ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 287, 2014-02-11 10:00

ניסן סלומינסקי: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון שאנחנו דנים בו הוא הנושא של נזקי הסופה.

ניסן סלומינסקי: זו ישיבת המשך.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו חושב במשרדים שהזמן יעשה את שלו במובן הזה שלאט לאט נשכח, אז אולי הם לא מכירים אותנו.

ניסן סלומינסקי: מאחר ונגרמו נזקים, לא נרפה עד שהדברים האלה יסודרו בין המשרדים השונים לבין המועצות.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו מתחילים בטוב, זאת אומרת – דנים כל אדם לכף זכות ויוצאים מתוך הנחה שבאמת כולם עושים את כל המאמצים.

ניסן סלומינסקי: אבל אם מתבררים שעושים את כל המאמצים למשוך את הזמן מתוך תקווה שיישכח, יירגעו, ואולי הנזקים מעצמם יתוקנו – אז זו טעות.

יעקב ליצמן: מתי היה הדיון האחרון?

<טמיר כהן: ב-1 בינואר.

יעקב ליצמן: כאן?

<טמיר כהן: כן.

<טמיר כהן: יש פרוטוקול.

יעקב ליצמן: אתה רוצה לומר לי שלא שילמו עדיין?

ניסן סלומינסקי: בזה פתחתי.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שמי שקיבל על עצמו בזמנו, מבחינת המשרדים, להוביל את המהלך, היה משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: במשרד הפנים מי שאני יודע שאחראי על הנושא הזה הוא מרדכי כהן, או מוטי כהן.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותו ואני לא רואה אותו פה.

ניסן סלומינסקי: נציגי משרד הפנים – לפחות אחד מכם שיישב מקדימה.

ניסן סלומינסקי: שוב, בלי לפגוע בכבודם של אנשים – לא משרד הפנים ולא האוצר או משרדים אחרים, אני חושב שזה שהמשרדים - - בפעם הקודמת שדיברנו זו אולי היתה הפעם הראשונה.

ניסן סלומינסקי: זה שבאמת אולי נשמע ויהיו הפתעות לטובה, אך אני מרגיש שהמשרדים ממשיכים לזלזל, גם בראשי הרשויות וגם בוועדה.

ניסן סלומינסקי: ככה אני מרגיש.

ניסן סלומינסקי: שוב, אשמח להיות מופתע אבל רק מהייצוג – שמי שאחראי על הנושא, ודיברתי אתו כמה פעמים, זאת אומרת שאין לו מה לחדש לנו?

ניסן סלומינסקי: אחרת אני בטוח שהוא היה נמצא פה.

ניסן סלומינסקי: אבל שוב, אולי נופתע.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הסיכום היה שהנושא של הסופה יחולק ל-3 חלקים, כפי שהבנתי מהמבנה המחשבתי של משרד הפנים ושאר המשרדים – החלק הראשון הוא מה שנתנו בהתחלה, לתקופה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, החלק השני צריך להיות הסיכום המרכזי, והחלק השלישי בטח זה תשתיות ודברים כאלה.

ניסן סלומינסקי: אז את החלק הראשון נתנו.

ניסן סלומינסקי: אני הייתי בטוח שאנחנו כבר נמצאים אחרי החלק השני ואולי אפילו שלישי.

ניסן סלומינסקי: שאלתי ראשי מועצות והתברר לי שלא דובים ולא יער, אבל אולי נופתע.

<אלי רגב: שלום, אני מנהל מינהל החירום במשרד הפנים.

<אלי רגב: אכן, כמו שאמרת, אדוני היושב ראש, משרד הפנים נרתם והוביל את הדרישה לקבלת הסיוע עבור הרשויות שנפגעו, כשהדברים אכן חולקו ל-3 חלקים.

<אלי רגב: הפיצוי הראשון, השיפוי הראשון נדרש על מנת לגבות את ראשי הרשויות בהוצאות בלתי רגילות אשר שימשו אותם למעשה להצלת חיים, להחזרת החיים למסלולם באופן מידי, כתוצאה מאירוע מזג האוויר הקיצוני שאירע.

<אלי רגב: הדבר הזה למעשה הובל על ידי שר הפנים אל מול משרד האוצר, ובסופו של דבר התגבשה הסכמה שהיקפה היה כ-30

<אלי רגב: מיליון שקל פיצוי, עבור הדברים האלה.

