהן: הכוונה בסעיף הזה היא כזאת.

אלי בן-דהן: יש רבני מושבים שהם מבחינת היכולת של הכשירות הם הרבה יותר מרבני עיר, אבל הם לא רצו.

אלי בן-דהן: לדוגמה, הרב ישראלי עליו השלום, כל כולו היה רב של היישוב הקטן כפר הרוא"ה.

אלי בן-דהן: זה הכול.

אלי בן-דהן: אבל כל אחד ידע שהוא אחד מגדולי ישראל.

אלי בן-דהן: ועובדה שכאשר רצו למנות אותו לבית הדין הגדול, הוא מונה לא כדיין לבית הדין האזורי, הוא היחיד שמונה ישירות לבית הדין הרבני הגדול.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך סוד, שיש רבנים אחרים שאני לא אגיד את שמם, שהם רבנים במקומות אחרים, שהם לא ראויים להיות גדולי ישראל.

אורי מקלב: הם יכולים במקסימום להיות רב יישוב, ולא סתם רק רבני יישוב קטן.

אורי מקלב: אז לבוא ולהגיד שאתה מביא דוגמה מהרב ישראלי – את גדלותו ידענו.

אלעזר שטרן: אל תגיד שמות, כי אני לא רציתי להגיד.

אורי מקלב: לא אמרתי שמות ולא אמרתי שום דבר.

אורי מקלב: דרך אגב, אבי למד הרבה שנים בכפר הרוא"ה, הוא בוגר של ישיבת כפר הרוא"ה והיה גם ר"מ שם.

אורי מקלב: אז לא לקחת את כל הזכויות.

אורי מקלב: לכן עם כל הכבוד, זה שהוא עבר את המבחן זה עוד לא עושה כשירות.

אורי מקלב: גם אם אתה לוקח רב עיר שהיא עיר ואם בישראל ואתה לוקח רב קיבוץ, יש הבדל גדול גם בכשירות.

אורי מקלב: בסעיף (4), אדם שהוסמך לרבנות על-ידי הרבנות הראשית לישראל.

אורי מקלב: אתה מדבר על מישהו שעבר בחינות, יכול להיות בחור ישיבה מישיבת "חברון" שעבר בחינה לרבנות, והוא כבר יכול להיות דיין?

אורי מקלב: אני לא מבין.

אלי בן-דהן: היה כתוב כאן "יורה יורה".

אלי בן-דהן: אני לא יודע למה נמחקו המילים.

דוד רותם: הוא גם צריך לעבור בחינה.

אורי מקלב: איזו בחינה?

אורי מקלב: הוא לא מכהן כרב יישוב.

אלי בן-דהן: למה נמחקו המילים "יורה יורה"?

אלעזר שטרן: אמרו שיש עם זה בעיה.

אלי בן-דהן: מי אמר?

אלי בן-דהן: יש סמיכה לרבנות שנקראת "יורה יורה".

אלי בן-דהן: בנוסח הקודם כתבתנו: אדם שהוסמך לרבנות תעודת "יורה-יורה" על-ידי הרבנות הראשית לישראל ועבר בחינה.

אלעזר שטרן: איזו עוד הסמכה יכולה להיות?

אלי בן-דהן: אם אין "יורה יורה" אין הסמכה.

אלעזר שטרן: אז זה כלול.

אלי בן-דהן: לא סתם כתבתנו את זה.

אלי בן-דהן: למה זה נמחק?

אלי בן-דהן: מי מחק את זה?

<בת-שבע שרמן-שני: השינוי היה עוד בהגדרה.

<בת-שבע שרמן-שני: פה זה תוספות על ההגדרה שהיה רב עיר, עכשיו שינית את זה כרב מקומי, ביטלת את ההגדרה.

אלי בן-דהן: אנחנו כבר ב-(4).

<בת-שבע שרמן-שני: אני יודעת.

<בת-שבע שרמן-שני: לכן אני אומרת שזה בנוסף למה שהיה בעבר בהגדרה כרב עיר.

אלעזר שטרן: תוסיף את זה לדיון בינינו.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה, הרב אלי.

אורי מקלב: לפי זה, לא צריך לא את סעיף (2) ולא את סעיף (3).

אורי מקלב: סעיף (4) כולל הכול.

אורי מקלב: למה אנחנו צריכים לעשות את זה בכאילו, שיש לנו רב עיר ורב אזורי?

אורי מקלב: אם סעיף (4) הוא כשיר, אז כולם כשירים כבר.

אורי מקלב: אז קל וחומר בן בנו של קל וחומר בן בנו של קל וחומר.

אורי מקלב: למה אנחנו צריכים פירוט של כולם, להתחיל מהכבד אל הקל?

אורי מקלב: נכתוב את סעיף (4).

אלי בן-דהן: יש הבדל גדול אם מתוך ההרכב רק אחד הוא כזה ושניים הם אחרים, או אם השלושה הם בדרגה הזאת.

אורי מקלב: איפה כתוב מה שאתה אומר?

אלי בן-דהן: האמן לי, זה ניסיון החיים שלי.

אלי בן-דהן: אתה יודע לבד שבכל ההיסטוריה של הרבנות בכל העולם כולו, בעולם הרבנות בקהילות ישראל מי שקבע את הרכב בית הדין היה ראש ההרכב.

אלי בן-דהן: זאת אומרת, ההרכב נקבע על פיו.

אלי בן-דהן: אף אחד מאתנו לא יזכור מי ישב בבית הדין של החת"ם סופר ומי ישב בבית הדין של רבי עקיבא איגר, כי באמת זה לא היה חשוב.

אלי בן-דהן: כי ברגע שרבי עקיבא איגר ישב בראש ההרכב, אז שני האחרים – זה עולם אחר לגמרי.

אלי בן-דהן: לכן מה שאתה מצפה עכשיו שכל השלושה יהיו כאלה, אני לא יכול להסכים לזה.

אלי בן-דהן: זה ממש לא נכון.

אלי בן-דהן: יש פה היררכיה.

אלי בן-דהן: אדם יכול להיות שלישי ולא יכול להיות ראשון ושני.

אורי מקלב: אבל רב קיבוץ יכול למנות לו שני רבנים ששניהם יכולים להיכלל בסעיף (4).

אורי מקלב: זאת נראית לך סיטואציה נכונה?

הלשכה המשפטית: אבל בהמשך הם כותבים הרכבים שונים, שכתוב שם שהוא יכול להיות רק אחד מהם.

הלשכה המשפטית: אנחנו נראה בהמשך.

שולי מועלם-רפאלי: יש שאלה בעניין דיין גיור.

הלשכה המשפטית: או דיין גיור או מי שכשיר להתמנות לפי חוק הדיינים.

הלשכה המשפטית: זאת אומרת, אחד מהם חייב להיות כך.

אורי מקלב: בסיכומו של דבר, אני לא ראיתי הסכמה של הדבר הזה, אני גם לא מאמין שיש הסכמה.

אורי מקלב: אתה מביא דוגמה מהחת"ם סופר, תראה לאן זה יכול להגיע.

דוד רותם: יש לי פה הנכדה של החת"ם סופר, מנהלת הוועדה, זה מספיק.

אורי מקלב: התייחסתי למה שהיא בעצמה אמרה.

דוד רותם: הרב רוזן, בבקשה.

<ישראל רוזן: מניסיון מכס הדיינות, לגבי הידע והבחינות.

<ישראל רוזן: אין כל משמעות להלכות גיור.

<ישראל רוזן: מה שכתוב שצריך לעבור פה זו משוכה קטנה מאוד.

<ישראל רוזן: שני סעיפים ב"שולחן ערוך", שרובם על ענייני עבדים, זה לא רלוונטי.

<ישראל רוזן: אפשר לדרוש את זה, בסדר, אבל זה לא אומר כלום.

<ישראל רוזן: הלכות מילה זה לא רלוונטי בכלל.

<ישראל רוזן: הדיינים לא עוסקים במילה.

<ישראל רוזן: מילה מלים מוהלים מוסמכים ומביאים תעודה שהוא נימול, זה הכול.

<ישראל רוזן: אלא אם כן רוצים להכביר דרישות, אפשר, אבל לאו דווקא ההלכות האלה.

עליזה לביא: אבל הם כן עוסקים בטבילה.

<שמואל יסלזון: גם נוכחים במילה.

<ישראל רוזן: גם הלכות דיינות ועדים לא רלוונטי בכלל, כי לא מדובר כאן בהקשר של סכסוך בין שני צדדים.

<ישראל רוזן: כל המושג של הלכות עדות זה שיש שני צדדים.

<ישראל רוזן: כל זה לא רלוונטי.

<ישראל רוזן: בתי-דין מקבלים נשים וגויים להעיד ולהמליץ.

