ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 135, 2014-01-07 11:00

רות קלדרון: טוב, חברות וחברים, ברוכים הבאים לישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא היערכות מערכת החינוך לקראת שנת השמיטה תשע"ה.

רות קלדרון: והיום יום ציון השמיטה, יום מיוחד בכנסת.

רות קלדרון: המליאה היום תעסוק בשמיטה.

רות קלדרון: מכל סיעות הבית יהיו דוברים על השמיטה.

רות קלדרון: והוועדה הזאת תנסה להיכנס פחות בממד הטקסי, שאתמול עשינו פתיחה חגיגית בכנס של השמיטה, והיום ננסה להיכנס ממש לתוך המעשה החינוכי שאנחנו מבקשים להתחיל להתכונן אליו לקראת שנת השמיטה.

רות קלדרון: אני מבקשת להתחיל בדבר שלא הצלחתי אף פעם לשכנע את יושב ראש הוועדה, והיום שהוא הרשה לי להיות יושבת ראש אז אני מבקשת להתחיל בסבב של שמות.

רות קלדרון: אם אפשר אבל מאוד לקצר – להגיד את השם ומאיזה מקום כל אחד, ואז נדע עם מי אנחנו יושבים ושיש באמת נציגות של כל המוזמנים שלנו.

רות קלדרון: אז שמי רות קלדרון, ואני חברה בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

רות קלדרון: זאת הגברת יהודית גידלי והיא - -

<יהודית גידלי: מנהלת הוועדה.

רות קלדרון: - - מנהלת הוועדה.

רות קלדרון: מי שרוצה להירשם לדבר – פתק לגברת יהודית גידלי.

<ארז מדמון: ארז מדמון, רב אגף כוח אדם, נציג צה"ל.

<נעמי צור: נעמי צור.

<נעמי צור: עד לא מזמן סגנית ראש עיריית ירושלים, ונשיאת "ירושלים – עיר העלייה לרגל".

<נעמי צור: היום אני - - - "טבע עברי".

<לורן פוריס: לורן פוריס.

<לורן פוריס: אני מנהלת קשרי כנסת של התנועה ליהדות מתקדמת.

<לורן פוריס: מעבר לזה אני גם בוועד ההורים הארצי, וסגנית יושב ראש ועד ההורים של ירושלים.

<עדי אפל טל: עדי אפל טל, מנהלת אגף החינוך בתנועה הרפורמית.

רות קלדרון: ובוגרת "עלמא".

<יכין אפשטיין: יכין אפשטיין, ראש צוות תרבות ישראל במט"ח.

<יוליה בן משה: יוליה בן משה, חברה בקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, וגם מנהלת עמותת "קול הזכויות".

<יוליה בן משה: בדרך כלל במערכת החינוך בארץ נזכרים בילדים עם מוגבלויות בסוף התכנית, כל תכנית, וככה באתי לראות איך גם מכילים אותם בפנים, מההתחלה ולא מהסוף.

<משה זעפרני: משה זעפרני, אני מנהל אגף מורשת במזכירות הפדגוגית במשרד החינוך.

<יעקב גבע: יעקב גבע, נציג הסתדרות המורים.

<אפרת וקסמן: אפרת וקסמן בצוות "עלמא", בית לתרבות עברית.

<נתן איתן: נתן איתן מ"נאות קדומים".

<אשר רוכברגר: אשר רוכברגר, נציג המשקיפים החברתיים - - -

רות קלדרון: ואתה דיברת אתמול על תרגום הפרויקט לרוסית, נכון?

<אשר רוכברגר: כן, כן.

<עמיטל בראלי: עמיטל בראלי, מכון "התורה והארץ".

<מרדכי בר אור: מרדכי בר אור, "קולות".

<ירון קנר: ירון קנר, מנכ"ל "פנים" – איגוד ארגוני ההתחדשות היהודית בישראל.

רות קלדרון: ברוכים הבאים.

רות קלדרון: ומי מצטרף אלינו?

רות קלדרון: רוצה להציג את עצמך?

<אמנון מגיד: שלום.

<אמנון מגיד: אמנון מגיד מעמותת חל"ד.

רות קלדרון: ברוך הבא.

רות קלדרון: אני אגיד כמה מילים לפתיחה כדי שנהיה כולנו, נתחיל מאותו מקום.

רות קלדרון: אולי נתחיל עם הארגונים להתחדשות יהודית, כמו שהפרויקט הזה התחיל, ונלך אל הצבא, משרד החינוך, ונשאל איך אפשר לעבוד ביחד.

רות קלדרון: שמיטה, כידוע לכולם, קיימת כבר אלפי שנים, אבל אנחנו מנסים לממש בשנה הבאה רעיון שחי כבר, בעולם ההתחדשות היהודית מדברים עליו כבר כמה שמיטות, אני חושבת, לנסות לעשות שמיטה חברתית, סביבתית וחינוכית בשנה הבאה מעבר למה שנעשה בחקלאות, וב"אוצר בית דין" ובמכירה, דברים נוספים לציבור הישראלי, כדי שהמילה שמיטה והמושג שמיטה יהיה מושג משמעותי לכל אדם בישראל.

רות קלדרון: ובמובן שלנו – אני אוהבת איך ששר החינוך אומר: ששר חינוך זה לא רק לילדים.

רות קלדרון: אז קודם כל לילדים, מכל הסוגים, בכל הגדלים, אבל גם למבוגרים, ולחברה, ולמרחב הציבורי, ולצבא וכולי.

רות קלדרון: הרעיון של שמיטה, כפי שדיברנו בו אתמול, הוא רעיון שהוא מעבר לרק מה שבא לידי ביטוי בחקלאות.

רות קלדרון: רעיון של הגבלת הבעלות או הבעלתנות, רעיון של שום דבר לא בעצם בבעלותנו, וזה תרגול של האדם: כמו שהשבת עושה מימי השבוע, השמיטה עושה בשנים – לעשות שנה אחת בהרפיה, קצת ללכת אחורה, קצת להתעסק יותר ברוח, בפרטי, במשפחה, לא במרוצים, לא בחומר.

רות קלדרון: המהלך הזה הוא מהלך חינוכי קודם כל, כי דברים כאלה אי אפשר לחוקק ולהכריח אנשים לעשות.

רות קלדרון: ובפרויקט שאנחנו חושבים עליו כאן, של שנת השמיטה, יש לו שלושה מהלכים: אחד, סביבתי.

רות קלדרון: יש כאן פחות נציגות מהארגונים הסביבתיים, אבל יש, יחד עם המשרד להגנת הסביבה אנחנו חושבים על כמה ביטויים בשנת השמיטה: גם פתיחת גנים בחינם, כי הכול של כולם, אבל גם הפסקת הדגה לשנה בחופי ישראל כדי לאפשר לדגים שכמעט נכחדו מיתר דיג להשתקם.

רות קלדרון: המהלך הכלכלי חברתי שדיברנו עליו, בעיקר אתמול, מהלך של ניסיון לשיקום 10,000 משפחות שנמצאות בחובות.

רות קלדרון: לעבוד שוב עם העמותות מהמגזר השלישי: "פעמונים", "ידיד", "מקימי" וכולי, לחינוך לניהול כלכלי יותר נכון ולעזרה להעמדת המשפחות על הרגליים.

רות קלדרון: ואז, אחרי שנה של עבודה, מהלך של הסדר חוב שמאפשר להן לא להיעצר בחובות האלה, ולחזור אל המעגל הבריא של משפחות שחיות כלכלית יחד עם כולנו.

רות קלדרון: המהלך השלישי, שאתמול היה יותר קשה לדבר בו, והיום אני מקווה שניכנס יותר לעומקו הוא המהלך החינוכי.

רות קלדרון: יש לנו בערך חצי שנה של הכנה, אבל בניגוד לשמיטה של החובות או ההסדרים הכלכליים שהם לסוף שנת השמיטה, כלומר בתשרי, אחר כך ספטמבר 15, המהלך החינוכי צריך להתחיל בתשרי הזה, בספטמבר הקרוב, וזה לא כל כך הרבה זמן – חצי שנה.

רות קלדרון: אם כי ראינו שמשרד החינוך, אתמול שר החינוך הגיע כבר עם חוברת.

רות קלדרון: אני לא יודעת אם המשרד התאושש לעכל אותה, אבל אני רואה שאתה - - -

<קריאה: - - -

רות קלדרון: אתם הכנתם.

רות קלדרון: כל הכבוד לכם.

רות קלדרון: זה היה מאוד מרשים.

רות קלדרון: אז בואו נתחיל לשמוע את הארגונים של ההתחדשות היהודית, איזה רעיונות מסתובבים בחללם, ואחר כך נראה האם הארגונים הממסדיים יותר מתאים להתחבר ולעבוד ביחד.

רות קלדרון: השר עוד לא דיבר על תקציבים אז אנחנו לא יודעים איך לבטא את זה, אבל בואו נתחיל עם הרעיונות ונגיע לחומר.

רות קלדרון: אני מבקשת להתחיל דווקא עם "פנים".

רות קלדרון: ירון קנר, בבקשה.

<ירון קנר: תודה.

<ירון קנר: תקציבים זו מילה חשובה.

רות קלדרון: בוא נתחיל בה.

<ירון קנר: נתחיל בה.

<ירון קנר: בה תלויים הרבה דברים.

<ירון קנר: "פנים" זה איגוד של 47 ארגונים שכוללים פחות או יותר את רוב תחומי ההתחדשות היהודית, ומחולקים לפי סוגי הפעילות: ארגוני בתי מדרש, ארגוני קהילות, וארגוני בתי ספר או ארגונים חינוכיים, שהם אלו שרלוונטיים – החלק השלישי – הם אלו שרלוונטיים לפרויקט הזה, לדעתנו.

<ירון קנר: אם כי אפשר למצוא גם בארגונים האחרים, ובייחוד בארגוני בתי המדרש, כוחות שיוכלו להצטרף בייחוד בעבודה מול מכינות או בחינוך הבלתי פורמלי.

רות קלדרון: אני הייתי רוצה לחשוב שבינתיים כולם שותפים, - -

<ירון קנר: שכולם קשורים.

רות קלדרון: - - רק צריך למצוא באופן יצירתי במה.

<ירון קנר: נכון.

<ירון קנר: כל מי שרוצה ויכול לתרום, ומתאים למה שנתווה.

<ירון קנר: אני רוצה לומר עוד מילה על הפרויקט הזה בהיבט החינוכי, בשונה אולי מההיבטים האחרים: את הזכרת את ההבדל מבחינת מתי מתחיל החינוכי מתי מתחיל השאר, צריך גם להסתכל מתי זה מסתיים.

<ירון קנר: זאת אומרת, הזרעים שאנחנו זורעים עכשיו הם יהדהדו, לדעתי, אמורים להדהד לפחות לעשור או שניים קדימה מבחינת התפיסה של שנת השמיטה במערכת החינוך, ואולי גם להשפיע - - -

רות קלדרון: אנחנו מנסים לחדש פה דבר שנשאר, שפעם בשש שנים יש שנת שמיטה, וכל שש השנים, כן, מתכוננים אליה.

<ירון קנר: מתכוננים לקראת שנת השמיטה.

<ירון קנר: אבל זו מהפכה מחשבתית – להתייחס למושג דתי, ואני מקווה שזה ישליך.

<ירון קנר: לנו בהתחדשות היהודית זה בדיוק מה שאנחנו מנסים לעשות.

<ירון קנר: אני מקווה שזה ישליך על מושגים דתיים אחרים כדי שנוכל לראות בהם רלוונטיות הרבה יותר רחבה לציבור, ולחפש את העקרונות או את הערכים שבסיסם, שבהם אנחנו יכולים להשתמש.

<ירון קנר: אז מה הם הערכים שבסיס השמיטה?

<ירון קנר: ואיך אנחנו כארגוני התחדשות יהודית יכולים להשתלב בהם?

<ירון קנר: אז דובר על הערכים המיידים שזה הערך הסביבתי.

<ירון קנר: הרי מדובר במקור על מנוחת האדמה.

<ירון קנר: והפרויקטים הוצגו וכולי.

<ירון קנר: וכאן באמת אני חושב שנוכל לספר על מנוחת האדמה, ולחנך את התלמידים לערכים אקולוגיים וסביבתיים מההקשר היהודי, של הזווית היהודית, מה יש ליהדות לומר, לא רק בהקשר של שמיטה אלא במגוון רחב מאוד של מצוות והלכות שקשורות ליחס האדם לעולמו בכלל.