<אלי רגב: התהליך הזה נעשה בפניות לממונים על המחוזות במשרד הפנים בעבודה מול הרשויות, ועבדך הנאמן שהיה וליווה את הסופה מיומה הראשון ועד האחרון בחדר המצב הלאומי שבו השתתפו מרב משרדי הממשלה, ובו התגבשה תמונה של מי אכן היה זקוק לסיוע כזה או אחר.

<אלי רגב: בעניין הזה למעשה נעשתה הפרדה בין כל הרשויות לבין ירושלים שקיבלה ייחוד בעניין הזה, והיא לא נדונה כאן, לצורך העניין.

ניסן סלומינסקי: בירושלים - - עד הסוף?

ניסן סלומינסקי: בירושלים סגרתם את כל ה - - בנושא?

<קריאה: זה מול האוצר, זה לא דרכנו.

יעקב ליצמן: אפשר להגיד לנו מי קיבל ומי לא?

יעקב ליצמן: ירושלים – אני מבין שקיבלה חלקי.

יעקב ליצמן: מי עוד?

<אלי רגב: יש רשימה שלמה של יישובים, אין בעיה, נגיד.

ראובן ריבלין: אנחנו נרצה להבדיל אותם מאלה שלא קיבלו.

ראובן ריבלין: ברור הרי שאלה שקיבלו מגיע להם הרבה יותר - - -

ניסן סלומינסקי: לפי הרשימה שנמצאת אצלי, שקיבלתי – סך התקציב שהועבר בהקצאה הראשונה – אני רואה שכל היישובים כולם קיבלו.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על איך סגרו עם כל אחד, אבל לפחות כל אחד מהם קיבל, פרט לירושלים שקבלה בנפרד.

ניסן סלומינסקי: הוועדה המוניציפאלית חברון גם קיבלה, כרמיאל – אני רואה שלא קיבלה, קצרין לא קיבלה.

יעקב ליצמן: מה שאני רוצה, לפרוטוקול – אני רוצה לשמוע מי קיבל.

יצחק כהן: ולמה קיבל.

יצחק כהן: למה אחר – לא קיבל.

יצחק כהן: היו קריטריונים?

ניסן סלומינסקי: יש רשימה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: לפי מה שכתוב פה – כולם קיבלו.

יעקב ליצמן: אפשר לקבל את זה?

יעקב ליצמן: תדאג להעביר לנו את זה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשמוע מה קורה בפעימה השניה והשלישית.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, אם תרצו, נחזור לפעימה הראשונה, לקריטריונים וכו'.

<אלי רגב: הפעימה השנייה עוסקת או עסקה בכל נושא פינוי הגזם.

<אלי רגב: כתוצאה מהסופה אכן היו נזקי גזם ואלפי עצים קרסו ברשויות השונות.

<אלי רגב: בעצם היה צורך לבצע פינוי של הגזם הזה כי הוא מפריע לשגרת החיים.

ניסן סלומינסקי: זה רק גזם, או כל מה שהיו צריכים לפנות?

<אלי רגב: בעיקר גזם.

ניסן סלומינסקי: נפלו קירות – או משהו?

<אלי רגב: כשנפלו קירות – התייחסנו אל זה כאל נושאים אחרים שהם יותר נושאים תשתיתיים.

<אלי רגב: זה בעצם השיפוי בגין הפעימה השלישית, כאשר כרגע, נכון לרגע זה, ישנו סיכום עם האוצר, ממש, טרי - - -

ניסן סלומינסקי: בכמה הדרישות בסך הכל הסתכמו, מבחינת הרשויות, לגבי הפעימה השניה?

<אלי רגב: תכף אני אומר לך.

<לילי פיינטוך: 37 מיליון הדרישות.

<לילי פיינטוך: ואנחנו מקצים 20 מיליון שקל.

יצחק כהן: לכל נזקי הסופה?

<לילי פיינטוך: לא, לא.

<לילי פיינטוך: לפעימה השניה שזה פינוי גזם.

<לילי פיינטוך: כרגע יש דרישה של 37 מיליון שקל, כיבדנו, בהסכמה עם האוצר, 20 מיליון שקל.

<לילי פיינטוך: זה יהיה בימים הקרובים.

יצחק כהן: ומה עם הפער?