<ישראל רוזן: כל זה לא רלוונטי.

<ישראל רוזן: מה שכן רלוונטי זה הסמכות האישית של האדם.

<ישראל רוזן: לכן אם מדובר ברב עיר או ברב בעל בחינות לכושר רבנות או מה שיאמרו, זה בסדר.

<ישראל רוזן: אני בעד שיבטא סמכותיות כלשהי, כדי שגיוריו יתקבלו.

<ישראל רוזן: אבל הבחינות הספציפיות שמוזכרות פה זה אנכרוניזם.

<ישראל רוזן: אפשר לכתוב את זה, אפשר לכתוב כל מיני דברים אחרים.

<ישראל רוזן: כל דייני הגיור בעולם בחו"ל בכל הדורות לא היו דווקא בקיאים בדבר הזה.

<ישראל רוזן: אלה היו רבני קהילות שהייתה להם סמכות כרב קהילה, כרב עיר, כרב נכבד.

<ישראל רוזן: אני חושב שאלה שישבו אצל החת"ם סופר לא בדיוק נבחנו על העניינים הללו.

<ישראל רוזן: כך שאפשר לכתוב, אבל מי שחי את המציאות בפועל, כל הרלוונטיות הזאת של הידע הספציפי היא לא לעניין, אלא רק אם רוצים דרגת סמכות.

<בת-שבע שרמן-שני: אבל אלה תנאים נוספים על ההגדרה של רב עיר, מרב עיר לרב מקומי.

<ישראל רוזן: אני רוצה לומר מילה אחרונה בעניין, שכבר אמרתי בדיון קודם.

<ישראל רוזן: לדעתי מי שפחות מרב עיר בפועל הוא לא סמכותי כלפי כולי עלמא, ולכן זה מוזיל את העניין של הגיורים וזה לא לטובת המתגיירים.

<ישראל רוזן: אולי זה מוזיל שזה כביכול יותר רחב, יכולים לגייר אלף אנשים, אבל זה לא יוביל את המתגיירים, כי הם ידעו שפה יש משהו מדי בזול.

<ישראל רוזן: אפשר להסתפק ברב עיר, כי אנחנו מדברים על משהו שצריך להיות סמכותי כלפי כל העם היהודי לתפוצותיו.

<ישראל רוזן: לכן כל הדיבורים האלה בעיני הם לא תורמים לעניין והם מיותרים.

דוד רותם: תודה רבה.

אורי מקלב: אני רוצה לתקן, בדקתי את עצמי פעם נוספת.

אורי מקלב: שלא יישמע שלא יכול להיות, אבל אמר הרב רוזן, רב עיר בעל סמכות.

אורי מקלב: את הסמכות הזאת אנחנו נותנים גם לרב קיבוץ, גם לרב יישוב קטן, שהוא יכול להקים בית-דין.

אורי מקלב: זו המשמעות של החוק.

אורי מקלב: אתה מסכים לזה או לא?

אורי מקלב: אתה מדבר על סמכות.

דוד רותם: הוא לא מסכים לזה.

דוד רותם: הוא לא מצביע בינתיים.

<ישראל רוזן: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

<ישראל רוזן: אני מסכים שראוי לתת משהו שיהיה סמכותי.

דוד רותם: אתה רוצה שהוא גם יצביע?

אורי מקלב: אני מדבר כבר על אחרים.

אורי מקלב: הרב רוזן הוא לא סמכותית הלכתית שלי, אבל יש לו משהו משותף עם חלק מחברי הוועדה פה.

<ישראל רוזן: אני כאן כפעיל גיור.

אורי מקלב: לאחיו יש סמכות עלי.

אורי מקלב: אבל מה אני יכול לעשות?

שולי מועלם-רפאלי: אתה מציע שכל מי שישב בהרכבי גיור יהיו רק רבני ערים, חבר הכנסת מקלב?

אורי מקלב: בוודאי, מינימום.

שולי מועלם-רפאלי: מה זה מינימום?

שולי מועלם-רפאלי: מה יש אחרי זה?

שולי מועלם-רפאלי: מקסימום זה הרב הראשי.

אורי מקלב: אני בעד דיינים.

<ישראל רוזן: זו ההערה של יעקובי.

<ישראל רוזן: אני תומך בהערה של יעקובי.

אורי מקלב: תראי עד איפה זה מגיע, רב יישוב ורב קיבוץ שלוקח אתו מישהו לא מוסמך.

אורי מקלב: תשמעי עד איפה זה מגיע, אחד פלוס שניים.

אורי מקלב: זה מבצע כזה, אחד פלוס שניים.

<בת-שבע שרמן-שני: יש לי הערה ניסוחית שאולי תפתור את הבעיה.

<בת-שבע שרמן-שני: בנוסח הקודם הייתה הגדרה של רב עיר, וזה כולל גם בחינות לפי החוק.

<בת-שבע שרמן-שני: רב עיר הוא אחד שעבר את הבחינות, מה שהרב בן-דהן מתכוון אליהן, בחינות "יורה יורה", ואליהן מוספים פה עוד שתי אפשרויות, שהוא גם רב עיר וגם או כך או כך.

<בת-שבע שרמן-שני: ברגע ששיניתם בהגדרות וקראתם לזה רב מקומי, בעצם הותרתם לקונה בהגדרה של רב עיר.

<בת-שבע שרמן-שני: יצרת את זה בדיון הקודם בזה ששינית את ההגדרה.

דוד רותם: טוב.

שולי מועלם-רפאלי: אבל גם רב יישוב או רב אזורי הוא - - -

אורי מקלב: הוא מוסמך אבל לא משמש.

אורי מקלב: הרב רוזן מדבר על סמכות.

<ישראל רוזן: יכולים להיות שני דייני גיור קרובים זה לזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני לוקחת את הרב יעקב אריאל, שהיה הרב של כפר מימון, שלכל הדעות זה יישוב קטן מאוד.

שולי מועלם-רפאלי: בעיניך אנשים כמוהו הם לא בעלי סמכות?

שולי מועלם-רפאלי: כי כן יש להם כושר לכהן כרבני עיר.

שולי מועלם-רפאלי: יש לי קושי עם הדבר.

<בת-שבע שרמן-שני: זה בנוסף, הוא גם רב עיר וגם עבר את הבחינות.

שולי מועלם-רפאלי: מצוין.

שולי מועלם-רפאלי: אם הוא דיין או רב עיר, מצוין.

אורי מקלב: הוא רב מוסמך.

אורי מקלב: בוורסיה הראשונה דיברת רק על שני רבנים ראשיים של ערים גדולות, ודיברת על שמונה יישובים גדולים.

דוד רותם: בחוק שלי כל אחד יכול.

הלשכה המשפטית: הייתה הערה של משרד המשפטים, שגם בפסקה (2) וגם בפסקה (3) להוריד את (א), כי זה מיותר.

הלשכה המשפטית: כי ממילא רב עיר שכשיר להתמנות כדיין הוא נכנס לחלופה של פסקה (1).

דוד רותם: טוב.

אורית סטרוק: יש פה הרבה דברים מיותרים.

אורית סטרוק: כל פסקה (3).

אורית סטרוק: מספיק להגיד שרב יישוב שהוא כשיר להיות רב עיר, אז זה כבר חוזר ל-(2), להגדרות של רב עיר.

הלשכה המשפטית: לא.

הלשכה המשפטית: רב עיר לפי (2) זה רב עיר שמכהן בפועל.

הלשכה המשפטית: כשאומרים את המילה רב עיר, הכוונה שהוא נמצא בתפקיד, הוא מכהן בפועל.

אורית סטרוק: אם היית מכניס את כל זה לפרק ההגדרות, היית חוסך את כל הבלגאן הזה.

אורי מקלב: רב עיר, רב יישוב ורב אזורי.

אורי מקלב: מה זה קשור?

אורי מקלב: זה אותו דבר, אותו נוסח.

הלשכה המשפטית: ההערה הניסוחית של משרד המשפטים מקובלת על כולם?

דוד רותם: טוב.

אורי מקלב: אז איפה אתה כן משאיר את זה?

הלשכה המשפטית: בפסקה (1), זו אחת החלופות, זה יישאר, ובפסקה (2) ובפסקה (3) נוריד את פסקאות (א) בשתיהן.

אורי מקלב: אני מציע שב-(3) תוסיף רב עיר, רב יישוב או רב אזורי.

אורי מקלב: זה אותו דבר.

הלשכה המשפטית: כי יש להם תנאי כשירות קצת שונים.

<בת-שבע שרמן-שני: אפשר לכתוב רב מקומי.