<ירון קנר: למה שנקרא: תיקון עולם.

<ירון קנר: במובן של צדק חברתי בוודאי יש ליהדות לומר הרבה, לא רק בהקשר הספציפי של שמיטת חובות אלא בכלל ביחס לניהול כלכלי של החברה ושל האדם.

<ירון קנר: וכאן אנחנו היינו רוצים מעט להרחיב את זה.

<ירון קנר: השר חילק את זה למעגלים ראשונים – מעגל ראשון, שני, שלישי, ובמעגל השני ציין חינוך פיננסי.

<ירון קנר: חינוך פיננסי - - -

רות קלדרון: שר החינוך נתן אתמול חוברת של מימוש לקראת השמיטה, איזו הם מתכוונים.

<ירון קנר: לקראת שמיטה ישראלית, - - - ראשונה.

<ירון קנר: אני חושב שהאתגר הגדול ביותר שלנו הוא דווקא בהקשר הזה, של חינוך פיננסי, כי הוא הדבר הרלוונטי ביותר והחשוב ביותר לבני נוער.

<ירון קנר: וחינוך פיננסי, בדרך כלל מדברים עליו בשיעורי אזרחות, וזה איך לנהל חשבון בנק ואיך לא להיכנס לאוברדרפט אחרי הצבא, ופחות נוגעים במה שקשור לתלמידים עצמם, בחיים שלהם כבר היום: לתרבות הצריכה שלהם, לתרבות המותגים, איך הם תופסים את מושג הכסף, לתרבות השפע, צריכה - - -

רות קלדרון: בר-מצווש.

<ירון קנר: בת-מצווש, בכלל תרבות האירועים.

<ירון קנר: זה חלק מתרבות הפנאי הכללית של בני הנוער שלנו, ושל איך שאנחנו רוצים שהם יתייחסו בכלל לחומר ולאיזון בינו לבין רוח בצורה שהיהדות מלמדת אותנו.

רות קלדרון: מר ירון קנר, אנחנו צריכים להתחיל להתכנס לזמנים של ועדה.

<ירון קנר: כן.

<ירון קנר: אז זהו.

<ירון קנר: זה באופן כללי שני הנושאים שאני חושב שנוכל לתרום בהם, ארגוני ההתחדשות היהודית.

<ירון קנר: כמו שאמרתי אתמול, אני חושב שנוכל לעבוד במגוון גילאים.

<ירון קנר: זאת אומרת, גם מול בתי הספר היסודיים, גם מול התיכונים, וגם מול המכינות או אפילו מבוגרים בחינוך הבלתי פורמלי או סדנאות הסמינרים.

רות קלדרון: כשאתה רואה את משרד החינוך, האם התכנית הזאת מתאימה?

רות קלדרון: כלומר, יש כאן מבחינתך תואם.

<ירון קנר: אני לא חושב שארגונים, וזה איזשהו כלל מנחה שלנו בעבודה מול בתי הספר, של כל הפרויקטים שלנו: של בארי, של - - -, של גשר, - - - מחליפים את משרד החינוך.

<ירון קנר: אנחנו מסייעים בדברים שמשרד החינוך.

<ירון קנר: אנחנו גם, בדרך כלל, לא עובדים ישירות מול תלמידים, אנחנו מנחים צוותי הוראה.

<ירון קנר: למרות שבפרויקט הזה יכול להיות שמתאים גם להשתלב בסדנאות ובימי עיון שבהם דובר על - - - ילדים בנושא שמיטה, עינת דיברה אתמול וכולי.

<ירון קנר: אז יכול להיות שפה גם יש משמעות לקשר ישיר עם התלמידים בפרויקטים ספציפיים.

<ירון קנר: אני חושב שלפחות בחלק מהנושאים שהשר ציין, במעגל הראשון והשני יש לנו רלוונטיות מאוד גדולה ונשמח להשתלב.

<ירון קנר: הכול תלוי כמובן גם במתווה המדויק ובתקצוב.

רות קלדרון: כן.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: מר מרדכי בר אור.

<מרדכי בר אור: בוקר טוב.

<מרדכי בר אור: המוקד של "קולות" בשמיטה זה עיסוק עם בעלי הברכה הגדולים, וזה אנשי העסקים ואנשי העושר שאליהם עיקר השמיטה מופנית.

<מרדכי בר אור: זה הגרעין הכי קשה לפצח אותו, ואני חושב שזה גרעין שצריך להשתדל מאוד לפצח אותו.

<מרדכי בר אור: השמיטה היא לא מצווה שכולם מחויבים בה ברמה המקרית.

<מרדכי בר אור: זה בעיקר מופנה לאנשים שזכו להתברך.

<מרדכי בר אור: אני חושב שהשמיטה היא דרישה מאנשי הברכה ללכת פנימה.

<מרדכי בר אור: זה אזור המיקוד שלנו.

<מרדכי בר אור: אני מסכים עם מר ירון קנר.

<מרדכי בר אור: אני חייב לומר שהנושא - - - את זה - - - ישר עם משרד החינוך – אני חושב שתאוות הממון הוא נושא שצריך לעסוק בו בשמיטה.

<מרדכי בר אור: אני חושב שנושא שבין דתי, בין חילוני, לא חשוב איפה אתה חי זה יצר מרכזי באדם.

<מרדכי בר אור: אגב, יצר מאוד בריא ביסודו.

<מרדכי בר אור: אני בעד היצר הזה.

<מרדכי בר אור: אבל הגבולות שלו, העבודה איתו, אני חושב שזה דבר שאפשר לחשוב עליו בצורה פשוטה, לא בצורה מעמיקה.

<מרדכי בר אור: פה צריך אנשי שיווק – איך משווקים את צמצום היצריות של מותגים וכולי וכולי.

<מרדכי בר אור: תראו, איכות הסביבה הוא נושא שכל השנים צריכים לעסוק בו.

<מרדכי בר אור: שמיטה, כמו השבת, אומרת שהיא לא כל הזמן.

<מרדכי בר אור: שש שנים אתה נמצא באיזשהו מרוץ לאשליה, ושנה אחת אתה עושה.

<מרדכי בר אור: את התזוזה הזו צריך לחדד בשמיטה.

<מרדכי בר אור: ואני מסכים, אני חושב שאם צריך לחדד את הכול, לא הייתי משקיע דווקא בניקיון ארץ ישראל בשנה הבאה, זה רעיון שעלה.

<מרדכי בר אור: הייתי מנסה לחשוב איך אפשר בעולם שהמרוץ אחר הקניינים והממון הוא כזה מרכזי, איך עושים בו תפנית קטנה.

<מרדכי בר אור: אם משהו כזה יקרה בשנה הבאה אני חושב שעשינו המון.

<מרדכי בר אור: אבל זו הצעה שלי, ואני אומר שוב: היצר הזה הוא בעיניי אחד היצרים של המאה ה-21, והשמיטה אמורה לגעת בעידון היצר הזה.

רות קלדרון: אני מאוד אוהבת את זה.

רות קלדרון: אני רוצה רק להוסיף שנדמה לי שמבחינה חינוכית אנחנו בדיוק נמצאים בפרשת דרכים בין ישראל פרוטסטנטית, שהתייחסה אל עשירים כאל:

רות קלדרון: אם הם עשירים בטח עשו משהו רע - - -

<קריאה: או שהאל בחר בהם.

רות קלדרון: לא, סליחה, אתה צודק.

רות קלדרון: היינו עד עכשיו קתולים.

רות קלדרון: בכל אופן, היינו עד עכשיו בתפיסה שהעניים, להם ניתנה הארץ, והעשירים הם חטאים מסוג מסוים.

רות קלדרון: ואנחנו עוברים באמת לתפיסה פרוטסטנטית אמריקאית, שאם הם עשירים כנראה הם עשו משהו טוב.

רות קלדרון: והמהלך הזה אצל הילדים, יש לנו כאן אפשרות להתערבות חינוכית לעשות כאן איזה איזון, שעושר הוא, כמו שאתה אומר: יצר טוב, אבל העשיר הוא לא בהכרח.

רות קלדרון: נורא חשוב.

רות קלדרון: האמת שזו חשיבה מאוד מקורית.

<מרדכי בר אור: זו ברכה.

רות קלדרון: בבקשה.

רות קלדרון: אני חושבת שאתם באמת, מכון התורה והארץ, הייתם ראשונים בעניין השמיטה בפעם שעברה, ונתתם לנו הרבה השראה.

רות קלדרון: אז בבקשה תספר קצת, גם על המכון וגם על מה שעשיתם, וגם את שמך בשביל הגברת יהודית גידלי.

<עמיטל בראלי: שמי עמיטל בראלי, אני ממכון התורה והארץ.

<עמיטל בראלי: מכון התורה והארץ עוסק בשמיטה.

<עמיטל בראלי: הזכרת לפני כן ממתי התחילו להתארגן.

<עמיטל בראלי: אנחנו עסוקים בשמיטה קרוב לשנתיים-שלוש לפני השמיטה.

<עמיטל בראלי: הזווית שאנחנו עסוקים בה, אולי בניגוד לרוב הנמצאים בו, היא זווית קודם כל הלכתית.

<עמיטל בראלי: הנושא של החינוך הוא נושא מסוים, חלק מסוים מתוך התפיסה הכוללת של מכון התורה והארץ.

<עמיטל בראלי: אבל אם מדברים על השמיטה בערכים הנוספים שיש לה, שכמובן גם זה נמצא בתוך הסל של השמיטה, אנחנו, בראש ובראשונה, מתעסקים בצדדים הפשוטים של אנשים שיהיה להם, שמעוניינים בכשרות, בשנת השמיטה איך לאכול את הפירות ואיך לאכול את הירקות.

<עמיטל בראלי: אנחנו מדריכים את החקלאים.

<עמיטל בראלי: אנחנו שולחים להם חוברות הסברה, כמובן בתיאום עם משרדי הממשלה.

<עמיטל בראלי: ואנחנו מסתכלים על השמיטה כמכלול, ובראש ובראשונה בצד הפשוט של השמיטה.

<עמיטל בראלי: וכאן אולי באמת חשוב להעיר שאני לא בטוח שכל ילד בישראל יודע מה זו שמיטה בערך המובן, שמי שיקרא את הדברים בשמיטה, את הדברים בפרשות, אז יש מובן מאוד פשוט לשמיטה: שמיטת קרקעות כפשוטה.

<עמיטל בראלי: כמובן, עם הצדדים, איך שמתנהלים הדברים כיום.

<עמיטל בראלי: וכאן אני אכנס לצד החינוכי – מה מכון התורה והארץ עוסק בצדדים החינוכיים בנושאים של השמיטה.

<עמיטל בראלי: אנחנו בשיתוף עם הנהלת חמ"ד, קודם כל, כותבים חומרי לימוד במשרד החינוך לנושא השמיטה.

רות קלדרון: זה מכון פרטי?

רות קלדרון: של מי המכון הזה?

<עמיטל בראלי: המכון זו עמותה, כן?

<עמיטל בראלי: עמותה שקיימת 25 שנה, והיא מתעסקת בנושאים של מצוות התלויות בארץ ככלל.

<עמיטל בראלי: אני קצת אדגיש: אנחנו בשמיטה מסתכלים גם על השמיטה במכלול הרחב של הדברים.

<עמיטל בראלי: מאוד חשוב לנו שטובת החקלאים תהיה בשמיטה, לכן אנחנו רואים איך - - - משמעותי שהחקלאות תוכל להימשך בשנת השמיטה.

רות קלדרון: היום אנחנו מדברים על הצד החינוכי.

רות קלדרון: אז במה המכון שלכם יכול להיות רלוונטי למשרד החינוך, לצבא?

<עמיטל בראלי: אנחנו כבר עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך בנושאים של כתיבת חומרי לימוד, חומרי הוראה, לבתי ספר, לכיתות א' עד ז'.

רות קלדרון: יש לך דוגמאות במקרה פה?

<עמיטל בראלי: יש לי במחשב.

רות קלדרון: אז אנחנו נגיע לזה במחשב.

<עמיטל בראלי: אז זה עובד בשיתוף פעולה עם הנהלת חמ"ד, ואנחנו כבר קרוב לשנה סביב הנושא הזה.

רות קלדרון: זאת אומרת, רק ילדים דתיים בעצם מקבלים את החומר הזה.