<אלי רגב: בין הדרישה שקיבלנו מהרשויות ובין מה שקיבלנו בפועל מהאוצר, כדי לשפות.

ניסן סלומינסקי: מה שקיבלתם זה מה שהאוצר החליט או מה שבדקו ומצאו – שהדרישות הן מוגזמות, או לא בדיוק, או – מה?

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם אתם אישרתם נזקים של 37 מיליון?

<אלי רגב: אנחנו קיבלנו דרישות.

ניסן סלומינסקי: אבל עשיתם בדיקה לדעת כמה באמת?

<אלי רגב: קיבלנו את הדרישות מהרשויות.

<אלי רגב: לעשות בדיקה - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, הנזקים, מבחינתכם, בשלב של הגזם – זה 37 מיליון.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם את הדרישה ואת זה אתם מאשרים.

ניסן סלומינסקי: האוצר נתן לכם רק 20 מיליון.

<אלי רגב: כן.

ניסן סלומינסקי: ואת ה-17 אתם מוסיפים משלכם?

<אלי רגב: לא.

<לילי פיינטוך: לא בשלב זה.

<אלי רגב: יישארו פערים גם בפעימה השלישית, והיו גם בשניה.

<אלי רגב: זה בדיוק אותו הדבר.

<אלי רגב: לא קיבלו שיפוי על כל מה שדרשו.

ראובן ריבלין: עבודות שקרן קיימת מבצעת – הם מתחשבנים?

ראובן ריבלין: זה בתוך ה-20 מיליון.

ראובן ריבלין: אתם מפצים את קרן קיימת או קרן קיימת פועלת - - -

<אלי רגב: אנחנו מפצים רק את הרשויות המקומיות.

ראובן ריבלין: קרן קיימת שניתנת לרשות המקומית – הרי היא מבצעת גם פעולות של גזם וכל הטיפול- העצים שנפלו נחשבים בתוך ה-20 מיליון?

ראובן ריבלין: האם המדינה מפצה את קרן קיימת?

<אלי רגב: הפיצוי הוא עבור הרשויות.

ראובן ריבלין: כש - - לו את קרן קיימת, האם אומרים לו – קרן קיימת שווה 400 אלף שקל, האם אנחנו מורידים את זה מכם.

ראובן ריבלין: תגיד לי אתה.

ראובן ריבלין: קרן קיימת משתתפת אצלך?

ראובן ריבלין: לא משתתפת.

ראובן ריבלין: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: רק שניה, לאט לאט.

ניסן סלומינסקי: פעימה שלישית – כמה היו הבקשות?

<לילי פיינטוך: עוד לא פנינו.

<לילי פיינטוך: פעימה שלישית מטפלת בתשתיות.

<לילי פיינטוך: אנחנו עכשיו מוצאים את סוג התשתיות שאנחנו צריכים לטפל בהן, ואנחנו נוציא שמאים - - -

ניסן סלומינסקי: לא יכולתם לעבוד במקביל?

<לילי פיינטוך: לא.

<לילי פיינטוך: גמרנו עם הפעימה השניה עכשיו.

<לילי פיינטוך: עכשיו אנחנו עושים את התהליך - - -

ניסן סלומינסקי: אבל אני מבין שפעימה שניה לא בדקתם.

ניסן סלומינסקי: רק קיבלתם.

ניסן סלומינסקי: אז כמה לוקח – חצי יום לוקח לבדוק את הבקשות.

ניסן סלומינסקי: אז חצי יום קיבלתם את הפקסים מראשי המועצות, עוד חצי יום – להתווכח עם האוצר ולהתווכח עם ההכתבה של האוצר, יש לכם 20.

ניסן סלומינסקי: עבר יום אחד.

ניסן סלומינסקי: יש לנו עוד חודש, למה לא התקדמתם?

<רועי דהן: אפשר להתייחס?

<רועי דהן: אני ממשרד הפנים ואני מרכז את הנושא.

יצחק כהן: לפני כן – שאלה.

יצחק כהן: מה היו הקריטריונים לראשונה, לשניה ולשלישית?

<רועי דהן: אז אני אענה.

<רועי דהן: כמו שביקשת בפעם הקודם – הגענו עם סמנכ"לים עם המשרד.

<רועי דהן: אני אוכל להתייחס לנקודות מקצועיות.