הלשכה המשפטית: אי-אפשר לכתוב רב מקומי, כי הם רצו שיהיו הבדלים בתנאי הכשירות בין רב עיר לרב יישוב.

הלשכה המשפטית: רב עיר צריך רק שהוא יעבור את הבחינה, לעומת זאת רב יישוב או רב אזורי צריך שני תנאים, גם שהוא יעבור את הבחינה וגם שתהיה לי כשירות לרב עיר.

הלשכה המשפטית: לכן אי-אפשר לכתוב את זה כהגדרה אחת.

אלי בן-דהן: יש הערה של משרד המשפטים, מי שעבר עבירה.

אלי בן-דהן: רני, איך אפשר לדעת אם אדם עבר עבירה אם הוא לא הורשע?

<רני נויבואר: אנחנו מבקשים לבחון את זה עד קריאה שנייה וקריאה שלישית, אם זה מקובל על הוועדה.

<רני נויבואר: כי זה נראה לנו קצת שאם הוגש כתב אישום נגד אדם בסיטואציה שבה הוא לקח כסף ממישהו על מנת לגייר אותו, אז אחר כך הוא עוד ישב בבית-דין לגיור.

<רני נויבואר: אנחנו ננסה להביא נוסח.

אלי בן-דהן: לא צריך להגזים ולחשוד עד כדי כך.

<רני נויבואר: חס ושלום, חס ושלום.

<רני נויבואר: אמרתי פעמיים, זה בסדר.

אלעזר שטרן: נצחק שלא יחשבו שבאמת חס ושלום.

אורי מקלב: בהגדרות אתם לא צריכים לכתוב מה זה כשירות לדיין גיור ומה זה דיין גיור?

הלשכה המשפטית: בהגדרות כתבנו.

אלי בן-דהן: אין בעיה.

אלעזר שטרן: הרב אלי, כדאי שתמצאו את הפתרון לדעתי.

<רני נויבואר: אנחנו נביא נוסח.

דוד רותם: זה בעצם המצב גם היום.

עליזה לביא: אבל בדיוק כמו שאמרנו בסעיף הקודם, ובלבד שמחצית מחברי ועדת האיתור תהיינה נשים.

דוד רותם: בסדר.

שולי מועלם-רפאלי: אותה הערה, כל פעם כשיופיע ועדת איתור.

אלי בן-דהן: זה לא יהיה עכשיו בחוק.

אלי בן-דהן: זה יהיה בדיון לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

דוד רותם: הערת את זה פעם אחת, לא צריך כל סעיף להעלות את זה.

עליזה לביא: אחרי זה אתה יודע מה קורה.

עליזה לביא: אם אתה לא אומר את זה כל סעיף, אז אנחנו אחרי זה צריכות למצוא את עצמנו שוב לבד.

אברהם מיכאלי: מה עם מועצת הרבנות הראשית?

דוד רותם: אני לא מבין איך זה שבמועצת הרבנות הראשית אין עדיין נשים.

אלי בן-דהן: לא נעים להגיד, אבל בעניין זה יעקובי הודה שהוא טועה.

אלי בן-דהן: מועצת הרבנות לא ממנה.

אלי בן-דהן: אין לה מינויים.

אלי בן-דהן: מינוי ממנה הממשלה, ממנה שר.

אלי בן-דהן: מועצת הרבנות היא לא גוף שממנה אנשים.

אלי בן-דהן: זו טעות, וכבר דיברתי אתו על כך.

אלי בן-דהן: שלא תהיינה אי הבנות, בעיני הרב יעקובי הוא משפטן ממדרגה ראשונה.

דוד רותם: טוב.

אורי מקלב: אני צריך לדעת למען ההיסטוריה ולמען המינויים.

אורי מקלב: עם כל הכבוד לממשלה, שהיא תמנה את הדיינים האלה, הרי גם שופטים הממשלה ממנה.

אלי בן-דהן: הנשיא ממנה, בהתאם להמלצה של ועדה.

אורי מקלב: אז צריך גם כן שנשיא בית הדין יקבע את הדברים האלה.

אלי בן-דהן: זה לא תפקיד שיפוטי.

אורי מקלב: מה שהיה עד היום זה בגלל שלא היה חוק ולא יכולת להוציא מכרזים.

אורי מקלב: לכן היה מינוי ממשלתי.

שולי מועלם-רפאלי: אז אם כבר, תדבק בעמדתך מקודם, ושהשר לשירותי דת ימנה בהמלצת ועדת האיתור.

שולי מועלם-רפאלי: אי-אפשר בכל סעיף לבחור ממנה אחר.

אורי מקלב: השר לענייני דת הוא גם איש פוליטי בסופו של דבר.

אלי בן-דהן: אני לא רוצה שהשר ימנה.

אלי בן-דהן: לכן הדרך הנכונה היא ועדת האיתור, שעומד בראשה הרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: זה לא בריא שהשר ימנה, לא צריך לערב פה עניינים פוליטיים.

אורי מקלב: לכן לא העליתי את השר.

אורי מקלב: לכן נשיא בתי הדין צריך למנות את זה.

אלי בן-דהן: הנשיא לא ממנה.

אלי בן-דהן: רב ראשי לא ממנה אנשים.

אורי מקלב: לפי המלצת ועדת האיתור.

אלי בן-דהן: זה לא הולך ככה.

אורי מקלב: היום יש דיין אחד שהתמנה לבית הדין ולא עבר דרך נשיא בתי הדין?

אלי בן-דהן: לא.

אלי בן-דהן: גם לא יהיה להבא.

דוד רותם: לפי סגן השר בן-דהן, גם לא יהיה להבא.

אורי מקלב: הפוך.

אורי מקלב: לא היה דיין אחד שלא התמנה לפי אלה שהיו נשיאי בתי הדין.

אלי בן-דהן: רק לפני כמה שנים מונו 12 דיינים חדשים, שכולם מונו בדרך הזאת של ועדת איתור.

אורי מקלב: אבל כולם עברו דרך נשיא בתי הדין.

אלי בן-דהן: הוא היה ראש ועדת האיתור.

הלשכה המשפטית: חבר הכנסת מקלב, המצב היום לפי סעיף 23 לחוק שירות המדינה, מינויים, הוא שהממשלה ממנה, וזה עובר דרך ועדת האיתור, שבראשה עומד נשיא בית הדין הרבני הגדול.

הלשכה המשפטית: הנשיא לא ממנה אותם, הוא ראש ועדת האיתור.

הלשכה המשפטית: גם היום המצב הוא שהממשלה ממנה.

אלי בן-דהן: זה סעיף שאני רוצה להוריד.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: מה אתה אומר?

אלעזר שטרן: נדון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורית סטרוק: זה יורד מהחוק כרגע?

דוד רותם: לא יורד מהחוק.

דוד רותם: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

דוד רותם: אני לא מוריד את זה בקריאה ראשונה.

אלי בן-דהן: למה?

דוד רותם: אני משאיר את זה, ואני אומר שהסעיף הזה יידון כשנכין את זה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: אין דבר כזה, מה פתאום?

דוד רותם: מה פתאום?

אורית סטרוק: זה לא מה שסוכם.

דוד רותם: זה מה שסוכם אצלי.

אורי מקלב: אתה גם כאן יכול להשתמש בטענה שהשתמשת קודם, שבלי זה אין חוק.

אלעזר שטרן: מה הבעיה עם הסעיף?

אלי בן-דהן: יש לי בעיה עם זה.

אלי בן-דהן: אני רוצה להוריד את זה כרגע.

<אלעד קפלן: הוא יהיה כשיר בראש הרכב אבל לא להיות דיין גיור?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: כדי להיות דיין גיור, צריך למנות אותו לדיין גיור.

אלעזר שטרן: מה שהרב אלי רוצה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: תוריד.

<שמואל יסלזון: גם ב-11 זה רב מקומי לפי סעיף 8, נכון?

דוד רותם: כן.

אורי מקלב: לא כתוב פה.

אורי מקלב: זה יכול להיות גם בלי הסמכה לרב עיר לפי זה.

<שמואל יסלזון: צריך להוסיף את זה, לפי סעיף 8.

<רני נויבואר: זה לא לפי סעיף 8, זה לפי ההגדרה.

דוד רותם: טוב.

הלשכה המשפטית: למרות שמבחינת המבנה של החוק, אם מורידים את סעיף 10 יש קצת בעיה עם סעיף 11.

דוד רותם: לא מורידים את סעיף 10, משאירים אותו.

שולי מועלם-רפאלי: הרגע אלעזר אמר שהוא מסכים למה שהרב אלי רוצה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אלעזר הסכים שזה ירד.

דוד רותם: אלעזר הסכים שזה ירד, אני לא מסכים שזה ירד, כי אני צריך את הסעיף הזה לחוק.