<עמיטל בראלי: את החומר הזה שאנחנו – כן.

<עמיטל בראלי: זה בעיקר לאוכלוסייה הדתית.

<משה זעפרני: - - - לחינוך הדתי.

רות קלדרון: מה?

<משה זעפרני: התכניות – יש חלוקה בחינוך הדתי בין שני המכונים: אחד, לבתי הספר היסודיים, ואחד לעל יסודיים.

<משה זעפרני: כלומר, אין כבר.

<משה זעפרני: זה מופיע בתכנית שהשר הביא.

רות קלדרון: אני פשוט חושבת על הילדים שאינם בחמ"ד.

<קריאה: זה אנחנו.

<קריאה: נגיע אליי.

<משה זעפרני: אז יש לנו גם תכנית - - -

רות קלדרון: אז אוקיי.

רות קלדרון: תיכף אתה.

רות קלדרון: אתה תדבר הבא ואתה תסביר לנו.

רות קלדרון: כן.

<עמיטל בראלי: בנוסף, אנחנו גם כן מקימים באזור הכפר הירוק מתחם שבו אפשר יהיה לראות את הדברים, את הנושאים של השמיטה – איך הדברים התנהלו בעבר, איך הדברים היו.

<עמיטל בראלי: זה משולב עם אטרקציות בנושאים של השמיטה.

<עמיטל בראלי: זה דווקא - - -

רות קלדרון: אתה בקשר עם הרב רימון?

רות קלדרון: זה אותו פרויקט?

<עמיטל בראלי: לא, זה פרויקט - - -

רות קלדרון: אתם יודעים אחד מהשני?

<עמיטל בראלי: אני כן.

<עמיטל בראלי: אנחנו מכירים את הרב, ואת הפרויקט של הרב רימון.

רות קלדרון: לא, את הפרויקט של הגן הבוטני.

<עמיטל בראלי: כן, כן, זה משהו אחר.

<עמיטל בראלי: לכן אמרתי, זה משולב עם אטרקציות.

<עמיטל בראלי: כלומר, זו למידה פלוס חוויה, וכאן זה מיועד לאוכלוסייה הכללית, לאו דווקא לאוכלוסייה הדתית.

<עמיטל בראלי: הפרויקט הזה בא לנגוע גם בערכים נוספים של השמיטה, של לגעת בטבע: לצד החקלאי ובצד של בעלי חיים, וזה פרויקט שאנחנו עובדים עליו עכשיו.

רות קלדרון: גם זה עם משרד החינוך?

<עמיטל בראלי: - - - מהפרויקט.

<עמיטל בראלי: זה לא הופיע עדיין בתכנית של השר – מה שהוצע פה לפני כן.

<עמיטל בראלי: כל עוד שלא היינו סגורים על הנושא לא רצינו - - -

רות קלדרון: אני שואלת האם משרד החינוך מזמין אתכם לעשות את זה?

<עמיטל בראלי: אנחנו לא עובדים לפי הזמנות של משרד החינוך.

<עמיטל בראלי: אנחנו פועלים לקדם.

<עמיטל בראלי: אנחנו עובדים בתיאום עם משרד החינוך.

רות קלדרון: אני אשאל בצורה יותר גסה: מי מממן את זה?

<עמיטל בראלי: זהו, זו שאלה טובה.

<עמיטל בראלי: טוב שאת שואלת את השאלות ואני עונה את התשובות.

<עמיטל בראלי: כרגע, אנחנו מקימים את היוזמה.

<עמיטל בראלי: אין לנו כרגע גוף מממן לנושא הזה.

רות קלדרון: מעניין.

רות קלדרון: אמיצים.

<עמיטל בראלי: עוד נקודה נוספת שאנחנו עובדים עליה זו מדרשה ניידת שמסבירה את נושא השמיטה.

<עמיטל בראלי: אם אנחנו מגיעים לבתי הספר – בתי ספר שאין להם יכולת לשלוח תלמידים אלינו, אנחנו מגיעים אליהם עם משאית – אפשר לקרוא לזה ככה – עם חומרים בנושא של השמיטה.

<עמיטל בראלי: כמובן גם פה אנחנו מדגישים יותר, זה מיועד יותר לאוכלוסייה הדתית כי - - - מדגישים את הצדדים ההלכתיים.

<עמיטל בראלי: ודבר אחרון שאנחנו עובדים עליו, שגם פה אנחנו מאוד-מאוד נצטרך סיוע – אנחנו מפיקים סרט שמשלב ציונות ושמיטה, התמודדות של העלייה הראשונה עם כל נושא השמיטה ונושא המושבות.

<עמיטל בראלי: סרט מלא באורך של 60 דקות.

<עמיטל בראלי: הדבר הזה, כמובן, הרציונל, התוכן, המהות קיימת.

<עמיטל בראלי: אנחנו גם בנושא הזה מחפשים שותפים.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אני מעבירה את רשות הדיבור למשרד החינוך.

רות קלדרון: אני רק רוצה לומר מאוד באופן שקוף: מאוד חשוב לי שהשמיטה הזאת לא תהיה רק של דתיים.

רות קלדרון: מאוד חשוב לי קודם כל מצד העניין והתוכן, שלא נאבד אנחנו, חלק גדול מהעם, את הרעיון הנפלא הזה, וכמובן שהתקציבים לא ילכו לחצי העם.

רות קלדרון: משהו פה לא מוסרי.

<משה זעפרני: אוקיי.

<משה זעפרני: ברור לך שכיוונו, קודם כל.

<משה זעפרני: אני רוצה, קודם כל, להתחיל עם האגף שלי.

<משה זעפרני: אצלי באגף יש את כל לימודי היהדות: תנ"ך, תורה שבעל פה ומחשבת ישראל – גם ממלכתי וגם ממלכתי דתי.

<משה זעפרני: ואצלי יושבים גם לימודי האיסלם, הנצרות, מורשת דרוזית ועוד.

<משה זעפרני: כלומר, כולם יושבים ביחד, בכפיפה אחת, וכולם מדברים האחד עם השני, והדיון הוא דיון פדגוגי.

<משה זעפרני: וזה מה שאנחנו עושים במזכירות הפדגוגית – אנחנו מחפשים לתת מענה לכל תלמידי ישראל, לא משנה מאיזו דת, מאיזה לאום, ולא משנות השקפות עולם.

<משה זעפרני: מה שמעניין אותנו זה להגיע לכל תלמיד, שהלמידה תהיה למידה משמעותית, שהלמידה תיגע לחייהם.

<משה זעפרני: אנחנו מדברים גם על חינוך פורמלי וגם על חינוך לא פורמלי.

<משה זעפרני: אנחנו רואים את התלמיד מבוקר עד ליל.

<משה זעפרני: ותחת תפיסות העולם האלה אנחנו ניסינו לבנות תכנית שנוגעת בשמיטה.

<משה זעפרני: אגב, אני רוצה לומר לך שישבתי שלשום עם מנהל החינוך הערבי כדי לראות אולי אנחנו יכולים גם בנושא השמיטה למצוא משהו משותף, לא רק למכור את הפירות לערבים ושהם ימכרו את זה ליהודים.

<משה זעפרני: רצינו לנסות תחת הערכים שהשמיטה מבטאת, לנסות למצוא נקודות משותפות, ואנחנו נושיב על זה צוות.

רות קלדרון: מצוין.

<משה זעפרני: אוקיי?

<משה זעפרני: עכשיו, מה אנחנו הולכים לעשות במשרד החינוך, מעבר ללמידה הבסיסית של מהי שמיטה שהתחילה אצל כולם.

<משה זעפרני: אנחנו מדברים על כמה מעגלים: המעגל האחד עוסק בלמידה הפורמלית.

<משה זעפרני: זה צריך לנגוע בכל תכניות הלימודים הרלוונטיות.

<משה זעפרני: את הזכרת את החינוך הפיננסי.

<משה זעפרני: אני אזכיר גם את הנושא של מדעי הסביבה, אני אזכיר גם את הנושא הזה של חקלאות.

<משה זעפרני: מעבר לזה שיילמד בתנ"ך, ובמחשבת ישראל ובתורה שבעל פה, גם בתפיסות אחרות - - -

<קריאה: תרבות ישראל.

<משה זעפרני: כמובן.

<משה זעפרני: שיילמד בתפיסות אחרות.

<משה זעפרני: אנחנו נביא דילמות לתלמידים בנושא שוויון – שחרור העבדים, למשל.

<משה זעפרני: הנושא הזה של שוויון – שנה שביעית שמשחררים עבדים או נותנים הזדמנות לעני, הוא נושא מאוד חשוב בעינינו.

<משה זעפרני: צריך להדגיש אותו.

<משה זעפרני: אז אנחנו נדגיש את זה בכל מערכת החינוך.

<משה זעפרני: בכלל אנחנו עובדים כבר שנה וחצי על שילוב ערכים בלמידה, ולצורך זה הכשרנו מנחים שעוברים בבתי ספר ומשלבים את הנושא הזה של הערכים בכל תכניות הלימודים: גם בלימודי המדעים, גם בלימודי השפות.

<משה זעפרני: שנת השמיטה היא הזדמנות מאוד גדולה בשבילנו לשלב את הערכים שהשמיטה מבטאת בתוך הלמידה וגם מחוץ ללמידה.

רות קלדרון: ותסביר לי דרך מי זה יגיע.

רות קלדרון: אם עד עכשיו לא לימדו, אז איך המורים יידעו ללמד?

<משה זעפרני: זה יגיע על ידי זה שאחרי שאנחנו נסגור את כל התכניות עם המפמ"רים, ויושבים צוותים, גם אתמול וגם שלשום וגם יישבו מחר – זה יעבור עוד למורים דרך השתלמויות.

<משה זעפרני: זה יעבור למורים דרך השתלמויות, זה יעבור למורים דרך המפמ"רים – מפמ"רים: המפקחים האחראים על המקצועות – זה יעבור דרך מינהל חברה ונוער שאחראי על החינוך הלא פורמלי.

רות קלדרון: זאת אומרת, אתה תעשה השתלמויות למפמ"רים וכולי, והם יעבירו את רעיון השמיטה.

<משה זעפרני: אני יושב עם המפמ"רים.

<משה זעפרני: כלומר, מפמ"רים הם חלק מהצוות שלי, ואנחנו אחר כך נעביר את זה בהשתלמויות לאגפים.

<משה זעפרני: אנחנו מדברים על דוגמה של דיון שהיה אתמול.

<משה זעפרני: אנחנו מנסים להכין שבעה סרטים שיעסקו בנושאים שונים, ערכיים: הזכרתי שוויון, הנושא הזה של חירות.

<משה זעפרני: שבעה סרטים – אנחנו פשוט עובדים על זה כרגע – שאלה דיונים שיהיו בכיתות סביב הנושא הזה של שמיטה.

<משה זעפרני: אז אנחנו רוצים שזה יהיה מאוד משמעותי, וסביב זה אנחנו נביא גם את הקטעים מן המקורות, גם דילמות מהחיים – שתלמידים יוכלו להתמודד ולהביע עמדה ולצאת עם זה מהכיתה, עם מסר לחיים, שזה מסר משמעותי - - -

רות קלדרון: אתה מרגיש שזה אפשרי מעכשיו לתשרי להכין תכנית לימודים משמעותית בשמיטה?

<משה זעפרני: קודם כל, אנחנו לא הולכים להכין את כל החומרים עכשיו – יש חומרים שנבנו, יש חומרים שאנחנו עובדים עליהם במהלך השנה, יש לנו מדפים מתוקשבים, אנחנו הולכים לפתוח אפשרויות.

<משה זעפרני: היום אנחנו עובדים הרבה בצורה מתוקשבת.

<משה זעפרני: ומורים מציעים, ואנחנו מעלים את זה על מדפים וירטואליים, וזה יכול לעבור מבית ספר לבית ספר בצורה מאוד קלה.

<משה זעפרני: אינסוף תכניות נעשות.

<משה זעפרני: זה אפשרי.

<משה זעפרני: בהחלט אפשרי.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אני רוצה לשמוע את מט"ח, ואחר כך לראות אם יש אפשרות לקשר בין - - -

<משה זעפרני: מט"ח, אגב, שותף שלנו - - - הווירטואלי.

רות קלדרון: כן, בבקשה.

<יכין אפשטיין: מט"ח כבר בתכנית של 2014 היה לו ברור שהוא הולך לפתח חומרים עבור השמיטה.