<רועי דהן: איפה שצריך החלטות – יש פה בכירים מהמשרד.

<רועי דהן: אז בקצרה.

<רועי דהן: אנחנו, עד עכשיו, העברנו בקצב מהיר, אני חושב - - נתנו סקירה בישיבה הקודמת ודיברנו על זה ששבועיים אחרי הסופה הועברו 30 מיליון שקלים עבור השלב הראשון.

<רועי דהן: השלב הראשון עסק בפעולות מצילות חיים.

<רועי דהן: פירטנו את הפעולות, ביצענו מיפוי.

<רועי דהן: קיבלנו סך הכל בקשות מהרשויות בהיקף של 74 מיליון שקלים.

<רועי דהן: אחרי שהגענו לפשרה עם האוצר, שר הפנים ושר האוצר הגיעו לפשרה שבשלב הראשון יועברו רק 30 מיליון מתוך סך הבקשות שהסתכמו ב-73 מיליון.

<רועי דהן: הכסף הזה הועבר ב-31 בדצמבר, שבועיים אחרי הסופה.

יצחק כהן: קריטריונים.

<רועי דהן: הקריטריונים היו כאלה: כדי להגיע לרשימה של 46 רשויות מקומיות אנחנו סימנו 3 קריטריונים.

<רועי דהן: קריטריון אחד מדבר על הניתוק של היישוב מהסביבה, הווה אומר – הצירים שמובילים ליישוב נותקו בעקבות שלג.

<רועי דהן: הקריטריון השני מדבר על זה שבתוך היישוב היתה בעיה של ניוד תושבים, כי היו צריכים חסומים שלא אפשרו להם, לצורך העניין, להגיע לצרכניה, לסופר.

<רועי דהן: והקריטריון השלישי מדבר על הפסקות חשמל.

<רועי דהן: שלושת הקריטריונים האלה יצרו רשימה של 46 רשויות מקומיות שנכנסנו לתוך הרשימה - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: בישיבה הראשונה דיברנו גם שמועצות אזוריות יש להן פרמטר נוסף, כי הן צריכות להשתלט על שטח עצום.

ניסן סלומינסקי: בכל מקום יש ישוב בודד, ולהגיע למקומות זה סיפור, וצריך להכניס לגבי מועצות אזוריות גם את הפרמטר הזה.

ניסן סלומינסקי: האם הכנסתם אותו?

<רועי דהן: אז אני מיד עונה לך.

<רועי דהן: מה שהצגתי עד עכשיו זה את תנאי הסף, שיצרו רשימה.

<רועי דהן: מה שהציג ראש מועצת מבשרת זה אמות המידה לגבי חלוקת הכסף.

<רועי דהן: היות והבנו שלא נקבל 100 אחוז מהבקשות ממשרד האוצר, נדרשנו לייצר קריטריונים מקצועיים כדי לתעדף את הרשויות שיקבלו את התקציבים.

<רועי דהן: הקריטריונים שהצגתי כאן, בישיבה הקודמת, היו שילוב של המדד הסוציאקונומי של הרשות, שקיבל משקל מאד נמוך כדי לא לפגוע ברשויות חזקות שסבלו מהוצאות בלתי צפויות והן לא ערוכות לזה, גודל האוכלוסייה, ועיקר המשקל שמנו על נזקי מזג האוויר.

<רועי דהן: משכנו מהשירות המטאורולוגי נתונים אובייקטיביים שמדברים על מידת חריגות המשקעים, יחסית לתקופות מקבילות בשנים עברו, הרבה מאד שנים אחורה, היקף השלג שירד, ומספר הימים שהשלג שהה על הקרקע.

<רועי דהן: אתם רואים, יש פה עבודה יחסית מקיפה, שניסינו להבין עד כמה מזג האוויר יצר לחץ על התשתיות, על העצים וכו'.

<רועי דהן: סביב הקריטריונים המקצועיים האלה יצרנו את ההקצאה הראשונה שמדברת על 30 מיליון שקל שכבר הועברו.

מיכל בירן: - - -

<רועי דהן: מהר.

<רועי דהן: תוך שבועיים הכסף הגיע לרשויות.

<רועי דהן: מאז הדיון האחרון של הוועדה סיימנו לטפל בהקצאה השניה.