אלי בן-דהן: למה?

אורי מקלב: זו תוספת לחוק.

דוד רותם: אנחנו יכולים להשאיר את זה, וכשנגיע לקריאה שנייה ולקריאה שלישית נדון בזה.

אורית סטרוק: אבל זה לא מה שאנחנו הסכמנו.

אורית סטרוק: לא הסכמנו להצביע על סעיפים שהם במחלוקת.

אלי בן-דהן: אני לא הורדתי את זה סתם.

אלי בן-דהן: למה אתה צריך את זה?

דוד רותם: כי החוק צריך להיראות איכשהו.

אלי בן-דהן: הוא ייראה.

אברהם מיכאלי: החוק הזה נראה צ'וקו-מוקו גם ככה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, זה סעיף שאנחנו לא מסכימים עליו.

דוד רותם: אז נוריד את סעיף 10.

דוד רותם: זה יידון בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

אורי מקלב: דיברו על כך שסעיף 11 חייב להיות מתואם עם סעיף 8, כי בסעיף 8 כתוב שצריכה להיות הסמכה לרב עיר.

אורי מקלב: כאן אתה לא מבקש ממנו שום דבר.

דוד רותם: ב-11 נאמר "רב מקומי כמשמעותו בחוק זה".

<רני נויבואר: אולי צריך לתקן את ההגדרה של "רב מקומי", שזה מישהו שמתקיימים בו כל אחד מאלה.

<רני נויבואר: סעיף 8.

אברהם מיכאלי: בסעיף 11, מי הממנה את המותב?

אברהם מיכאלי: הוא יגיש בקשה, אבל מי קובע בסוף את המותב?

אורית סטרוק: מי שמאשר זה ראש מערך הגיור.

הלשכה המשפטית: סעיף 12(ב) מתייחס לשאלה של מי קובע את המותב.

הלשכה המשפטית: קודם כל יש הקמת המותב, קביעת המותב, ואז יש ההרכב שלו.

אברהם מיכאלי: זה לא הקמה, זה הגשת בקשה.

הלשכה המשפטית: קביעה במובן של הקמה.

הלשכה המשפטית: אולי יותר נכון לכתוב הקמה.

אברהם מיכאלי: הוא יכול לבקש א' או ב', אבל מי אמור לקבוע בסוף?

אלי בן-דהן: כתוב ב-(ג): מצא ראש מערך הגיור כי המותב המוצע תואם את הוראות פרק זה, יאשר ראש מערך הגיור את הקמת המותב.

אברהם מיכאלי: בעצם ראש מערך הגיור הוא זה שקובע את המותב?

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: הוא מאשר, לא קובע.

אלעזר שטרן: אם הוא עומד בקריטריונים שהוגדרו עד עכשיו.

<אלעד קפלן: אני מבקש להעיר הערה לסעיף (ג).

<אלעד קפלן: כתבתם פה: "מצא ראש מערך הגיור כי המותב המוצע תואם את הוראות פרק זה".

<אלעד קפלן: בין הוראות פרק זה קבעתם בסעיף 19(ב) שראש מערך הגיור יקבע את סדרי הדין של בתי הדין לגיור, והוא רשאי לקבוע את כללי האתיקה.

<אלעד קפלן: כלומר, הוראות פרק זה הם דברים שראש מערך הגיור עצמו קובע.

<אלעד קפלן: חלקם הוא עצמו קובע.

<אלעד קפלן: הוא קובע מה הן ההגדרות של הוראות פרק זה, אז הוא קובע אם לאשר.

<אלעד קפלן: אז בעצם נתתם לו סמכות לבטל הרכבים, להקים הרכבים, לאשר הרכבים.

אלי בן-דהן: מה זה קשור?

<אלעד קפלן: זו סמכות רחבה מאוד לראש מערך הגיור.

אלי בן-דהן: מה קשור כללי האתיקה לעניין הזה?

<אלעד קפלן: יש פה גם סדרי הדין.

<אלעד קפלן: הוא קובע את סדרי הדין.

<אלעד קפלן: על בסיס סדרי הדין שהם לפי הוראות פרק זה, ראש מערך הגיור יכול להחליט אם הוא מאשר הקמת הרכב או לא מאשר.

<אלעד קפלן: אני לא יודע מה כלול בסדרי הדין.

<אלעד קפלן: אבל בפועל זה נותן סמכות רחבה מאוד לראש מערך הגיור לאשר הרכב על בסיס הערות שהוא עצמו קובע.

אורית סטרוק: מה זו עמותת "עתים"?

<אלעד קפלן: זו עמותה שמסייעת לאנשים בקשיים שונים מול הממסד הדתי ושירותי הדת.

<אלעד קפלן: אנחנו מטפלים באלפי פניות מדי שנה, בין השאר בתחום הגיור.

אורית סטרוק: זו עמותה של רפורמים או קונסרבטיבים?

<אלעד קפלן: לא, זו עמותה שמסייעת לכולם, וזו עמותה שעובדיה הם אורתודוקסים.

אלעזר שטרן: תעשי "גוגל", תיהני מזה, אני חושב.

<רני נויבואר: לפי הנוסח, נראה לי שאלעזר היועץ המשפטי יכול להסכים אתי.

<רני נויבואר: לא כתוב "הוראות לפי פרק זה", ויכול להיות שזה צריך להיות.

<רני נויבואר: כרגע מדובר על החוק.

<רני נויבואר: אבל לדעתי קביעת המותבים נעשתה ממילא בחוק, ממילא אי-אפשר לקבוע משהו בסדרי הדין שגובר על החוק, ולכן לצורך העניין מה שהוא צריך לבדוק זה את הבדיקה שהמותבים נקבעו.

אלי בן-דהן: נכון.

<אלעד קפלן: אז צריך להגדיר בדיוק מה הוא בודק.

<רני נויבואר: אני לא יודעת אם זה נכון שזה צריך להישאר כך, אבל כרגע זה הוראות החוק.

אלעזר שטרן: אם יהיה פה שינוי, תגידו לנו לקראת הכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

<רני נויבואר: אבל לדעתנו סדרי הדין לא נועדו לומר - - -

אלי בן-דהן: בוודאי שלא.

אלי בן-דהן: סדרי הדין גם לא יכולים לחלוק על החוק.

<רני נויבואר: נכון.

<רני נויבואר: יש חוק, יש היררכיה.

אלי בן-דהן: החוק גובר על סדרי הדין.

הלשכה המשפטית: בעקבות ההערה של חבר הכנסת מיכאלי, אני מציע לשנות את הכותרת של השוליים, שיהיה כתוב "הקמת מותבים", כדי שיהיה יותר ברור.

אברהם מיכאלי: אני עדיין לא מבין מהסעיף מי זה שנותן את הגושפנקא הסופית להקמת המותב.

הלשכה המשפטית: ראש מערך הגיור.

אברהם מיכאלי: לפי מה שאני מדבר כרגע, לא.

אלי בן-דהן: לא, זה בסדר.

אלי בן-דהן: סעיף קטן (ב) יורד.

אלי בן-דהן: יש לנו ויכוח כרגע עם הרב הראשי מי יהיה.

הלשכה המשפטית: אם כך, אז גם הפסקה שאחריה, מה שמסומן פה (ד) בטעות וצריך להיות (ג).

הלשכה המשפטית: גם היא יורדת.

אלי בן-דהן: גם (ג) יורדת, נכון.

אלי בן-דהן: סעיף (ה) זה (ד), ומבחינתי הוא יכול להישאר.

אלי בן-דהן: האם לא צריך את ההגדרה של רב אוגדה ומעלה, מה שפעם היה?

<משה לאופר: אני מבקש שיובהר פה, גם אזרחים ששירתו בעבר כרבנים צבאיים.

<משה לאופר: כי רוב האנשים שעוסקים בבית-דין לגיור הצבאי הם אנשי מילואים.

אלי בן-דהן: אם כתוב רבנים צבאיים זה רק בפועל?

<משה לאופר: לפי מה שכתוב בחוק כרגע, כן.

<משה לאופר: לכן שווה שיובהר שגם אזרחים ששירתו בעבר כרבנים צבאיים.

<משה לאופר: זה עיקר הכוח שלנו.

שולי מועלם-רפאלי: רבנים צבאיים במילואים.

אלי בן-דהן: מכהנים או בדימוס.

אלעזר שטרן: מכהנים, מילואים או בדימוס.

אלעזר שטרן: אלה שלוש הגדרות.

<משה לאופר: לא כולם במעמד של מילואים.

אלי בן-דהן: יכול להיות רב צבאי שהוא לא במילואים והוא בדימוס?

אלעזר שטרן: כן, יש.

אלעזר שטרן: בצבא בשנים האחרונות נכנס הדימוס.