<יכין אפשטיין: נעשתה ישיבה – כמו שנאמר – במשרד עם כל ראשי התחומים שקשורים לנושא הזה: זה אזרחות, וגאוגרפיה, ותרבות ישראל וגם חינוך לשוני, מתוך מטרה שכל תחום ייקח וייפתח מערכי שיעור, פעילויות.

<יכין אפשטיין: ובדיוק השאלה ששאלת את מר משה זעפרני לגבי המהירות: היום אנחנו עובדים בהרבה מאוד דברים מעכשיו לעכשיו.

<יכין אפשטיין: זאת אומרת, תוך שלושה-ארבעה שבועות עולים מערכי שיעור, עולות פעילויות אינטראקטיביות, ומפותחות השתלמויות.

<יכין אפשטיין: ברור שבשביל לעשות פעולה משמעותית ומקיפה יש לעבוד בשיתוף עם משרד החינוך, כמו שאנחנו עושים כל הזמן, והמטרה שלנו היא באמת לפנות למפמ"רים בשביל לעשות כבר בקיץ השתלמויות להכשרת מורים בתחומים האלה ולמקד.

<יכין אפשטיין: כמו שהמשרד דיבר על יום בחודש או איזשהו משהו יותר מוגדר בתוך בתי הספר שיועד לשמיטה, אבל בתוך תכניות הלימודים הקיימות.

<יכין אפשטיין: מה הכוונה?

<יכין אפשטיין: אם בגיאוגרפיה לומדים היום על גלובליזם ועוסקים בתנודה של אנשים ובחוסר החיבור לקרקע, פה אנחנו מנסים לדבר מה המשמעויות; פותחים את הדברים – מה המשמעויות של החיבור לקרקע, מה הערך של קרקע, מה הערך של אדמה, מה הערך של מחצבים ודברים דומים; או נעבור לדברים בתחום האזרחות שהם מאוד-מאוד ברורים, אזרחות וחינוך אזרחי – אזרחות זה בתיכון.

<יכין אפשטיין: חינוך אזרחי זה בגילאים היותר נמוכים – שברור גם במעמדו של האני בנושא הזה של חלוקת נכסים, בנושא של שוויון בעיני החוק ובעיני אנשים.

<יכין אפשטיין: באמת, איזשהו נושא של פריסה אבל מתוך הבנה שאין פה מטרה לשנות את תכנית הלימודים for good, אלא ללכת ולבחור בתוך תכנית הלימודים ופשוט לצבוע את זה באור המיוחד של שנת השמיטה ולהגיד: הנה, אתם יודעים, מה שאנחנו לומדים, מה שאותה כיתה למדה בשנה שעברה, בדיוק אותו דבר, אבל בואו, נחבר את זה לעוד כמה מקורות, עוד כמה דברים, ונראה מאיפה זה יוצא ולאן זה הולך, וזה מניסיון לעשות פעם, כל בית ספר פעם בשנה, בשנה הזאת, איזשהו אירוע שאוסף את הכול, וכל כיתה תביא ותדגים אחד מהערכים בכמה דברים.

רות קלדרון: ישבתם כבר, מבחינה ערכית מה זאת השמיטה?

רות קלדרון: במט"ח החלטתם על איזה ערכים?

<יכין אפשטיין: המטרה היא שכל תחום ייקח את הערכים שנמצאים אצלו.

<יכין אפשטיין: תרבות ישראל יכולה לקחת את הכול, ואזרחות.

<יכין אפשטיין: החיבור לקרקע פחות נמצא היום בתכנית הלימודים של חינוך אזרחי לאזרחות, אבל מצד שני שוויון נמצא שם, אז הם יותר ידגישו.

<יכין אפשטיין: ניסיון שלישי: בואי נגיד, חלוקה – איזשהו ניסיון שכל אחד ייקח וכל אחד יפתח, וזה פחות יהיה תכנית אחת כוללת שתשנה - - -

רות קלדרון: אבל המילה הזאת קיימת בחומרי הלימוד של מט"ח לתלמידים חילונים?

רות קלדרון: הם יודעים מה זו שמיטה בכלל?

<יכין אפשטיין: היום, נכון להיום לא.

<קריאה: בוא נתחיל מהמורים.

<קריאה: זה היה לפני תכנית תרבות ישראל.

משה גפני: מה היה בשמיטה הקודמת?

<יכין אפשטיין: אני לא יודע מה היה בשמיטה הקודמת.

<יכין אפשטיין: אני לא חושב שפותח חומר ייעודי.

<יכין אפשטיין: פותחו חומרים אז למורשת.

<יכין אפשטיין: היו לימודי מורשת.

<יכין אפשטיין: יש שם חומרים - - -

משה גפני: משרד החינוך טיפל בזה בשמיטה הקודמת?

רות קלדרון: בחמ"ד, נראה לי.

<קריאה: עוד לא היה מקצוע - - -

<קריאה: עוד לא היה תרבות ישראל בשמיטה - - -

<קריאה: אבל עסקו בשמיטה.

<משה זעפרני: לא, זה לא שייך לתרבות ישראל.

<משה זעפרני: זה מופיע בתכנית הלימודים, גם בתנ"ך וגם בנושאים אחרים, - -

<יכין אפשטיין: עוד לא עסקו בזה - - -

<משה זעפרני: - - אבל לא עסקו בזה כנושא.

<משה זעפרני: לא עסקו בזה כנושא.

<משה זעפרני: אנחנו מתכוונים - - -

משה גפני: למה עכשיו?

משה גפני: למה עכשיו כן ואז לא?

<קריאה: כי יש פתיחות וגמישות בציבור החילוני לעסוק בנושא הזה - - -

משה גפני: אני שואל, אבל - - - למה משרד החינוך בפעם הקודמת לא ועכשיו כן?

<קריאה: שהוא מתפתח.

<קריאה: הוא מתפתח בצורה חיובית.

משה גפני: רק שאם היה איזה שינוי דרמטי משהו.

רות קלדרון: שי פירון קוראים לתשובה.

<משה זעפרני: קודם כל, זה מאוד מסתנכרן לנו עם הפרויקט של השר – "האחר הוא אני", והנושא של השמיטה מזמן יחס גם לאחר.

<משה זעפרני: ויש רוח השר גם כן.

<משה זעפרני: אי אפשר לבוא ולהגיד ש-.

<משה זעפרני: וברגע שנושא עולה המשרד יושב ברצינות ומנסה לקדם אותו.

<משה זעפרני: אישית אני חושב שזה נושא מאוד חשוב שיכול - - -

משה גפני: טוב, גם אני חושב שזה נושא חשוב.

משה גפני: לא זאת הייתה השאלה.

משה גפני: השאלה מה קרה מהשמיטה הקודמת לשמיטה הזאת?

<קריאה: הרבה דברים.

משה גפני: אם אני אהיה חבר כנסת אני ארצה לדעת – לא ערכים, מה קרה?

<משה זעפרני: אני לא טיפלתי בזה בשמיטה הקודמת, לכן אני לא יודע להגיד לך למה לא עלה בשמיטה הקודמת.

<משה זעפרני: מה שאני יכול להגיד לך שאנחנו חושבים שזה נושא חשוב, לכן הוא עלה עכשיו.

רות קלדרון: ברוך השם.

רות קלדרון: אני רוצה לשאול את הצבא ואחר כך נמשיך.

רות קלדרון: כמובן, חבר הכנסת משה גפני, מתי שאתה רוצה.

משה גפני: לא, לא, התעניינתי, באתי.

משה גפני: אני באמצע ועדות אחרות.

רות קלדרון: אני שמחה שבאת.

רות קלדרון: כן, בבקשה.

רות קלדרון: מה עושים בצבא?

רות קלדרון: אני קיוויתי שיבוא גם מישהו מהחינוך, כי הרי רבנות וחינוך זה שתי ידיים של הצבא.

רות קלדרון: תגיד מה אתם עושים בשמיטה.

<ארז מדמון: כן, כן, אבל אני רב אכ"א ששייך גם לחיל החינוך, אז נראה לי שזה בסדר.

רות קלדרון: יפה.

רות קלדרון: אז אתה אחד מהם.

רות קלדרון: שניים במחיר אחד.

רות קלדרון: כן, בבקשה, מה עושים בצבא?

משה גפני: מה התפקיד שלך?

<ארז מדמון: רב אגף כוח אדם.

<ארז מדמון: ארז מדמון, רב אגף כוח אדם.

<ארז מדמון: אז קודם כל אני אתחיל מזה ש"קרבה שנת השבע שנת השמיטה", זה מה שהתורה אומרת, וברוך השם שנאספים כולם יחד כאן כדי לדבר ולנסות להנחיל ערכים לכל העם.

<ארז מדמון: ובהקשר הזה של "איזשהו עשיר?

<ארז מדמון: השמח בחלקו", אז אולי מבינים את זה שאדם עני טוב להיות שמח בחלקו, אבל אפשר להסביר את זה גם: "איזשהו עשיר?" – גם העשיר שהוא עשיר צריך להיות שמח בחלקו, וזו חוכמה אולי יותר גדולה מאשר העני בהקשר הזה של היצרים בכל מה שדיברו פה, ואני מסכים באמת עם כולם.

משה גפני: עשיר השמח בחלקו זה די נדיר, אבל זה רעיון טוב מה שאמרת.

<ארז מדמון: חבר הכנסת משה גפני, זה ראש הישיבה שלי בשיעור על פרקי אבות היה אומר את זה: "איזשהו עשיר?

<ארז מדמון: השמח בחלקו".

<ארז מדמון: הוא אמר: אפשר להיות עשיר אבל להיות שמח בחלקך.

<ארז מדמון: זה מאוד חשוב.

משה גפני: נדיר, נדיר, אבל כן, יכול לקרות.

<ארז מדמון: "מרבה נכסים מרבה דאגה".

משה גפני: "יש לו מנה רוצה מאתיים".

<ארז מדמון: נתחיל עם היערכות צה"ל, ואולי ניכנס אחרי זה קצת לצבא - - - וכל מה שקשור בזה.

<ארז מדמון: אז כמובן שצה"ל נערך מבעוד מועד, כבר מהשנה שעברה, לכל הסיפור של שנת השמיטה.

<ארז מדמון: יש לנו הרבה משמעויות בהקשר של האוכל.

<ארז מדמון: בסוף אנחנו צבא העם.

<ארז מדמון: יש לנו את כל האוכלוסיות בצבא ההגנה לישראל, ברוך השם.

<ארז מדמון: אנחנו צריכים לתת פתרון בכל הדברים וגם בזה, וכמובן יש את עניין האוכל.

<ארז מדמון: כל אחד שיהיה לו, בהקשר הזה שיוכל לאכול כמו שצריך, ושלא יחפש דרכים אחרות כדי לקבל ארוחת צהריים או ארוחת בוקר או ערב.

<ארז מדמון: וגם בהקשר כמובן של הגינון, בכל מה שקשור במחנות הצבא, אז אנחנו נערכים מבעוד מועד, מוציאים הנחיות, מוציאים פסקי הלכה לצבא ההגנה לישראל בכל מה שקשור בעניין הזה, וכמובן כולם שותפים.

<ארז מדמון: אנחנו נעזרים בכל מיני גופים כדי לקבל חוות דעת, כדי לקבל פתרונות, לכל מה שקשור בעניין הזה של תוך הצבא: אוכל, גינון וכל מה שקשור בזה.

<ארז מדמון: לדעתי, בהקשר הצבאי גם אולי אפשר להכניס הסברה לחיילים.

<ארז מדמון: אני לא בטוח שזה נעשה, אבל אני אציע את זה לממונים עליי.

<ארז מדמון: אני חושב שזה מאוד חשוב, בכל ההקשרים שדיברנו פה: הרוחניים, הגשמיים, הערכיים.

<ארז מדמון: אני חושב שזה חשוב.

<ארז מדמון: גם משרד החינוך נכנס לזה; וגם אנחנו בצבא, אני חושב שצריכים להיכנס לזה, בהקשר של ההסברה לחיילים על שנת השמיטה בכל - - -

רות קלדרון: אני חושבת שלחיילים ההלכתיים אתה כבר רגיל לדאוג.

רות קלדרון: לחיילים הלא הלכתיים השמיטה צריכה להיות בעלת משמעות.