<רועי דהן: אתם הערתם לנו בדיון הקודם שהנושא של מועצות אזוריות צריך לקבל משמעות – גם בהקצאה הראשונה נתנו לזה משמעות.

<רועי דהן: ראינו שבפרופורציה, המועצות האזוריות קיבלו את מה שהן צריכות לקבל, והפעם הכנסנו, בתוך ההקצאה של הגזם, מקדם למועצות האזוריות, היות ויש פה עניין של שינוע של גזם לאתרי פינוי, אז יש לנו בעצם, כמשרד הפנים – אנחנו ערוכים לשחרר 20 מיליון שקלים באופן מידי.

<רועי דהן: אנחנו מחכים להעברה של תקציב ממשרד האוצר, הרפרנט שלנו יוכל לדבר על כך.

<רועי דהן: אני מניח שתוך ימים הכסף יעבור, זה עניין טכני, אין פה חסם מבחינתו.

<רועי דהן: לגבי ההקצאה השלישית, הנושא של התשתיות, הנענו את זה במקביל.

<רועי דהן: היות ואנחנו מבינים שיש פה נזקים גדולים לתשתיות, לא רצינו להסתמך על בקשות שיגיעו מהרשויות, בניגוד לשתי ההקצאות הקודמות.

<רועי דהן: אנחנו רוצים לשלוח שמאים ומהנדסים מטעמנו, שיעשו את הבדיקה, שזה יהיה קוהרנטי.

ניסן סלומינסקי: רוצים לשלוח?

ניסן סלומינסקי: לא שלחתם עדיין.

<רועי דהן: לא שלחנו עדיין.

<רועי דהן: יש פה את הנושא של היערכות.

ניסן סלומינסקי: אז תן לי להבין – מה שאתה מצפה, שאם, נניח, כיתה התמוטטה.

ניסן סלומינסקי: אתה מצפה שהם ישאירו את זה כמו שזה עד שהמהנדס שלך יבוא ויראה?

ניסן סלומינסקי: אז חודשיים או שלושה ישאירו את זה רק כדי שהמהנדס יבוא ויראה?

ניסן סלומינסקי: זה לא היה חכם לשלוח מיד ביום הראשון כדי שיצלמו, יראו, ויוכלו אחר כך לנסות להחזיר את זה לחיים נורמליים?

מיכל בירן: גם מי שכבר תיקן – השמאי לא יראה את זה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאני אומר.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, או שראש המועצה הוא חכם ולא יתקן את זה, אבל הוא פושע ביחס לתושבים שלו, אבל אם הוא יתקן הוא לא יקבל פיצוי, כי יבוא המודד שלכם ויגיד שהכל בסדר.

ניסן סלומינסקי: למה אתם כל כך מחכים עם זה ולא שלחתם מיד ביום הראשון?

<רועי דהן: אדוני, אני לא חושב שאנחנו משתהים בנושא של הטיפול בעניין הזה.

<רועי דהן: הזכרת כיתה.

<רועי דהן: יש פה, בנושא של התשתיות, מורכבויות.

<רועי דהן: היות ויש תשתיות של בתי ספר ותשתיות חינוך שמשרד החינוך מטפל בזה – לדעתי סמנכ"ל פיתוח נמצא כאן ויוכל להתייחס.

<רועי דהן: אנחנו ישבנו לפני כמה ימים אצל הממונה על התקציבים באוצר - - -

יעקב ליצמן: קיבלת כסף?

יעקב ליצמן: כמה כסף?

<תמיר בן משה: מקדמה של 11 מיליון.

יעקב ליצמן: מתוך?

<תמיר בן משה: מתוך מה שעבר אלינו מהרשויות – 50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: זאת אומרת שכל בתי הספר - - -

<תמיר בן משה: זה ההערכות שקיבלנו מהם.

<תמיר בן משה: מבדיקה של רשות אחת, בדיקה יותר פרטנית, מסתבר ששליש מהסכום שהם הגישו זה נזקי סופה שקשורים אלינו.

<תמיר בן משה: כלומר, מה שנתנו זה מקדמה מאד מכובדת.

<תמיר בן משה: הם העמיסו על כתבי הכמויות המון דברים שאינם קשורים - - -

ראובן ריבלין: לכולם באופן פרופורציונאלי נתתם?

<תמיר בן משה: כן.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט נשמע אותו באופן מסודר.