<ישראל רוזן: למה לא דיין גיור נוסף?

<ישראל רוזן: זה מסבך את העניינים לדעתי מבחינת זמינות.

<ישראל רוזן: שני רבנים צבאיים זו אופציה.

<ישראל רוזן: למה לא שיהיה שני דייני גיור ורב צבאי אחד?

אלי בן-דהן: לי אין בעיה עם זה.

אלי בן-דהן: יש לך בעיה עם זה, לאופר?

<משה לאופר: תלוי בכוח-אדם שלנו.

אלעזר שטרן: הוא יבחר, אז הוא לא צריך.

אלי בן-דהן: אתה מכניס רבנים צבאיים או בדימוס?

הלשכה המשפטית: כן, מכהנים במילואים או בדימוס.

אברהם מיכאלי: מה עם ההערה של יעקובי?

אברהם מיכאלי: מה סיכמת עם הרבנות הראשית בעניין הזה?

אלי בן-דהן: סיכמנו שכרגע ההגדרה של סעיף (ב) זה המצב הקיים היום.

אלי בן-דהן: אנחנו לא באים לשנות מציאות שקיימת היום.

<איגי פז: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף ניגוד עניינים, שזה סעיף כללי שאומר שדיין גיור לא ישב בהרכב אם יש חשש שהוא יהיה במצב של ניגוד עניינים.

<איגי פז: זה בעניין המותבים.

<איגי פז: הנוסח המוצע הוא: "דיין גיור לא ישב בהרכב אם הוא עלול להימצא במישרין או בעקיפין במצב של ניגוד עניינים בשל עניין אישי או בשל סיבה אחרת".

אלעזר שטרן: אני חושב שזה ממילא.

<ישראל רוזן: זה לא ככה.

<ישראל רוזן: אם זה מישהו מהקהילה שלו, אז יגידו שזה ניגוד עניינים.

<ישראל רוזן: מה זה ניגוד עניינים?

שולי מועלם-רפאלי: יש הגדרה בחוק מה זה ניגוד עניינים.

<ישראל רוזן: בגיור ניגוד העניינים היחיד זה יכול להיות אם הוא רוצה לגייר את הכלה שלו או את הגיסה שלו.

<ישראל רוזן: אבל ניגוד עניינים כללי זה אם הוא מכיר אותו או שהוא בקהילה שלו.

<ישראל רוזן: רוב הגיורים הם כאלה.

<ישראל רוזן: בחו"ל בוודאי.

אלעזר שטרן: נשמע מה זה ניגוד עניינים.

<רני נויבואר: ניגוד עניינים זה בוודאי המקרה הראשון שאותו ציינת.

<רני נויבואר: זה מצב שבו אדם עושה בשל סיבה אישית, כגון שהוא מגייר את כלתו.

אלעזר שטרן: זה לא בתוך כללי האתיקה שקובע ראש מערך הגיור.

<ישראל רוזן: בוודאי שלא.

<ישראל רוזן: זה גם היכרות מוקדמת.

<רני נויבואר: בעיקרון זה בחקיקה ראשית.

<ישראל רוזן: יש היכרות מוקדמת.

<רני נויבואר: היכרות מוקדמת היא לא בהגדרה מעמידה אדם בניגוד עניינים.

אלעזר שטרן: אם מישהו עובד בעבודה עם אבא שלו?

<רני נויבואר: עובד בעבודה עם אבא שלו, יכול להיות שזה יהיה ניגוד עניינים ויכול להיות שלא.

<רני נויבואר: זה תלוי בנסיבות.

<רני נויבואר: אבל מצד שני כולנו מסכימים שכלתו זה לא לעניין.

<רני נויבואר: משהו שהוא מעמיד אותו בקונפליקט בין האינטרס של לגייר את אותו אדם לבין שיש פתאום שיקול אחר.

אלעזר שטרן: יש בחוק מי מחליט מה זה ניגוד עניינים?

<רני נויבואר: דיין הגיור יקבע.

<רני נויבואר: הוא צריך לפסול את עצמו.

אלעזר שטרן: אם זה מקובל, אין לנו בעיה עם זה.

<בת-שבע שרמן-שני: למה זה לא בכללי האתיקה שראש המערך קובע?

<רני נויבואר: כי אנחנו לא כותבים ניגודי עניינים לגופים.

אלי בן-דהן: אבל צריך כן להבין שבגיור פעמים רבות באמת קורה שיש היכרות בין הרב לבין בן קהילתו.

אלעזר שטרן: אבל זו נשארת החלטה של ראש המערך.

אלעזר שטרן: מי שמחליט על זה הוא ראש ההרכב, לכן ברור שהוא יביא את השיקול הזה.

<רני נויבואר: נכון.

<רני נויבואר: עצם היכרות מוקדמת איננה בהכרח יוצרת ניגוד עניינים.

<רני נויבואר: הקושי של ניגוד עניינים נוצר במקום שבו אדם נמצא בקונפליקט בין הרצון לגייר אדם כפי שצריך לגייר אדם לבין אינטרסים אחרים.

אברהם מיכאלי: למה צריך לכתוב את הסעיף הזה בניגוד לפרקים אחרים שאנחנו עוסקים בסוגיות אחרות של משפט?

<ארני נויבואר: אנחנו בדרך כלל כותבים היום את ניגודי העניינים בכל ההסדרים החוקיים.

<ישראל רוזן: למה לא לכתוב אינטרס אישי?

<רני נויבואר: כתבתנו עניין אישי, אדוני.

<ישראל רוזן: אינטרס אישי זה טוב יותר.

<רני נויבואר: במצב של ניגוד עניינים בשל עניין אישי או בשל סיבה אחרת.

<רני נויבואר: יכול להיות שהוא גם מקבל כסף.

<רני נויבואר: יכולים להיות אינטרסים אחרים.

אלעזר שטרן: הרב רוזן, אני לא מבין על מה הוויכוח.

אלעזר שטרן: אם השארנו את זה לראש ההרכב, אנחנו סומכים עליו שבסוף הוא יבחר את ההרכב, אנחנו לא יכולים לסמוך עליו שהוא יגיד מה זה ניגוד עניינים?

<ישראל רוזן: יגישו ערעורים על גיורים כי יגידו שאחד הדיינים הכיר מישהו מהקהילה או שההוא בעבודה ביקש ממנו, והם יגידו שזה ניגוד עניינים.

אלעזר שטרן: את זה תמיד יוכלו לעשות.

אלעזר שטרן: בית המשפט ישקול אם זה ניגוד עניינים.

אורית סטרוק: ניגוד עניינים זה דבר שחורז את כל החקיקה.

אורית סטרוק: אנחנו יודעים מה זה כן ומה זה לא.

אורית סטרוק: זה רחוק מאוד.

אורית סטרוק: זה חייב להיות כתוב.

אלעזר שטרן: מאה אחוז, גם אני חושב כך.

אלי בן-דהן: אין ויכוח.

אורי מקלב: הם העלו כאן סוגיה לא פשוטה.

אורי מקלב: אני רוצה להבין.

אורי מקלב: רב יכול לענות תשובה הלכתית לכלה שלו, אין כאן ניגוד עניינים.

אורי מקלב: אבל היא לא יכולה להיות כלה של הרב אם היא עדיין לא מגוירת.

אורי מקלב: ומה יהיה דיון של ראש הממשלה, שהוא ממנה מישהו שאולי ירצה לגייר את הכלה שלו?

אלעזר שטרן: נשמעה השאלה.

אלעזר שטרן: בין קריאה ראשונה לשנייה ושלישית תקבל את התשובה.

<ישראל רוזן: המילה אינטרס היא מילה יותר נכונה.

<ישראל רוזן: אינטרס זה כסף וכדומה.

אלעזר שטרן: אתם תגישו נוסח בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלעזר שטרן: אם תרצו לשנות תשנו, ואם לא הנוסח הזה מקובל.

אלעזר שטרן: תודה.

אורי מקלב: זה בדיוק מה שקורה כשאתם מנסים להשוות בית-דין של החת"ם סופר לכל מה שאתם עושים בחוק הזה.

אורי מקלב: אתם מתעסקים ברבנים שהולכים לגייר את הכלה שלהם.

אורי מקלב: אתם מבינים באיזה רבנים אנחנו עוסקים?

אלעזר שטרן: הרב מקלב, כמו תמיד, יותר טוב שאני לא אענה על זה.

אורי מקלב: אני רק רוצה לשקף לאילו בעיות ולאילו ניגודי עניינים אתם רוצים להגיע עם החוק הזה.

אלי בן-דהן: אני מוריד את סעיפים 13, 14 ו-15.

אלי בן-דהן: אני לא יכול להסכים להם.