רות קלדרון: כאן באמת יהיה יותר נכון שתפעיל את צד החינוך, כי זה יבוא מאנשים לא דתיים, ויבינו שזה פשוט ערך יהודי לכולם.

<ארז מדמון: נכון.

רות קלדרון: כמובן גם עם אנשים דתיים, אבל זה לא יכול להיות רק מהרבנות.

<ארז מדמון: התחלתי בתחילת דבריי שאני גם פה וגם פה.

רות קלדרון: אתה גם וגם.

<ארז מדמון: ואנחנו צבא העם, ואנחנו מטפלים בכולם, ובכל הנושאים האלה.

<ארז מדמון: וגם בסוף חייל שנכנס לחדר האוכל וחשוב לו מהיכן הגיע האוכל, מה הכשרות שלו – אז לחייל שאולי לא מבין בזה או לא כל כך מעניין אותו, הוא נכנס ואוכל, אבל גם לו אנחנו צריכים לתת את הכשרות.

<ארז מדמון: ובהקשר הזה של השמיטה חשוב לדבר עם כולם, עם כל החיילים, לתת להם הסברה, כדי שיבינו מה זאת שנת השמיטה.

<ארז מדמון: וכל אחד ייקח את זה לכיוונים שלו: הערכיים, הרוחניים וכל מה שקשור בזה.

<ארז מדמון: בהיבט השני של צבא-חברה, אני אומר שוב, אני אציג את זה לממונים שלי, אבל תראו: צבא ההגנה לישראל עוזר לכל השכבות, חלשים וחזקים כאחד, ויודע לעשות את זה מצוין, ברוך השם – עולים חדשים, אוכלוסיות חלשות וכל מה שקשור בזה.

<ארז מדמון: אני חושב שפה נכנס עוד איזשהו רבד – בשנת השמיטה להגביר את המודעות של הדבר הזה, במיוחד בשנת השמיטה, בהקשר של צבא-חברה: לעזור למשפחות נזקקות, לעזור בכל מיני מקומות.

<ארז מדמון: אנחנו עושים את זה, ברוך השם.

<ארז מדמון: הצבא עושה את זה טוב מאוד, אבל אני חושב שאולי אפשר להגביר את זה במיוחד בשנת השמיטה.

<ארז מדמון: יש לנו הרבה ערכים שאנחנו לומדים מהם משנת השמיטה, וזה דבר חשוב.

<ארז מדמון: כמובן, נשמח לשיתוף פעולה בכל ההקשרים שדיברנו עכשיו.

משה גפני: השאלה הבלתי נמנעת: מה היה בשמיטה הקודמת בצבא?

<ארז מדמון: בהקשר ההלכתי, חבר הכנסת משה גפני, היה - - -

משה גפני: רק בשמיטה.

משה גפני: לא האוכל של החיילים.

<ארז מדמון: אז מה?

משה גפני: האם היה חינוך, הסברה?

משה גפני: מה שדיברת עליו עכשיו.

רות קלדרון: הרעיון של השמיטה.

<ארז מדמון: תראה, בהיבט ההלכתי היה הכול בשנת השמיטה.

<ארז מדמון: בהסבר החינוכי, כמו ששאלת אותו דבר את משרד החינוך – אני לא מכיר.

משה גפני: במשרד החינוך יש שינוי.

משה גפני: הם אומרים.

<ארז מדמון: יפה.

<ארז מדמון: אז גם בהקשר הזה אני חושב שגם בצבא צריך להיות שינוי.

<ארז מדמון: אני אומר שוב: אני לא מכיר שהיה משהו.

<ארז מדמון: אני לא בטוח להגיד את זה במאת האחוזים.

<ארז מדמון: בסדר?

<קריאה: היה, היה.

<ארז מדמון: אני צריך לבדוק את העניין הזה, אם הייתה הסברה לחיילים.

<ארז מדמון: זו דוגמה.

<ארז מדמון: אבל אם לא הייתה, אני חושב שחשוב מאוד להכניס את זה.

<נתן איתן: הייתה, הייתה.

<ארז מדמון: מה?

<נתן איתן: הייתה.

<ארז מדמון: מה אתה זוכר שהיה?

<נתן איתן: חיל החינוך והנוער פיתח מערכי הסברה מאוד מפורטים בנושא השמיטה לכלל חיילי צה"ל.

<נתן איתן: אני חושב שגם - - -

רות קלדרון: וב"נאות קדומים" אתם הדרכתם את זה?

<נתן איתן: בוודאי, חיילים גם כן.

<נתן איתן: חבל שנציג חיל החינוך והנוער לא נמצא פה כדי להציג את התכניות.

<נתן איתן: אני חושב שיש לו תכניות גם השנה, רק חבל שהוא לא בא.

רות קלדרון: התהליך שחבר הכנסת משה גפני מצביע עליו, שאנחנו רואים שינוי, - -

<ארז מדמון: שינוי לטובה.

רות קלדרון: - - באופן פשוט שאומרים לצבא: שמיטה – שולחים מישהו הלכתי.

רות קלדרון: אבל יש לזה צד שצריך - - -

<נתן איתן: נכון, באופן אוטומטי - - -.

<נתן איתן: ולצערי הרב כנראה הם לא הפנימו את השינוי שרוצים לחולל פה.

רות קלדרון: אוקיי, אנחנו בתהליך.

רות קלדרון: בסדר.

רות קלדרון: אז אני רואה שיש לנו כאן שותף.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: הגברת נעמי צור, בבקשה.

<נעמי צור: אז אני עוסקת בשמיטה, כי שואלים את כולם מ-2009, שאז ארגוני או"ם מינו צוותים של כל דתות העולם וביקשו מהם לחבר עמדה בנושא משבר האקלים.

<נעמי צור: אני הייתי בצוות הבינלאומי היהודי ועלה גם נושא השמיטה, ומאז עוסקת בזה.

<נעמי צור: ואני הייתי בין המקימים בגלל שהייתי בין המקימים של התנועה של יהדות וסביבה והצורך לחבר ביניהם, מתוך עבודה בחברה להגנת הטבע באותה העת – בין המקימים של "טבע עברי", שבעצם אותם אני מייצגת פה.

<נעמי צור: ועלינו על הבעיה שבעצם המצווה הזו שהיא מצווה לקהילה – אולי העשירים צריכים במיוחד לתרום, זה נאמר פה.

<נעמי צור: ואגב, הקתולים שאמרו את העמדה הזו, נהנו מאוד-מאוד מהמצב הזה – לרכז את העושר ולעבוד על העניים, שהם יירשו את גן עדן ושיהיו בשקט.

<נעמי צור: והבעיה הסביבתית בכלל שלנו שממצוות הארץ היינו מנותקים 2,000 שנה, וזה לא עניין פשוט בכלל.

<נעמי צור: אולי האבסורד שהגענו אליו עם השמיטה מבטא את הניתוק הזה הכי הרבה.

<נעמי צור: הגענו למצב שזה איזה ירק אני קונה, איזה הכשר, איזה זה, איזה הוא, ולא המהות.

<נעמי צור: אני רוצה להציע מוצרים שבעצם קיימים, וזה דבר שעלה, ואיך לבטא את זה, ואיך להביע את זה במערכת החינוך עם חומרים שקיימים, ואני רוצה ללכת לנושא הגינה.

<נעמי צור: אז כולם יגידו: גינה לא נוכל לעשות בשנת שמיטה, וזה נכון.

<נעמי צור: אנחנו מציעים פה - - -

<קריאה: סליחה, רגע, זה לא נכון.

<קריאה: יש אפשרות לעשות שמיטה עם גינה.

<נעמי צור: סליחה, סליחה, אם תרשה לי.

<נעמי צור: גינה במובן הרגיל, הבלתי מוגבל, לא נוכל לעשות.

<נעמי צור: אבל צריך לנצל ולחבר כמה מגמות ביחד.

<נעמי צור: הרי יש רצון להחזיר את החקלאות לבית הספר – זה דבר שנעלם.

<נעמי צור: כל גינה יכולה להיות עם בית ספר.

<נעמי צור: זה רעיון שהוצע בזמנו למשרד החקלאות ופיתוח הכפר, שלדעתי צריך להיות בשולחן הזה.

<נעמי צור: הגינה הבית ספרית מחנכת להצניע לכת, לספק מזון מקרוב ולא מרחוק.

<נעמי צור: אלה ערכים מאוד בסיסיים.

<נעמי צור: והרעיון הוא שבאותה שנה של השמיטה ללמוד ולתכנן את הגינה הבית ספרית, ללמוד על ערכי השמיטה, וגם ליהנות מהפליאה מן הטבע, שזו עוד מצווה חשובה שאנחנו אולי זונחים אותה, ובזמן הזה ליהנות ממתנות הטבע ולהתכונן לשנה הבאה, שאנחנו ניטע, ואנחנו נהנה, ובעצם כך יוצרים מעגל.

<נעמי צור: ואני חושבת שפה הפגם בכל מה שנאמר בכל השולחנות שהייתי בהם, ששמיטה לא יכולה להיות עיסוק של שנה אחת.

<נעמי צור: צריך לבנות מעגל של עיסוק, של הכנה, של ציפייה, של הבנה מה האחריות המוטלת על כולם, כדי שנגיע לסוף הדרך, לאותה שנת שמיטה, ולא נהיה מופתעים.

<נעמי צור: כי חבר הכנסת, הרב משה גפני שאל בצדק: איפה אתם הייתם?

<נעמי צור: בפעם הקודמת היו דיונים, בערך שבועיים לפני התחלת שנת השמיטה; והיה איזה פורום של רבנים שאמר: טוב, נעשה את ההיתר הזה ונעשה היתר אחר ואז נהיה בסדר.

<נעמי צור: אבל על מי אנחנו עובדים?

<נעמי צור: עכשיו, תכנית לגינה בית ספרית קיימת.

<נעמי צור: ארגונים וגופים שיכולים לעשות סיורים ולהנגיש את הטבע.

<נעמי צור: מקומות שאפשר לבקר בהם וללמוד – קיימים.

<נעמי צור: צריך פשוט לבנות את החבילה, וגם להנגיש באמצעות הגינות הקהילתיות, החקלאות המקומית, ולהכין את כולם למעגל הראוי.

רות קלדרון: תודה רבה.

<נעמי צור: כן, בבקשה.

רות קלדרון: מר יעקב גבע, נציג הסתדרות המורים, בבקשה.

<יעקב גבע: אני מבקש להדגיש את הערך החברתי של שמיטת כספים.

<יעקב גבע: הוזכרה כאן ברמז, אבל המצווה הזאת קיימת בשנת השמיטה.

<יעקב גבע: אמנם, בימינו היא לא כל כך נוהגת, אבל אם נשים לב בפסוקים שהיא מוזכרת בספר דברים, פרק ט"ו: "אפס כי לא יהיה בך אביון".

<יעקב גבע: "כי יברך יברכך ד' בארץ אשר ד' אלוהיך נותן לך נחלה לרשתה".

<יעקב גבע: ובסופם של דברים: "לא תאמץ את לבבך ולא תקפוץ את ידך מאחיך האביון".

<יעקב גבע: אם כן, במיוחד בארצנו המצווה הזאת קיימת.

<יעקב גבע: לפי הרמב"ם היא נוהגת בעיקר בארץ ישראל.

<יעקב גבע: בתקופה שבה זוג צעיר לא מצליח לרכוש דירה, גם אם שני בני הזוג עובדים - - -

רות קלדרון: סליחה, אני קצת מאבדת את הכיוון שלך.

רות קלדרון: אתה נציג הסתדרות המורים.

<יעקב גבע: כן.

רות קלדרון: אנחנו בדיון על איך נביא את ערכי השמיטה דרך המורים לתלמידים.

<יעקב גבע: אני אסיים את המשפט.

רות קלדרון: אתה יכול בבקשה להסביר לנו איך עושים את זה?

<יעקב גבע: הסתדרות המורים חרטה על דגלה את הטבת תנאי השכר והעבודה במיוחד לצעירים.

רות קלדרון: הסתדרות המורים?

<יעקב גבע: ובמסגרת תכנית "אופק חדש" הדבר הזה קיים.

<קריאה: למה זה שמיטה?

<קריאה: זו סוגיה אחרת, חשובה, אבל למה זה שמיטה?

<יעקב גבע: הערך החברתי שנלמד ממצוות שמיטת הכספים הוא הדבר שאני מקווה שיעודד גם יוזמות חקיקה בכיוון, וחוק הדיור הציבורי הוא דוגמה טובה לכך.