ניסן סלומינסקי: רועי, חור בכביש זה תחתית?

ניסן סלומינסקי: במבשרת היה חור בכביש, ואם ראש המועצה היה פיקח הוא לא תיקן את זה ועד היום לא נוסעים בכביש.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יתקן אתם תבואו ותגידו שאין על מה לדבר, הכל מסודר.

<רועי דהן: אז אני רוצה להתייחס.

<רועי דהן: אנחנו חפים מציניות וגם מביורוקרטיה, בשלב הזה.

<רועי דהן: לא ביקשנו בכל ההקצאות שהעברנו עד עכשיו אפילו קבלה אחת.

<רועי דהן: לקחנו הכל על עצמנו, כדי להקל על הרשויות ולהעביר את הכסף במהירות.

<רועי דהן: תשתיות- אנחנו ממש לא מצפים שהתושבים יסבלו מפגעים חמורים.

<רועי דהן: אנחנו נשלח מהנדסים שידעו לאבחן גם תקלה שתוקנה.

<רועי דהן: הרשויות לא אמורות להיפגע מהזה.

<רועי דהן: אנחנו רוצים לעשות את זה כמה שיותר מהר.

<רועי דהן: התחלתי להגיד קודם ואני רק אסיים – היה לפני כמה ימים דיון חשוב על זה אצל הממונה על התקציבים באוצר, יחד אתנו ועם משרד החינוך, כדי ליצור תיאום בין התשתיות שאנחנו מטפלים, שזה תשתיות שהן מוניציפאליות, בזיקה ישירה למשרד הפנים, לבין תשתיות חינוך.

<רועי דהן: מה שסוכם שם שבתוך חודש אנחנו רוצים להיות אחרי השלב הזה, אחרי המיפוי.

ניסן סלומינסקי: אם היו לך בקשות, ואתה אומר שאתה מתייחס אליהן באימון מלא, על כמה אתה אומר בתשתיות?

<רועי דהן: אין לנו מיפוי בתשתיות.

ניסן סלומינסקי: על כמה היו הבקשות?

<רועי דהן: אין לנו מיפוי.

<רועי דהן: לא ביקשנו בקשות על צרכים בנושא של תשתיות, רק על דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: הרי אמרת שאתם מאמינים לראשי הרשויות, ולכן אם ראש רשות יסגור את הכביש זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אבל אם לא ביקשתם ממנו והוא לא הודיע מראש שיש לו חור, עכשיו הוא יתקן – אני לא מצליח להבין את זה.

<רועי דהן: אני אסביר את הכל.

<רועי דהן: מה שמבדיל את התשתיות מהנושאים הקודמים שבהם פחות ירדנו לפרטי פרטים והתעסקנו עם הנושא כי רצינו לשחרר את הכסף, זה המורכבות שלו.

<רועי דהן: יש בנושא של התשתיות גם נזקים הרבה יותר רציניים וגם אלמנטים של ביטוח.

<רועי דהן: יש תשתיות שמבוטחות, שמבוטחות חלקית, יש משחק של חברות ביטוח שמנסים להתחמק מהנושא הזה.

<רועי דהן: אנחנו רוצים לראות שהנושא של התשתיות, היות והוא גם מורכב יותר וגם בהיקף משמעותי הרבה יותר גדול תקציבית – מטופל בצורה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: אז למה לא ביקשתם קודם כל שיתנו לכם - - -

<רועי דהן: בקשות לא היו נותנות לנו שום דבר, בניגוד לשלבים הקודמים, כמו שאמרתי קודם – יש פה היקפים משמעותיים, יש פה שונות בתשתיות.

<רועי דהן: אנחנו נעשה את זה במהירות.

<רועי דהן: אם אדוני ירצה, בתוך חודש נוכל להביא לכם דיווח.

<רועי דהן: אנחנו בלו"ז כבר, עובדים - - -

ניסן סלומינסקי: כמה כסף הוקצב לנושא של תשתיות?

<רועי דהן: לא הוקצב.

<רועי דהן: השיטה היא שאנחנו ממפים, עושים תהליך מקצועי, מעבירים לאגף התקציבים את הפניה שלנו ומתוקצבים בהתאם.

מיכל בירן: אני מצטערת, אני עדיין לא מבינה איך כל זה יכול לקרות כשאתם לא מקבלים דרישות מהמקומות והיישובים השונים.