אלעזר שטרן: זה הולך לדיון בינינו.

אורי מקלב: יש כאן פראות ממש.

אלעזר שטרן: זה הולך לדברי ההסבר, להידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: מזמן הכנסת לא חוקקה חוק כזה מצחיק.

גלעד קריב: המשמעות שהסעיפים הללו יורדים, רק כדי להבין, האם הם ייכללו בנוסח לקריאה ראשונה?

אלי בן-דהן: לא.

אלי בן-דהן: הסברנו את זה בהתחלה, חבל שלא שמעת.

<משה לאופר: שוב, הדיינים הצבאיים שנמצאים במילואים צריכים להיות לפי חוק השיפוט הצבאי.

אלי בן-דהן: אבל אם הם אזרחים?

<משה לאופר: רק הדיינים שהם בשירות צבאי או במילואים.

<משה לאופר: שוב, לא הבדימוס האזרחי.

אלעזר שטרן: תכינו לנו את זה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

אלעזר שטרן: זו הערה נכונה.

אלי בן-דהן: כן.

הלשכה המשפטית: מכניסים לדברי ההסבר או לתוך הנוסח?

אלעזר שטרן: זה לא משנה.

אלעזר שטרן: אין עדיין הניסוח, אז תכניסו בדברי ההסבר.

הלשכה המשפטית: השר הוא השר לשירותי דת.

<רינה נשר: כאן יש לנו הערה.

<רינה נשר: אנחנו מבקשים, כמו שניסחנו, שזה יהיה בנסיבות מיוחדות וכפי שיקבעו השר ושר הפנים, מכיוון שהם יקבעו לא רק את הנסיבות המיוחדות, אלא הם יקבעו עוד דברים.

אלי בן-דהן: נכון.

<רינה נשר: לכן זה בנסיבות מיוחדות וכפי שיקבעו השר ושר הפנים.

אלעזר שטרן: למישהו יש בעיה עם זה?

אלעזר שטרן: לי אין בעיה.

<ישראל רוזן: מה זה "לא יופנו להליך לקראת גיור"?

<ישראל רוזן: לא יעבור גיור, אני מבין.

<ישראל רוזן: יש דרישות מקדימות של משרד הפנים, לפי הנסיבות.

<ישראל רוזן: לא יופנו לגיור – מאחורי המילים האלה מסתתרת חסימה מוחלטת מישראלים, יהודים שומרי מצוות, שמצאו בנות-זוג נוכריות, בין אם כבר נישאו להן אזרחית, בין אם חיים אתן בלא אישור, בין אם הם מתכוונים להתחתן.

<ישראל רוזן: היום יש מסלול ארוך מאוד, עד שמאפשרים להן בכלל להתחיל ללמוד.

<ישראל רוזן: מי יכול לאסור על אולפן גיור ללמד?

<ישראל רוזן: מה שעושים אולפני הגיור, מלמדים תורה את הנתינים הזרים הללו בסתר, כמו להבדיל בימי הרומאים.

<ישראל רוזן: זו המציאות.

<ישראל רוזן: ולמה?

<ישראל רוזן: אני לא מבין למה להפנות להליכי גיור זה צריך להיות תלוי כאן בחוק.

<ישראל רוזן: החוק בכלל לא עוסק בהליכי הלימוד, בהליכי ההכשרה לגיור, ומנצלים את הכוח הזה היום כדי למנוע מהם, ובעצם מבחינתי כדי להביא אותם לכלל חטא, שהם מתחתנים וחיים חיי אישות בלי שום הליכי גיור, בגלל שמאפשרים להם להתחיל את הליך הגיור ללימודים רק אחרי פרוצדורות מסוימות של ועדות.

<ישראל רוזן: בשביל מה צריך את זה?

אלעזר שטרן: הרב רוזן, בהערה יש היגיון.

אלעזר שטרן: אנחנו נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

שולי מועלם-רפאלי: זה יורד מהחוק עכשיו?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: זה נשאר כך.

אלי בן-דהן: מה אכפת לנו שילמד?

אלי בן-דהן: אני רוצה להבין את משרד הפנים.

אלי בן-דהן: אני מייצג את שר הפנים פה, תסבירי לי למה זה לא טוב.

<רינה נשר: החוק עוסק גם בתהליך ההכנה לגיור, ואין מה להתחיל תהליך הכנה לגיור למישהו שאין כוונה לגייר אותו.

<רינה נשר: לכן במסגרת הדברים שיקבעו שרים, הם גם יתייחסו להיבט הזה ויכול להיות שהם יגידו: אלה אנשים שאנחנו רוצים לאפשר להם מסלול מהיר יותר.

<רינה נשר: אבל זה יהיה במסגרת ההסדרה בין השרים.

אלי בן-דהן: זאת אומרת, אפשר יהיה בהסדרה כן לאפשר מה שאומר הרב רוזן?

<רינה נשר: הכלל צריך להיות, שמי שאין כוונה לגייר אותו גם לא אמור להתחיל הליך גיור, שהחוק הזה עוסק גם בהכנה לגיור.

<ישראל רוזן: החוק לא עוסק בהכנה לגיור.

<רינה נשר: החוק עוסק בזה, בוודאי.

אלי בן-דהן: תסתכל בתפקידים של מערך הגיור.

שולי מועלם-רפאלי: הרב רוזן, הוא כן, מה לעשות.

<ישראל רוזן: אבל הוא לא מגדיר מה צריכים לעשות שם.

<רינה נשר: לכן מבחינתנו הנוסח צריך להיות כמו שהוא, עם התיקון.

אלי בן-דהן: אני מבין אותך.

אלי בן-דהן: הערה נכונה.

אלי בן-דהן: נקבע את התיקון בינינו.

אלעזר שטרן: אני חושב שההיגיון של שני הצדדים ברור פה, ולכן זה יידון בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

<רינה נשר: רק שיהיה הנוסח כמו שאנחנו מבקשים.

אלעזר שטרן: אנחנו לא משנים כרגע את הנוסח.

<רינה נשר: עם ההערה שלנו, "כפי שייקבעו"?

אלעזר שטרן: כן.

<ישראל רוזן: כשתלמיד לומד באולפן גיור, אולפן הגיור נחשב בתמיכה בו.

<ישראל רוזן: אז אין בעיה, אני מסכים שנתינים זרים, כל עוד שלא אושרו, אולפן גיור לא יקבל את התמיכה עבורם.

<ישראל רוזן: זה מה שקורה היום.

<ישראל רוזן: אבל אוסרים עליהם באיומים.

אלעזר שטרן: הרב רוזן, העניין ברור.

אלעזר שטרן: הוא יישמע עוד פעם.

אלעזר שטרן: הסיבה שיש היגיון גם בעמדת משרד הפנים זה כדי שלא יבוא מישהו לבית-משפט ויגיד: בעצם זה שנתנו לי ללמוד, גילו דעתם.

אורי מקלב: אני חושב שהוא יבוא גם לבית-דין רבני לטעון את זה.

<ישראל רוזן: זו הפריחה של בתי הדין הפרטיים, שאני בתוכם היום.

<ישראל רוזן: בגלל זה.

אלי בן-דהן: סעיף 18 יורד.

אלעזר שטרן: למה זה יורד?

אלי בן-דהן: כי זה לא מספיק מלא.

אלעזר שטרן: אז בוא נעביר את זה, אבל למה יורד?

אלי בן-דהן: בבקשה.

<רני נויבואר: אנחנו כרגע ביקשנו את הנוסח "נפקותו של גיור שבוצע בישראל", אבל אנחנו יכולים ללכת כרגע עם הנוסח הזה ולדבר עליו לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: אז אני לא מסכים.

אלי בן-דהן: אם לא כתוב "בישראל", אני לא מסכים.

<רני נויבואר: אחרי דיון עם יוכי, אנחנו חושבים שזה בסדר.

<רני נויבואר: כרגע רק צריך לדון בזה.

אלי בן-דהן: אני מפחד.

אברהם מיכאלי: אתה צודק, אתה צריך לפחד.

דוד רותם: נשאיר בזה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם מיכאלי: תוריד ואחר כך תתקן.

אברהם מיכאלי: הורדנו מיליון דברים, למה דווקא זה לא?

<רני נויבואר: אנחנו רוצים את הסעיף הזה.

אלי בן-דהן: זה חשוב?

אלי בן-דהן: אבל ביקשנו להוסיף שם את המילה "בישראל".

<רני נויבואר: היו כמה נוסחים שהסתובבו בתוך משרד המשפטים.

<רני נויבואר: אנחנו חושבים שהנוסח הזה הוא טוב, ובלבד שתישאר לנו אפשרות לטעון לגביו לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: זה תמיד יש לך אפשרות.