רות קלדרון: זה נושא מאוד חשוב, ויש כאן בוועדת החינוך, התרבות והספורט דיונים רבים על שכר המורים ועל מעמד המורים, אבל אני בטוחה שאתה לא מתכוון שנלמד את הילדים את זכויות המורה ב"אופק חדש".

<יעקב גבע: לא, אני מדבר - - -

רות קלדרון: עכשיו, אתם אחראים, כי אתה הסתדרות המורים.

רות קלדרון: מבחינתי, אתה המורה, כל המורים.

רות קלדרון: אנחנו מנסים להבין איך אפשר לחנך את הילדים שאינם רואים במצווה שמיטה, כי הם לא אנשים שומרי מצוות, להבין את ערכי שנת השמיטה לכל עם ישראל.

<יעקב גבע: אני מדבר על הערך החברתי שיש בשנת השמיטה, ובעיקר בשמיטת כספים.

<יעקב גבע: כאשר אנחנו רואים היום שמיטת כספים רק של מי שחייב הרבה ולא מי שחייב מעט, ואנחנו מקווים שגם הדבר הזה יוכנס לתכניות הלימודים.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: מר אשר רוכברגר, אתה רוצה לדבר על הקהילה דוברת הרוסית.

<אשר רוכברגר: כן.

<אשר רוכברגר: תודה רבה.

<אשר רוכברגר: אני פה במקרה נמצא בשני הכובעים.

<אשר רוכברגר: מצד אחד, אני באופן רשמי פה כנציג עמותת "המשמר החברתי" שפועלת בכנסת, אבל בעייתי גם שייכת לקהילת דוברי הרוסית, וכדובר רוסית פה, היחיד בין כל הנוכחים, אני רוצה להגיד כמה מילים.

<אשר רוכברגר: אתמול זכיתי להיות בכנס שחברת הכנסת, דוקטור רות קלדרון ארגנה, וזה היה מאוד מרשים, ואחר הצהריים שיתפתי כמה חברים שלי, בין דתיים, בין חילונים, על הנושא הזה.

<אשר רוכברגר: התגובה היחידה הייתה: רגע, בשביל מה כל זה?

<אשר רוכברגר: זאת אומרת, הציבור הדתי ידע את הפן ההלכתי, כאילו כל אחד לפי דרכו; והציבור החילוני יודע שהשמיטה זה משהו, זו איזו רעה תקופתית שבאה פעם בשבע שנים.

<אשר רוכברגר: ובאמת אם כל עם ישראל, כמו שאמרו פה, היינו מנותקים כ-2,000 שנה מכל מה שקשור לארץ ולמצוות התלויות בארץ, בקהילה דוברת הרוסית זה נמשך עוד כמה עשורים.

<אשר רוכברגר: והיום מאוד חשוב גם שארגונים שעוסקים בזה, כל אחד לפי דרכו, וכל אחד יבורך על פעולתו, ישימו לב שיש פה ציבור מאוד רחב שאין לו שמץ של מושג ששמיטה זה לא רק עליית מחירי ירקות ופירות, אלא כל הערכים החשובים שכבר יומיים מדברים עליהם פה, במשכן.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: יופי שאתה פה.

רות קלדרון: ככה זה מתחיל.

רות קלדרון: הגברת יוליה בן משה.

<יוליה בן משה: אני טיפה רוצה לאתגר את הדיון מהמקום שאני שומעת שהוא - - - לדבר על וללמד את, ואני רוצה לדבר על לעשות עם.

<יוליה בן משה: כמו שהצגתי את עצמי בהתחלה אני בעצמי אימא לילד עם מוגבלות קשה.

<יוליה בן משה: אני חברה בקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, ומנהלת עמותה קטנה שנקראת "קול הזכויות".

<יוליה בן משה: קודם כל, נתחיל עם 10,000 משפחות שהולכות לעבור תהליך שיקומי, ואני רוצה לדבר על ההיבט החינוכי.

<יוליה בן משה: משפחות לילדים עם צרכים מיוחדים הן עניות בעל כורחן.

<יוליה בן משה: כלומר, זה בדרך כלל משפחות צעירות, שהנכות של הילד תופסת אותן באיזשהו תהליך של הבניה.

<יוליה בן משה: ויש פער מאוד-מאוד גדול בין מה שהמדינה נותנת בסל השירותים ותמיכה כספית לאותה משפחה, לבין ההוצאות על הילד, ולכן יש קריסה כלכלית כמעט מיידית.

<יוליה בן משה: ואחת המצוקות הכי גדולות של הורים זה שהם לא מצליחים לעבוד.

<יוליה בן משה: והמצוקה הכי גדולה של הורים זה פעילויות אחר הצהריים.

<יוליה בן משה: אז הילדים או שנמצאים בחינוך המיוחד או משולבים בחינוך הרגיל, אבל אחר הצהריים אין צהרונים, אין חונכים, ואין שום דבר.

<יוליה בן משה: לראייה, אתמול התקשרה אליי אחות של ילד, ילד בן 16, שרצה הגורל והוא גם עם אוטיזם וגם שיתוק מוחין, לא על כיסא גלגלים, ואין לו מה לעשות אחר הצהריים.

רות קלדרון: שוב, סליחה, זה דיון מאוד חשוב שאנחנו עוסקים בו רבות כאן.

רות קלדרון: תגידי לי מה אפשר לעשות בשמיטה עם הקהילה שאת רוצה לייצג.

<יוליה בן משה: יש לי עוד שלושה נושאים, אז זה הראשון.

<יוליה בן משה: אני מזמינה - - -

רות קלדרון: את יודעת, בכנסת מדברים שלוש דקות.

<יוליה בן משה: בסדר, אני אקצר.

<יוליה בן משה: אני מזמינה פה את אנשי תנועות הנוער, את אנשי החינוך הפורמלי, לראות איך הם מצמידים למשפחות חונכים.

<יוליה בן משה: לשם היה כל ה-speech הארוך.

<יוליה בן משה: כי אז אם גם - - -

רות קלדרון: גם את חושבת שמקומות כמו "נאות קדומים" ומקומות כמו הפארקים שהוצעו פה בהחלט יכולים להתארגן?

<קריאה: - - -

<יוליה בן משה: או הצבה.

<יוליה בן משה: אני יותר מציעה, פחות יודעת למקם.

<יוליה בן משה: זה אחד.

<יוליה בן משה: שניים, בנושא של מערכי פעילויות שעלה פה, חשוב לוודא שהם מונגשים לילדים המשולבים: העיוורים, החירשים וכולי.

<יוליה בן משה: אם יוצאים לפעילויות שטח והילד על כיסא גלגלים, אז לוודא שהדבר מונגש, והוא לא פתאום מוצא את עצמו בבית בשנת השמיטה.

<יוליה בן משה: כלומר שהוא לא יישמט בתוך הדבר הזה.

<יוליה בן משה: ואחרון פה אליך, לראות אם יש שיתוף פעולה באגף לחינוך מיוחד, איך מעבירים את התיאוריה לילדי החינוך המיוחד ולילדים המשולבים.

<יוליה בן משה: כי הסייעות של הילדים המשולבים הן לא נשות חינוך, הן כוח אדם עזר, ובדרך כלל בפעילויות חורגות שכאלה הילדים המשולבים מוצאים החוצה, ומוצאים להם כל מיני כאלה.

<יוליה בן משה: אז בסדר?

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אני רוצה לומר משהן כללי: אנחנו, כרגיל בחינוך, טסים במטוס שאנחנו בונים בזמן הטיסה.

רות קלדרון: זאת אומרת, המושג שמיטה עוד לא לגמרי הונחל והתקבל, ובמהלכו אנחנו כבר מנסים לתקן.

רות קלדרון: אז ברור שבהתחלה עוד יתייחסו אל זה.

רות קלדרון: זאת אומרת, הארגונים להתחדשות יהודית כבר רגילים בזה וכבר מדברים את זה, אבל בצבא זה עוד רבנות או חיל החינוך והנוער, ובמשרד החינוך זה עוד חמ"ד.

רות קלדרון: אז אנחנו בתהליך.

רות קלדרון: צריך כאן סבלנות.

רות קלדרון: הגברת נירה נחליאל.

<נירה נחליאל: אני נירה נחליאל מהמדרשה באורנים.

<נירה נחליאל: התפקיד שלי, בין השאר, זה מנהלת אגף החינוך, שאנחנו פועלים במערכת החינוך הממלכתית בעיקר, והגשנו בקשה כבר לפני כמה חודשים למטה לתרבות ישראל לתכנית לקראת שנת השמיטה.

<נירה נחליאל: היא כוללת מספר חלקים.

<נירה נחליאל: גם ערכות במידה, ככה שהן לא מוותרות על המפגש פנים אל פנים, אבל גם בשאיפה להכניס חלקים מקוונים, מתוקשבים, אבל בעיקר למידה בכיתה בעזרת ערכה שכל בית ספר או כל - - -

רות קלדרון: תגידי משהו על התוכן.

<נירה נחליאל: התוכן מחובר לתכנים של תרבות ישראל.

<נירה נחליאל: הערכות מכוונות לכיתות ה'-ו', ולז'-ח', כאשר כיתה ה' עם הנושא המרכזי של תרבות ישראל, של המקצוע תרבות ישראל ומורשתו זה ארץ ישראל, אז כמובן יש קשר ישיר לשמיטה.

<נירה נחליאל: בכיתה ו' הנושא המרכזי זה מחויבות ואחריות, אז אנחנו מקשרים לזה.

<נירה נחליאל: כיתה ח', לדוגמה, זה תיקון עולם.

<נירה נחליאל: זאת אומרת, זה מאוד פשוט.

<נירה נחליאל: אפילו לא היה צריך להכריח שום דבר כדי למצוא לכל כיתה את החיבור התוכני לשמיטה.

<נירה נחליאל: התכנית שהגשנו כוללת לא רק ערכות של לימוד בכיתה אלא גם הכנה בשנה השישית של מורים.

<נירה נחליאל: מצד אחד, השתלמויות מורים כדי שיוכלו בעצמם להכיר את הנושא ולהעביר אותו הלאה.

<נירה נחליאל: וחלק מהתכנית זה מעבר ללמידה בכיתות של הנושאים האלה שקשורים כאמור למקצוע של תרבות ישראל, אבל הנקודה המיוחדת של השמיטה.

<נירה נחליאל: גם פרויקט בית ספרי או כיתתי שייעשה בהקשר לזה.

<נירה נחליאל: אנחנו נשמח מאוד אם מטה תרבות ישראל ידבר עם האגף שלך וכמובן גם עם מט"ח, לשתף פעולה בחלקים המקוונים.

רות קלדרון: יופי.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: בינתיים אתם עובדים על תקציבים שלכם ואתם מקווים - - -

<נירה נחליאל: נכון.

<נירה נחליאל: בינתיים עוד לא קיבלנו אישור אבל אנחנו - - -

רות קלדרון: יש כאן חוטים שעוד לא לגמרי נקשרו, וגם פה אנחנו צריכים להרגיל את החוטים מעוד סוגים, שיהיו באמת לכל הקהילות.

רות קלדרון: בבקשה, הגברת עדי אפל טל.

<עדי אפל טל: שלום לכולם.

<עדי אפל טל: אני עדי אפל טל מהתנועה הרפורמית.

<עדי אפל טל: בהמשך לדברייך, הגברת נירה נחליאל, ולשאלתך לגבי בתי הספר הממלכתיים אני חושבת שהאחריות שלנו כתנועה רפורמית זה להרחיב ולפרש את המושג שמיטה, ולשוחח עליו בהקשר הערכי שדנו בו רבות אתמול, אז אני לא אאריך ואומר.

<עדי אפל טל: אני רוצה לציין כמה מפעלים ותכניות שאנחנו מתכננים לקראת שנת השמיטה: המפעל הראשון – שלושה כנסים - - - לימוד שיעסקו בנושא השמיטה ויופנו לציבור הרחב.

<עדי אפל טל: בתי מדרש שיופעלו בקהילות התנועה הרפורמית ויהיו פתוחים לציבור הרחב בנושא שמיטה.

<עדי אפל טל: שם כמובן נלמד מקורות מסורתיים לצד מקורות מודרניים, הכול בניסיון להפוך את הנושא לרלוונטי ומשמעותי לציבור החילוני בישראל.