מיכל בירן: איך תדעו אם לא יגידו לכם?

מיכל בירן: יסתובב מהנדס ברחבי היישוב ויחפש?

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין עוד דבר: איך יכול להיות שאנשים לא קיבלו כסף?

יעקב ליצמן: מה אתה מצפה, שהם יתקנו?

יעקב ליצמן: היה לו נזק של 50 אלף שקל.

יעקב ליצמן: נתת לו 10,000 שקל.

יעקב ליצמן: מה אתה מצפה, שאדם צריך לסגור כבישים?

ניסן סלומינסקי: לתשתיות הוא לא נתן בכלל.

יעקב ליצמן: אני מדבר כרגע על מי שהוא נותן.

יעקב ליצמן: הוא נתן רק עשירית, מה אתה מצפה שהם יעשו?

יעקב ליצמן: אנחנו כבר חודשיים אחרי השלג.

יעקב ליצמן: מה אתה מצפה?

יעקב ליצמן: שאדם יילך ברחוב וראש הרשות יקבל תביעת נזיקין על פי 10 ממה שעלה לו לתקן?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים, יש לכם מה להוסיף?

ניסן סלומינסקי: מתי אתה מניח שנוכל לעשות את הישיבה הבאה שנשמע ששלב ב' שולם, שלב ג' שולם, וראשי המועצות – או שלא יבואו, או שיבואו רק להגיד תודה.

<רועי דהן: אנחנו חודשיים מהסופה.

<רועי דהן: אנחנו לא באים לקבל פה מחמאות - - -

ניסן סלומינסקי: למה לא?

ניסן סלומינסקי: אם תהיו בסדר- מגיע.

<קריאות: - - -

<רועי דהן: 50 מיליון שקלים כבר הועברו.

<רועי דהן: אני חושב שיחסית ללוח זמנים ממשלתי באירוע מורכב שלא הוכרז אסון, במדינה - - -

ראובן ריבלין: 50 מיליון כולל ירושלים?

<רועי דהן: לא, אנחנו החרגנו את ירושלים.

יצחק כהן: כמה ירושלים קיבלה?

<רועי דהן: ירושלים קיבלה מהאוצר בטיפול נפרד.

<אלי זילטוק: 40 מיליון.

ניסן סלומינסקי: אתה הגזבר.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שאצלכם היתה עסקה משולבת, עם מענק ירושלים, והסכומים שם הם אחרים לגמרי.

ניסן סלומינסקי: אז עזוב, לא נפתח את זה.

יעקב ליצמן: האם יש ממועצה כאן שלא קיבלה - - -

<קריאות: - - -

יצחק כהן: ירושלים טוב שהיא קיבלה, והיא היתה צריכה לקבל.

יצחק כהן: אבל גבעת זאב לא קיבלה.

<רועי דהן: גבעת זאב קיבלה.

<רועי דהן: גבעת זאב לא היתה ברשימה הראשונה - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אני אגיד לך על גבעת זאב.

ניסן סלומינסקי: ראש המועצה הוא בחור רציני והוא הודיע לכולם שהשלג לא מפריע, שהוא שולט על הכל, הכל מסודר, הוא לא דיווח על כלום, עד שכמה שבועות אחרי זה נזכרו, וצעקו גוועלד.

ניסן סלומינסקי: באמת עשו, אבל כאלה נזקים – לכן הם לא היו בהתחלה ברשימה, בגלל שהם לא ביקשו.

יצחק כהן: אז הרשימה לא מושלמת?

יצחק כהן: אני לא מבין.

<רועי דהן: הרשימה מושלמת.

<רועי דהן: גבעת זאב נכנסו לשלב של הגזם, ואנחנו נדאג גם לשפות אותם - - -

יצחק כהן: חוף אשקלון לא קיבלו.

<רועי דהן: חוף אשקלון – כן.

<רועי דהן: היו להם שם נזקים, ברד.

<רועי דהן: יש לי רשימה של 15 רשויות מקומיות שהלינו על הקריטריונים ועל הרשימה שאנחנו קבענו.

<רועי דהן: אשקלון לא נמצאת ברשימה.

יצחק כהן: אני שואל – איך יכול להיות שחוף אשקלון כן, זה באותו מקום – ואשקלון – לא.