<רני נויבואר: נכון, וזה מה שאנחנו רוצים.

<רני נויבואר: אנחנו לא רוצים להוריד אותו.

אלי בן-דהן: הנוסח הזה לא מזיק?

<רני נויבואר: הוא בסדר, הוא נוסח טוב.

<רני נויבואר: הוא מביע בעצם את מה שהפקודה הזאת נועדה לעשות.

<רני נויבואר: אלעזר מהלשכה המשפטית הציע את הסעיף הזה במקור, כשהנוסח הזה היה מחוץ לפקודת העדה הדתית המרה.

הלשכה המשפטית: נכון.

<רני נויבואר: כי הייתה כוונה לומר שאנחנו מתייחסים אך ורק לסמכויות של פקודת העדה הדתית המרה.

<רני נויבואר: עכשיו כשזה בפנים זה רק מחזק את ההקשר שבו נמצאים הדברים, שזה אומר למשל שזה לא רלוונטי לצורך העניין למילים "נתגייר בחוק השבות".

<רני נויבואר: אנחנו לא רוצים לדון בחוק השבות בחוק הזה.

<רני נויבואר: כי המשמעויות של חוק השבות הן משמעויות אחרות.

<רני נויבואר: לכן אנחנו מבקשים את האפשרות לדון בזה.

אלי בן-דהן: אבל יכול להיות שנוסיף את המילה "בישראל".

<רני נויבואר: כן היינו רוצים לחדד.

אלעזר שטרן: זה נשאר, ונדון בזה בהמשך.

<רני נויבואר: מבחינתנו, ותמחל לי הוועדה הנכבדה, אנחנו בדרך כלל תקנות ביצוע לא מתנים.

<רני נויבואר: תקנות ביצוע הן תקנות שיוצאות מכוח ההסמכה, ובדרך כלל היום אנחנו מתייחסים להסמכות ספציפיות.

<רני נויבואר: אז מבחינתנו אפשר או להוריד בכלל את ההסכמה הזאת, כי ממילא כל שר מוסמך להתקין תקנות שהוא ממונה, ועל הפרק הזה ממונה שר, ובוודאי שלא באישור.

<רני נויבואר: כן צריך אישור לאגרות.

אלי בן-דהן: זה ועדת חוקה או ועדת כספים?

<רני נויבואר: חוקה.

אברהם מיכאלי: למה תקנות לא צריך אישור?

<רני נויבואר: בדרך כלל תקנות ביצוע אינן צריכות.

אברהם מיכאלי: בתקופה האחרונה, בכל הכבוד למשרדי ממשלה, אנחנו לא מאשרים תקנות בלי אישור ועדת חוקה, בוודאי בנושאים רגישים כאלה.

<רני נויבואר: עם השר הממונה יש לנו קושי, כי הרי אחרי פרק א בכלל לא כתוב מי השר הממונה.

<רני נויבואר: השר הממונה שם זה שרת המשפטים.

הלשכה המשפטית: לכן תיקנתי.

<רני נויבואר: לכן, לצורך העניין, על פקודת העדה, הפרק הראשון שלה שדן בדברים האחרים.

אלעזר שטרן: אנחנו משאירים את זה כאן, ונדון בזה לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית.

אלי בן-דהן: את סעיף (ב) אני מוריד.

אלי בן-דהן: סעיף (ג) יהפוך ל-(ב).

שולי מועלם-רפאלי: למה אתה מוריד את סעיף (ב)?

אלי בן-דהן: מכיוון שמי שצריך לקבוע זה לא ראש מערך הגיור אלא הרב הראשי לישראל.

אורית סטרוק: אבל זה כתוב בסעיף: בהתאם להנחיות הרב הראשי לישראל.

אלי בן-דהן: לא.

אלי בן-דהן: אני רוצה שהרב הראשי יקבע, לא ראש מערך הגיור קובע, לא את סדרי הדין ולא כללי אתיקה.

אלי בן-דהן: לא יכול להיות שראש מערך הגיור יקבע את זה לבד.

<עדי שטיין: למה לא? בהתייעצות.

<עדי שטיין: זה המערך שלו.

אלי בן-דהן: לא כתוב "בהתייעצות".

<עדי שטיין: כתוב "בהתאם להנחיות".

אלי בן-דהן: זה לא מספיק חזק.

שולי מועלם-רפאלי: אז נוריד את זה ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

<שמואל יסלזון: אם הוגדר תפקידו כמנהלי, ממילא הוא לא יכול לדון בזה.

אלעזר שטרן: הורדנו את הסעיף ונדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלעזר שטרן: בסוף נגיד שבמקום שכתוב רב ראשי לישראל, הרב אלי ביקש להוריד.

אורית סטרוק: אם (ב) יורד, מי קובע את סדרי הדין?

אורית סטרוק: לא כתוב כלום.

אלי בן-דהן: לא כתוב, נכון.

אלי בן-דהן: אני לא יכול שראש מערך הגיור יקבע.

אלי בן-דהן: זה צריך להיות הפוך, הרב הראשי יקבע.

אלעזר שטרן: הורדנו את זה, וזה יעבור לדברי ההסבר.

<שמואל יסלזון: אם הוגדר תפקידו כמנהלי, ממילא הוא לא יכול לקבוע את הדברים שקשורים במהות.

<שמואל יסלזון: זה אחד תלוי בשני, ולכן זאת הייתה הסתייגות שלנו.

אלעזר שטרן: בסדר.

הלשכה המשפטית: (ב) השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי להחליט על תשלום גמול והחזרי הוצאות לחברי בית דין לגיור שאינם עובדי המדינה, בשיעור שיקבע.

שולי מועלם-רפאלי: השר פה זה שר לשירותי דת?

אלי בן-דהן: כן.

אורי מקלב: זה צריך להיות "חייב להחליט" ולא "רשאי".

אורי מקלב: לא יכול להיות דיין שישב בדין ולא יקבל כסף.

אורי מקלב: במערך הזה של הגיור יש הרבה רינונים.

אורי מקלב: אני חושב שצריך לצאת נקיים.

אורי מקלב: זה צריך להיות בשכר.

אורי מקלב: אין אפשרות להתנדבות וכדומה.

אורי מקלב: זה פתח להרבה דברים.

אורי מקלב: זה חייב להיות בשכר.

אורי מקלב: לא יכול להיות "רשאי".

אורי מקלב: אנחנו צריכים לתת שכר, אנחנו צריכים שאנשים יקבלו על מה שהם ישבו, תחת פיקוח.

<שמואל יסלזון: על המערך אין שום רינונים.

<שמואל יסלזון: אולי על התחום של הגיור.

<שמואל יסלזון: מערך הגיור היום הוא עובדי מדינה, אין שום רינונים.

אלעזר שטרן: ואם יהיו מתנדבים?

אורית סטרוק: זו בדיוק הבעיה.

אורית סטרוק: המתנדבים זה הפתח הזה שמישהו אחר ישלם להם מאחורה.

אורית סטרוק: למה לפתוח את זה?

אורי מקלב: זה צריך להיות עם שכר וזה לא יכול לעבוד כך.

אלי בן-דהן: אני מסכים.

<ישראל רוזן: אסור שיקבל שכר מגורם אחר.

אלי בן-דהן: ברור.

<ישראל רוזן: זה לא ברור.

שולי מועלם-רפאלי: אומר הרב רוזן: אם הוא לא יקבל מהמדינה, הוא יקבל מגורם אחר.

<ישראל רוזן: זה עיקר הבעיה, עמותות שמעודדות גיור.

אלעזר שטרן: הרב רוזן, זה ברור.

<ישראל רוזן: זה לא ברור.

<ישראל רוזן: לא בתור שכר.

<ישראל רוזן: אבל שיהיה רשום שלא יקבל שום טובות הנאה בגין שירותו.

<ישראל רוזן: אחרת הוא הופך להיות מהקרן החדשה לישראל.

<שמואל יסלזון: עד היום אמרת שזה ללא תקציב.

<שמואל יסלזון: אם אתה אומר שזה עם תקציב, אתה צריך אישור של האוצר.

אלי בן-דהן: צריך להביא הסכמה מהאוצר על זה.

אלעזר שטרן: הלוואי שזה יהיה.

אלעזר שטרן: בסדר, נכתוב עכשיו "יחליט" ובהכנה לקריאה שנייה נלך למשרד האוצר.

אלי בן-דהן: זה לא פשוט לקבל הסכמה מהאוצר.

אברהם מיכאלי: זה הופך להיות סעיף תקציבי.

אלעזר שטרן: אלה סכומים גדולים?

<שמואל יסלזון: אתה מחליט אם כל רב עיר.

אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, אתם ידעתם שזה תשלום מהמדינה?