<עדי אפל טל: החל משבועות נוציא אחת לשבוע אגרת של לימוד מכוון בנושא השמיטה, שתציע עיסוק פרשני במסכת "שביעית" לצד מקורות בני ימינו.

<עדי אפל טל: אני עושה את זה מבזקי.

<עדי אפל טל: בהרבה מקהילות התנועה הרפורמיות פועלות גינות קהילתיות.

<עדי אפל טל: אנחנו בהחלט ננצל את שנת השמיטה כדי לבקר בגינות האלה ולהשתמש או לצאת מעבודת האדמה לעבודה שבלב.

<עדי אפל טל: תכניות חינוכיות שאנחנו מפתחים: גם יחידה בתרבות ישראל, בדומה למה שהגברת נירה נחליאל הציגה, וגם תכנית שמיועדת לגיל הרך, לגנים, עם יחידה לחינוך משפחתי בנושא שעד כה לא הועלתה ההתייחסות בהקשר הזה, אבל חינוך משפחתי בהקשר של שמיטה הוא בעינינו מבורך והכרחי.

<עדי אפל טל: בנוסף, בדומה לתכנית "פעמונים" אנחנו מפעילים תכניות של עמותת בת של התנועה הרפורמית שנקראת "קרן בכבוד".

<עדי אפל טל: אנחנו מלווים משפחות שנמצאות במצוקה כלכלית, ומייצרים תכנית להעצמה אישית וקהילתית, תוך טיפוח מיומנויות החיים.

<עדי אפל טל: בשנת השמיטה נרחיב את התכנית לעוד משפחות.

<עדי אפל טל: אחד הדברים שמאוד מהותיים בעיניי לדון בהם בהקשר של שנת השמיטה זה המיעוטים שחיים בישראל, האזרחים הישראלים הערבים.

<עדי אפל טל: אנחנו פיתחנו בשנה שעברה תכנית שנקראת תכנית "שכנים" שמצדדת בדו קיום ואחווה; ושנת שמיטה, כל הסיפור הערכי – לוותר על אדנות ולייצר התנהלות בענווה היא לא רק בהקשר הסביבתי אלא כמובן גם בהקשר החברתי.

<עדי אפל טל: ותכנית "שכנים" תועצם לקראת שנת השמיטה, ונאפשר הכרות ודיאלוג בין משפחות ישראליות יהודיות לישראליות ערביות.

<עדי אפל טל: ועוד מישור שחשוב לנו להמשיך ולפתח קשור בכל התכניות של Jewish people – אדמיות יהודית.

<עדי אפל טל: אמנם, מצוות השמיטה היא מצווה שתלויה בארץ, אבל יש לנו קהל גדול של יהודים שחיים מחוץ לארץ הזאת ומתעניינים בנושא, ומחפשים את הדרכים של חיבור ליהדות ישראלית, ודרך השמיטה אנחנו נבקש לחבר בינינו לבינם בתכניות של - - - שנלמדות כבר עכשיו בבתי ספר, ונפתח יחידה נוספת שתעסוק בשמיטה.

<עדי אפל טל: תודה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: צריך להיזהר מלעשות בשמיטה את כל מה שבמילא עושים אבל להגיד בסוף: שמיטה.

רות קלדרון: זאת אומרת, באמת יכולות קהילות מחוץ לארץ לעזור בקרן שאנחנו אוספים כדי להוציא משפחות.

רות קלדרון: זאת אומרת, לעשות משהו באמת.

רות קלדרון: לא לעשות את הכול אותו דבר ולהגיד: השנה עושים את זה כי זאת שמיטה.

רות קלדרון: אבל העיקר שעושים.

רות קלדרון: תודה רבה הגברת עדי אפל טל.

רות קלדרון: הגברת לורן פוריס.

<לורן פוריס: אני רוצה ממש לברך שהדיון הזה נערך כל כך הרבה חודשים לפני, מכיוון שבעבר זה באמת לא התקיים.

<לורן פוריס: אבל התכנית המיוחדת ששר החינוך הוציא לתלמידי ישראל, בעיקר לזרם הממלכתי, שבעבר לא באמת קיבל תכניות מיוחדות.

<לורן פוריס: מעבר לזה, חשבתי שזה יהיה נהדר אם באמת יפתחו את שמורות הטבע והפארקים למשפחות ולילדים או חינם או במחירים מסובסדים.

<לורן פוריס: זה יכול להיות הזדמנות מיוחדת להרבה ילדים שידם אינה משגת להגיע למקומות האלה.

<לורן פוריס: אני חושבת שהדיון הערכי גם בבתי הספר היסודיים וגם בתיכונים הוא חשוב במיוחד.

<לורן פוריס: בשנה שעברה אני זוכרת את הדיונים שהיו על מסיבות סיום בבתי ספר.

<לורן פוריס: אני חושבת שהנושא של הצניעות, של הערכים, הוא באמת משמעותי השנה במיוחד.

<לורן פוריס: וזהו.

<לורן פוריס: ואני באמת חושבת שהדיון הזה היה ממש ראוי וחשוב.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: כן, הרב צבי רימון, בבקשה.

<צבי רימון: טוב, שלום וברכה.

<צבי רימון: אני עוד פעם מברך באמת על זה שכולם ביחד פה.

<צבי רימון: דבר נפלא.

<צבי רימון: אנחנו כבר שנה בערך עובדים - - -

<יהודית גידלי: מי זה "אנחנו"?

<צבי רימון: אנחנו זה מרכז "הלכה והוראה".

<צבי רימון: אנחנו עובדים – כבר לפני שבע שנים עבדנו על שמיטה, אבל בשנה האחרונה אנחנו עובדים רבות על שמיטה לציבור הרחב, הכללי ולציבור הדתי, ואני אגיד בקצרה את הפרויקטים שאנחנו עושים: אז דבר אחד שהזכרתי אתמול, בעזרת השם אנחנו פותחים מרכז חווייתי לשמיטה בגן הבוטני בירושלים.

<צבי רימון: המרכז הזה נעשה בשיתוף של צוות דתי וצוות לא דתי.

<צבי רימון: נעשה ביחד.

<צבי רימון: הרעיון שהולך להיות שם – כל הגן הבוטני בעזרת השם יהיה שמיטה, כאשר הכול הולך להיות בצורה חווייתית מצד אחד, ואינטראקטיבית, ועם אפליקציות, וכל מיני דברים מודרניים, ומצד שני לחבר אנשים לערכים של השמיטה בימינו.

<צבי רימון: החלק הראשון שם יהיה מסע במנהרת הזמן, שאדם ירגיש, חקלאי לפני אלפי שנים, את כל הדברים הטובים והקשים, והוא יעבור את החוויה הזאת, הוא יהיה חלק מאותו סרט, מאותם דברים.

<צבי רימון: החלק השני יהיה לקחת את ערכי השמיטה ולראות איך מיישמים אותם במציאות מודרנית, כשאנחנו מדברים על עולם חברתי ועל עולם רוחני וערכי, ועל עולם הטבע – איך מיישמים אותם במציאות מודרנית.

<צבי רימון: חוץ מהדבר הזה יהיו שם גם חלקים שיעסקו בעניינים של שמיטה במטבח ודברים אחרים שבצורה טבעית יהיו מן הסתם יותר לציבור דתי או שמתעניין בדבר הזה.

<צבי רימון: זה דבר אחד.

<צבי רימון: הדבר הזה הולך להיות בעזרת השם, אנחנו מקווים לכל התלמידים בארץ, דתיים ולא דתיים, סטודנטים, חיילים במסגרת יום א'.

<צבי רימון: אנחנו דיברנו עם המון מקומות, ויש התלהבות מאוד גדולה.

<לורן פוריס: זה יהיה בתשלום?

<צבי רימון: אנחנו מקווים מאוד שאנחנו נוכל.

<צבי רימון: תראי, מדובר על משהו שההיקף שלו להקמה הוא בערך 15 מיליון שקל.

<צבי רימון: מדובר על דבר ענק, שהוא באמת מיוחד אבל הוא אמור להיות משהו שנותן מענה מיוחד, שמייצר מענה מיוחד לכולם.

<צבי רימון: אנחנו מקווים שנצליח בתוך הדברים האלה להשיג גם תורמים וגם מקומות כאלה שנוכל לעשות את הדברים במחיר הכי זול שאפשר.

<צבי רימון: זו בוודאי השאיפה.

<צבי רימון: אם יהיה אפשר לעשות בחינם אז זה יהיה מצוין.

<צבי רימון: ברור שזאת השאיפה, אבל קשה לתת תשובה על זה עכשיו.

<צבי רימון: ברור שזאת השאיפה.

רות קלדרון: דבר שלמדתי מהספר שלך על פח שמיטה מתחבר מאוד יפה לקומפוסט שאנחנו מתחנכים לעשות במילא, ואפשר כאן לעשות איזה פרויקט.

רות קלדרון: אני חושבת שחלק ממה שאני שמחה בישיבה הזאת זה שאנחנו כולנו יודעים מי עוד עובד, ואפשר להשתמש בחומרים אחד של השני או לעשות שיתופי פעולה, ושהצבא, משרד החינוך ומי שמחפש פרויקטים ידע שהם קיימים.

<צבי רימון: אז באמת ערכים שהולכים - - - למשל: יש ערכים שקשורים לטבע.

<צבי רימון: טבע זה לא רק לשים באורגני.

<צבי רימון: למשל: שמיטה מחנכת אותנו לאכול עד הסוף.

<צבי רימון: אל תזרוק סתם דברים שלא צריך לזרוק.

<צבי רימון: יש דברים שקשורים לערכים של חברה.

<צבי רימון: שמיטה מלמדת אותנו לא רק לעזור בצורה סוציאלית ולתת.

<צבי רימון: שמיטה מלמדת אותנו שאין בעל בית – כולם נותנים וכולם מקבלים.

<צבי רימון: שמיטה נותנת לנו כוחות.

<צבי רימון: יש לנו מיזמים שאנחנו הולכים לעשות בעקבות הדבר הזה, כמו, למשל, מיזם של בנק שעות הפקר שהזכרתי אתמול, שכל בן אדם במדינה יפקיר שעה בשבוע.

<צבי רימון: יהיה בנק גדול שיהיה בצורה לאומית - - -

<קריאה: אולי בנק זמן.

<קריאה: בנק זמן.

<צבי רימון: כמו בנק זמן אבל לא בצורה פרטית.

<צבי רימון: לא בצורה פרטית של קהילות, אלא בצורה כללית.

<צבי רימון: אנחנו רוצים בכוונה לאחד: לאחד דתיים, את החילונים, לאחד את כולם.

<צבי רימון: השמיטה זה גורם שצריך לאחד, לא להפריד.

<צבי רימון: וזה דבר שאם נעשה אותו בצורה חכמה הוא גם יכול לאחד ולעזור הרבה.

רות קלדרון: זה למשל דבר שאפשר לעשות עם מט"ח.

רות קלדרון: מי עושה לך את הצד המחשבי של זה?

רות קלדרון: את הצד האינטרנטי?

<צבי רימון: יש לנו כמה אנשי הייטק, דתיים וחילונים, שאנחנו עובדים איתם - - -

רות קלדרון: אבל לא חבל לעשות מחדש אם יש לנו משרד חינוך ויש לנו.

רות קלדרון: פשוט תכירו.

<צבי רימון: אני אשמח לעבוד בשיתוף פעולה עם כל אחד שרוצה - - -.

<צבי רימון: עשינו קצת עבודת שטח על הדבר הזה.

<צבי רימון: בהיקף שאנחנו מדברים עליו זה לא נעשה עד היום.

<צבי רימון: יש דברים מקומיים, אנחנו מדברים על היקף ענק.

<צבי רימון: אם יש דברים שאפשר להתחבר, תמיד אני אשמח להתחבר לכל מי שאפשר להתחבר.

<צבי רימון: יש לנו בינתיים כמה גופים שהתחברו אלינו כבר.

<צבי רימון: כלומר, יש דברים שלפני חודשיים חשבתי שאני עושה את זה בצורה אחת, בינתיים התחבר אחד פה ואחד שם, ואתמול בכנס התחבר עוד מישהו.

<צבי רימון: כל הזמן מתחברים אנשים.

<צבי רימון: הדבר הבא זה חומרים לבתי ספר, גם לציבור הכללי וגם לציבור הדתי.

<צבי רימון: לציבור הדתי אנחנו עובדים על החומרים לבגרות ולתיכון, שיעסקו בשמיטה.

<צבי רימון: אנחנו עובדים גם על חומרים לציבור הכללי, ודיברנו עם יושבת הראש, חברת הכנסת רות קלדרון כבר לפני כמה זמן, לראות איך אפשר לחבר עוד אנשים יחד איתנו גם בהקשר הזה.

<צבי רימון: ככל שנעבוד בשיתוף פעולה זה יהיה יותר טוב.

<צבי רימון: כתבתי כמה ספרים על השמיטה, ואנחנו עכשיו עובדים איך לעשות את הדברים בהתאמה נכונה לציבור הכללי ולציבור הדתי.

<צבי רימון: הדבר הבא שאנחנו עובדים עליו זה חידון כללי שיהיה בסוף השמיטה גם לציבור הכללי וגם לציבור הדתי.

<צבי רימון: שיהיה איזה חידון שמקיף את השמיטה, שיהיה אפשר לאחד ביחד, לחבר ביחד בבנייני האומה את כולם בצורה משולבת.

<צבי רימון: הדבר הבא זה סדנאות בבתי ספר, גם לדתיים וגם לחילונים.

<צבי רימון: אמנם בפארק השמיטה יהיה אפשר לעשות הכול, אבל יש כאלה שלא יגיעו לשם, וצריך לעשות דברים שיהיו במקומות אחרים.

<צבי רימון: הדבר הנוסף זה להעביר את ערכי השמיטה לכל העולם.

<צבי רימון: יש לנו גם חומר ברוסית, אם שאלת.

<צבי רימון: ולעבור גם בארץ וגם לכל העולם, להנחיל את הדברים האלה.

<צבי רימון: באופן כללי, אם אני אגיד את המגמה הכללית שלנו:

<צבי רימון: 90% מהדברים בשמיטה מאחדים את כולם – דתיים וחילונים וגם חרדים.

<צבי רימון: הייתי עכשיו בפגישה עם חרדים – הרב אפרתי.

<צבי רימון: 90%.

<צבי רימון: אפשר בכל השמיטה לריב על ה-10%, והשמיטה תהיה גורם מאוד מעולה להפרדה.

<צבי רימון: אפשר לקחת את ה-90%, להפוך את השמיטה, שכולם יחכו כבר מתי תבוא השמיטה הבאה.

<צבי רימון: זה גורם מאחד.

<צבי רימון: אבל אתה אמרת בצדק: אבל זה יהיה אחרת.

<צבי רימון: לשמיטה הזאת כולם יחכו כבר.

<צבי רימון: כמו שמחכים לשבת, יחכו לשמיטה הבאה כי זה יהיה גורם שנותן עוצמה: עוצמה חברתית ועוצמה של טבע, וחיבור למשפחה, וחיבור לעצמנו, ודברים שכולם מזדהים איתם, אבל פתאום יקבלו קומה נוספת בגלל ערכים יהודיים שמתחברים כאן, ועוד חיבור לערכים היהודיים שכולנו רוצים להתחבר אליהם תמיד.

רות קלדרון: בהצלחה רבה.

רות קלדרון: כשאתה מדבר אני מאמינה שאתה יכול לעשות 15 מיליון שקל מעכשיו לשמיטה.

<צבי רימון: אנחנו עובדים על זה כבר שנה, אבל בעזרת ד'.

רות קלדרון: יש עוד בקשת דיבור?

רות קלדרון: הכול בסדר?

רות קלדרון: רק פנים חדשות ומירי, ואנחנו נתחיל לסיים.

רות קלדרון: כן.

<אמנון מגיד: שלום, אמנון, מחל"ד מפעלים חינוכיים.

<אמנון מגיד: חברים גם ב"פנים", אבל פועלים גם בתחומנו.

<אמנון מגיד: חל"ד - - -שהיא מתמקדת בעיקר בבתי ספר יסודיים, כשהמטרה מעבר לפיתוח חומרי לימוד היא בעצם העצמת היכולות הבית ספריות.

<אמנון מגיד: ופה אני חושב שאפשר לבקש שני דברים ששווה לציין: אחד, אני חושב ש"פנים" פועלת כבר הרבה מאוד זמן בניסיון לארגן את כל, להסדיר את כל הכניסה של הגופים שעובדים מחוץ למערכת החינוך.

<אמנון מגיד: איך אנחנו נשתלב לקבל בעצם תמיכה גם של מימון וגם תמיכה של השתלבות פורמלית כדי לבוא ולעזור לבתי הספר.

<אמנון מגיד: אני חושב שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו רואים זה שתכניות יש למכביר, חומרים יש למכביר, שלל שפות, שלל פורמטים, ואז זה מגיע למורים שמוצאים את עצמם אבודים תחת עומס אדיר של תכניות, לא רק בתחום הזה, כי באים אליהם בהרבה מאוד תחומים וגם עם הרבה מאוד דיסציפלינות, והקושי הגדול הוא ליצור משהו שהוא אינטרדיסציפלינרי.

<אמנון מגיד: אני חושב שאחת ההזדמנויות הגדולות זה לראות בבית ספר כמוקד לחינוך קהילתי, שהוא מפתח.

<אמנון מגיד: שיש גם הורים לתלמידים, שהם חלק מאוכלוסיית היעד, ומסתכלים על חינוך מעבר - - - ותלמידים.

<אמנון מגיד: אני חושב שצריך להסתכל לכיוון הזה.

<אמנון מגיד: אז בעצם בקשה אחת שאני רוצה להעלות לשולחן זה העניין של לקדם את ההסדרה של הארגונים הבלתי פורמליים שעובדים עם מערכת החינוך בתחום הזה.

<אמנון מגיד: והדבר השני הוא להסתכל בפרספקטיבה של באמת איך יוצרים תכניות שמגיעות לבתים ולא להביא את האנשים למקומות, שזה דבר שהוא אחד בפני עצמו.

<אמנון מגיד: זה בעצם איך אנחנו מסוגלים להגיע דרך פיתוח של ערכות, משחקים, הפעלות או דברים שבעצם מגיעים לאנשים.

<אמנון מגיד: זה משהו שאנשים - - - להם.

<אמנון מגיד: אני חושב שצריך לחבר את זה מעבר לפיתוח דמיון ויצירתיות, שאני רואה שאנשים מגיעים לחנויות המשחקים לקנות, אפשר גם להכניס את התכנים האלה.

רות קלדרון: תודה רבה.

רות קלדרון: אני רוצה להזמין את כולנו להיפגש שוב בעוד חודשיים או שלושה.

רות קלדרון: אנחנו מתקרבים אל שנת השמיטה, ואני רוצה לשאול אתכם איזה דברים מדידים אנחנו רוצים לדעת שהגענו אליהם עד הפגישה הבאה.

<נתן איתן: כמה כסף אנחנו מקבלים?

<קריאה: - - - ממשרד החינוך.

<קריאה: תקצוב זה משרד החינוך - - -

רות קלדרון: זאת אומרת, תקציבים ממשרד החינוך.

רות קלדרון: בשביל זה צריכים אנשים להציע הצעות למשרד החינוך, ומשרד החינוך לשקול ולתת תשובות.

<אמנון מגיד: תקצוב הקצאת משאבים.

<אמנון מגיד: זאת אומרת, אם זה השתלמויות, אם זה שעות הוראה.

<קריאה: כן, נכון.

<קריאה: משאבים.

<אמנון מגיד: משאבים, זה - - -

<קריאה: אבל קודם כל המשרד להגנת הסביבה - - -

רות קלדרון: - - - המשרד לאיכות הסביבה, גם עבודה עם קצין חינוך ראשי, והרבנות הראשית והצבא.

רות קלדרון: אתה מוכן לקבל גם הצעות ולקבל תשובות.

רות קלדרון: יש עוד איזה דברים בחיבורים בינינו?

<ירון קנר: אני חושב שארגוני "פנים" יוכלו לגבש תכנית להשתלבות במערכת החינוך, ועל בסיסה יהיה אפשר - - -

רות קלדרון: ולתת מענה לעניין הזה.

רות קלדרון: אבל זה בדיוק צריך להיות בשיחה קבועה עם משרד החינוך.

<נעמי צור: רציתי לומר אם אפשר: אני שמעתי כמה קולות מסביב לשולחן שאני רוצה להביא את ארגוני הסביבה להתחבר איתם.

<נעמי צור: הגינון הקהילתי שזכיתי ליזום אותו במדינת ישראל, ושכל כך פורח, ולמצוא דווקא בשנת שמיטה את הטבע והגינות בעיר, גם לצאת אבל גם מה שקרוב לבית, ולייצר איזשהו פורום של מי שיעסוק בדבר הזה לאגם את המשאבים: מה שמתפתח בגן הבוטני, מה שמתפתח בתנועה הרפורמית, מה - - -

רות קלדרון: אז את מוזמנת, כשאנחנו נסיים, לפנות אל האנשים ולחבר חיבורים נוספים.

<נעמי צור: אז אני מקווה שנוכל לדווח ביחד.

רות קלדרון: כן.

<מרדכי בר אור: אולי זו משימה בלתי אפשרית, ואני חושב שחשוב שתהיה הבנה פשוטה מה זו שמיטה.

<מרדכי בר אור: כלומר, יש פה פיזור אינסופי.

<מרדכי בר אור: כל דבר הופך להיות שמיטה – צדק חברתי.

<מרדכי בר אור: כל דבר שטוב.

<מרדכי בר אור: יכול להיות שככה זה כשהולכים לציבור, אבל אני חושב שיש פה פספוס.

<מרדכי בר אור: שמיטה זה גדר מדהים מבחינה רוחנית ומעשית, ואני חושב שצריך טיפה-טיפה לדייק לפני שמתפזרים לכל עבר.

<מרדכי בר אור: ותאמיני לי, אני כבר כמה שנים עוסק בזה.

<מרדכי בר אור: זה נורא קשה להוציא את עיקרי התמציות הפסיכולוגיות של הנושא הזה.

<מרדכי בר אור: הייתי רוצה שבעוד חודשיים יהיה פה איזשהו דיוק יותר ברור מה זה הדבר הזה, מה גבול הגזרה של הנושא הזה, ולא שכל צדק חברתי וכל בעיית בנייה של צעירים.

<מרדכי בר אור: שיהיה משהו יותר ברור.

<מרדכי בר אור: אחרת, זה יהיה תחליף לצדק חברתי, ואני חושב שזה פספוס מסוים.

רות קלדרון: וגם שנדע מה עושים בשמיטה הספציפית הזאת.

רות קלדרון: איני רק רוצה להגיד שמצדי אנחנו מנסות לקדם חקיקה, שהוועדה שמייעצת לממשלה מה לעשות בשמיטה לא תהיה רק ועדה של רבנות ראשית ורק מייעצת על חקלאות, אלא ועדה שיותר מייצגת את כל הציבור ומדברת גם על חינוך, וחברה וסביבה.

רות קלדרון: אז אני מקווה שנגיע עם איזשהן תוצאות עד אז.

רות קלדרון: כן, בבקשה.

<יעקב גבע: הקרן לקידום מקצועי של הסתדרות המורים פיתחה גם בשמיטה הקודמת תכניות לחדר מורים לומד בנושא הזה, - -

רות קלדרון: יפה.

<יעקב גבע: - - ואני בטוח שגם לקראת - - -

רות קלדרון: זאת אומרת, הרעיון הזה שבשנת שמיטה אנשים מתפנים מהעבודה הרגילה ונמצאים בלימוד או במשהו רוחני – גם "פנים" חשבו על זה.

<יעקב גבע: בהחלט.

<יעקב גבע: ואני מזמין גם את כל הגופים לפנות לקרן לקידום מקצועי ולהציע תכניות לחדר מורים לומד.

<קריאה: מי שרוצה יוכל לקבל גם פרוספקט של מרכז המבקרים שדיברתם - - -

רות קלדרון: תודה רבה לכולכם שעשיתם את הזמן ובאתם.

רות קלדרון: אנחנו נזמין אתכם שוב.

רות קלדרון: נכון שיש לנו כתובות של כולם?

רות קלדרון: בעוד בין חודשיים לשלושה לישיבת המשך.

רות קלדרון: אם יש לכם משהו להגיד או לבקש עד אז אפשר לפנות לוועדת החינוך, התרבות והספורט, ואנחנו ננסה לקדם את זה עד הפגישה הבאה.

רות קלדרון: תודה רבה.