שולי מועלם-רפאלי: מדובר רק על מי שאינם עובדי מדינה.

שולי מועלם-רפאלי: לא רב עיר ולא מי שמכהן כרב יישוב או רב אזורי או מה שזה לא יהיה.

<רני נויבואר: זה סעיף תקציבי.

<רני נויבואר: לכן זה "רשאי להחליט".

<איגי פז: דיברתי גם עם נציגת משרד האוצר לגבי הסעיף הזה, והיא אמרה שהנוסח בסעיף הזה בסדר.

<איגי פז: אבל אם משנים את הנוסח, אז כן צריך לחזור אליהם.

אלי בן-דהן: אבל עדיין זה תמיד יהיה בהסכמה.

אלי בן-דהן: כתוב פה "בהסכמה".

אלי בן-דהן: במקום "רשאי" מה אפשר לכתוב?

הלשכה המשפטית: המילה רשאי בחקיקה התפרשה בבתי המשפט לא במובן של "אם יתחשק לו".

הלשכה המשפטית: המשמעות של המילה רשאי התפרשה בפסיקה במובן שהמחוקק נותן לו את הכוח לעשות את זה.

הלשכה המשפטית: במובן של הרשאה.

אלי בן-דהן: אני מסכים.

אורית סטרוק: אבל זה נתון לפרשנויות.

אורית סטרוק: תהיה ישר עד הסוף, למה לא?

הלשכה המשפטית: מבחינתי אין בעיה.

הלשכה המשפטית: הם אומרים שיש להם בעיה עם משרד האוצר.

אלעזר שטרן: גם ככה זה בהסכמה.

אלעזר שטרן: אתם רואים עם זה בעיה?

<איגי פז: אנחנו לא רואים עם זה בעיה, אבל אם משנים את הנוסח הזה זה צריך להביא את זה לאוצר.

אברהם מיכאלי: אתם הרי לא חושבים שה"רשאי" שאתם מפרשים זה בלי כסף, נכון?

אלעזר שטרן: אנחנו משאירים את הנוסח כך.

אלעזר שטרן: בגלל שמשרד האוצר לא כאן, נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

<רני נויבואר: אם לא היינו חושבים שיש גבול בהוצאות לא היינו כותבים את זה.

<רני נויבואר: אם זכור לי נכון, אנחנו הוספנו את זה באחד מהשלבים, כי אנחנו חושבים שזה ראוי.

שולי מועלם-רפאלי: ההרשאה הזאת, ברור שכסף בצדה?

אלעזר שטרן: גם לפרוטוקול ברור שהאנשים האלה צריכים לקבל תגמול וצריך למנוע תגמול ממקום אחר.

אורית סטרוק: למה לא לכתוב את זה?

<רני נויבואר: לכן אנחנו מתעקשים על סעיף ניגוד העניינים.

אורי מקלב: זה לא גמול של דירקטור שיושב בישיבה.

אורי מקלב: זה צריך להיות שכר.

אלעזר שטרן: מאה אחוז.

אלי בן-דהן: אבל הם לא יושבים יום-יום, אלה לא הרכבים קבועים.

אלי בן-דהן: כתוב שזה בהסכמת שר האוצר.

אברהם מיכאלי: זה אומר שאתה לא יכול בלעדיו.

אלי בן-דהן: יבדקו עם משרד המשפטים אם אפשר לתקן.

אלעזר שטרן: בדברי ההסבר יהיה כתוב שישקלו אם להוסיף אם יכול לקבל.

אלי בן-דהן: ממילא חל עליהם דין משמעת של עובדי מדינה.

אלי בן-דהן: לעובד מדינה אסור לקבל.

אורית סטרוק: לא, מדברים פה על אלה שאינם עובדי מדינה.

אלי בן-דהן: אבל גם עליהם חל הסעיף של דיני משמעת.

אלי בן-דהן: כתוב במפורש שיחולו עליהם דיני משמעת של עובדי מדינה, גם על מי שלא, ויראו אותם כאילו הם עובדי מדינה.

<בת-שבע שרמן-שני: מניסיוני יש תעריף.

<בת-שבע שרמן-שני: זאת אומרת, אם מישהו שהוא לא עובד מדינה יושב למשל בוועדה ממשלתית, הוא יכול להגיש טפסים מסוימים ויש תעריף.

אלי בן-דהן: לכן כתוב: השר בהסכמת שר האוצר יבחנו וייתנו.

<ישראל רוזן: כמו שמדובר על רבנים צבאיים בדימוס, אני מציע שיהיה כתוב בכל מקום גם דיין גיור בדימוס.

אלי בן-דהן: זה כתוב במפורש.

אלי בן-דהן: דיברנו על זה.

הלשכה המשפטית: אנחנו עושים את זה במסגרת הוראות המעבר.

<ישראל רוזן: אבל שיהיה כתוב.

אלעזר שטרן: הרב רוזן, ברור לנו שמתכוונים גם לדימוס.

<ישראל רוזן: לא ברור.

<ישראל רוזן: זה גם מעבר לגיל פרישה.

אלי בן-דהן: כן.

אלי בן-דהן: דיברנו על זה שיהיו דיינים או מכהנים או אלה שכיהנו.

הלשכה המשפטית: נכון.

הלשכה המשפטית: זה במסגרת הוראות המעבר.

<ישראל רוזן: למה מעבר?

<ישראל רוזן: כמו רב צבאי, זה יכול להיות גם לא במעבר.

הלשכה המשפטית: מבחינת טכניקה חקיקתית, כשאתה כותב דברים אתה מתייחס למה התנאים, אילו דיינים צריכים להיות.

הלשכה המשפטית: בהוראות מעבר אתה מתייחס לאנשים שהיו.

<ישראל רוזן: לא הבנת אותי.

<ישראל רוזן: רב עיר שרוצה לצרף אליו דיין גיור, יכול גם דיין גיור - - -

אלעזר שטרן: הרב רוזן, אנחנו מדברים על אותו דבר.

אלעזר שטרן: ליבנו את השאלה הזאת קודם.

אלי בן-דהן: הנושא הזה עלה בצורה ברורה על השולחן.

אלי בן-דהן: הוא יהיה.

אלעזר שטרן: הכוונה שלנו, שדייני גיור גם בדימוס הם דייני גיור.

אברהם מיכאלי: איך יספיקו ב-30 יום?

אברהם מיכאלי: אני מציע 90 יום.

אלי בן-דהן: אני גם מסכים.

אלי בן-דהן: 30 יום זה נראה לי ממש מעט.

אברהם מיכאלי: אפילו שישה חודשים.

אלעזר שטרן: נשאר כך.

אלעזר שטרן: נדון בזה בהכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אלעזר שטרן: האם אנחנו לא מחויבים לכתוב תאריך עברי גם בתוך החוקים?

אלי בן-דהן: פעם אחת אלעזר מדבר לעניין.

אלי בן-דהן: הוא צודק.

אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על מתגיירים שיישארו גויים, אז מתאים שיהיה תאריך נוצרי.

אורי מקלב: הם לא ידעו לקרוא את החוק הזה.

אברהם מיכאלי: מה עם ההערות של יעקובי?

אלי בן-דהן: יש דברים שנצטרך לדון בהם אחר כך, ויש דברים שנוסיף עליהם.

אברהם מיכאלי: אני רוצה שתשאיר את זה פתוח.

אברהם מיכאלי: מחר נחליט אם נכניס את זה בהצבעות או לא.

דוד רותם: הצבעות מחר בשעה 09:30.

<רני נויבואר: יש לנו עוד הערה אחת.

<רני נויבואר: דיברנו על זה שהממשלה מבקשת שיהיה סעיף מטרה לפרק הזה.

דוד רותם: טוב.

אלעזר שטרן: להוסיף שהממשלה מבקשת שיהיה סעיף מטרה.

דוד רותם: תביאו לנו ניסוח.

אורי מקלב: אני מבקש שאדוני היושב-ראש ישקול עד מחר, עד ההצבעות, לאור מה שנאמר היום, מה שמסכם את כל הדיון הזה.

אורי מקלב: אני מציע – לא צריך סמכות של רב עיר, לא צריך כושר של רב עיר.

אורי מקלב: יש לך ניסיון מאוד גדול גם בתפקידך בצבא.

אורי מקלב: לעשות קודקס של גיור תרבותי.

אלעזר שטרן: בדיקת DNA.

אורי מקלב: למה אתה בכוח רוצה להשאיר כיפה על הגיור הזה?

אורי מקלב: תעשה את הקודקס, גיור תרבותי, איך אדם רוצה להתקבל להיות יהודי.

אלעזר שטרן: זה לא ייכנס לדיונים.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: הישיבה נעולה.