<רועי דהן: חוף אשקלון יש להם חופי רחצה.

יצחק כהן: גם לאשקלון יש חופי רחצה.

<רועי דהן: אז לא היו פגיעות שם.

יצחק כהן: דרך אגב, לפרוטוקול – אני תושב אשקלון.

<רועי דהן: הם לא ביקשו.

ניסן סלומינסקי: נציג האוצר – איך זה יכול להיות שאתם מקבלים בקשות לנזקים שמשרד הפנים מאשר, מקבל, ואתם באופן אוטומטי חותכים?

ניסן סלומינסקי: מה, שלחתם מהנדסים או משהו שאתם יודעים לחתוך?

<יוסי עדס: אנחנו לא בדקנו באופן פרטני – אנחנו קיבלנו את הרשימה של הבקשות ממשרד הפנים.

<יוסי עדס: במסגרת הדיון התקציבי סוכם שמשרד האוצר יעביר סכום מסוים, ובמידה ומשרד הפנים חושב שנדרשת תוספת שיפוי יש לו מקורות גמישים לעניין, והוא יכול להוסיף את הצרכים שלדעתו נדרשים ממקורותיו.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי – אם משרד הפנים, נניח, למכה הראשונה, נדבר על הדבר השני – כמה ביקשתם?

<רועי דהן: 46 מיליון.

ניסן סלומינסקי: וכמה קיבלתם?

<רועי דהן: אם אני מוציא את ירושלים אז קיבלנו 20.

ניסן סלומינסקי: ביקשו 36, שהם חושבים שזה הנזקים, ואתם אישרתם 20.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת – זה סתם ככה?

ניסן סלומינסקי: או אולי בדקתם?

<יוסי עדס: גם מפאת השונות הרבה בין הבקשות, הפרשים גבוהים משמעותית בין הדרישות, וגם חלק מהסיפור זה פשוט – אנחנו העברנו את ה-20 מיליון כפי שסוכם בין משרדי הפנים והאוצר.

<יוסי עדס: במידה ומשרד הפנים חושב שיש צורך רב יותר, מתוך בדיקה פרטנית יותר ומעמיקה, למשרד הפנים יש מקורות תקציביים גמישים לצורך שיפוי לרשויות, מעבר למה שמשרד האוצר תקצב.

יעקב ליצמן: למה אתה בכלל בודק את הרשימות?

יעקב ליצמן: אם אתה לא נותן את כל הכסף, אתה סומך על משרד הפנים שהוא ייתן?

יעקב ליצמן: למה אתה נכנס לעסקים לא שלך?

יעקב ליצמן: הוא לא משלם כסף, הוא אומר כך – אני אתן X כסף, וכל השאר – אם משרד הפנים רוצה.

<יוסי עדס: גם ה- 20 מיליון נגזר מהיקף הבקשות.

<יוסי עדס: בסופו של דבר משרד האוצר - - -

יעקב ליצמן: אבל לא בדקת.

יעקב ליצמן: אתה לא יודע אם זה נכון או לא.

<יוסי עדס: גם אם לא בדקנו לעומק, אנחנו קיבלנו את היקף הדרישות.

<יוסי עדס: אם היקף הדרישות היה פחות מ-20 כנראה שלא היינו מעבירים 20.

ניסן סלומינסקי: 16 מיליון שחסרים – אתה אומר שאין לכם התנגדות, אבל שמשרד הפנים ישלם מכספו?

ניסן סלומינסקי: זו הנקודה?

<יוסי עדס: במידה ומשרד הפנים חושב שיש צורך לשיפוי מלא בהיקף של הדרישות שיתקבלו - - -

ניסן סלומינסקי: והוא מתוקצב לזה?

ניסן סלומינסקי: יש לו תקציב?

ראובן ריבלין: אתה אומר שהאוצר אמר למשרד הפנים כדלקמן – אתם מבקשם 36, קחו בינתיים 20, ואם אחר כך יתברר לכם שהעלות היתה יותר גבוהה – תחזרו אלינו.

<קריאות: - - -

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: אם יתברר שהעלות יותר גבוהה – הבעיה היא שלכם.

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים מבחינתנו הוא כמו רשות מקומית עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אם אתם תאשרו יותר כסף – זה יהיה על חשבונכם, אז אל תאשרו יותר כסף.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהם אומרים למשרד הפנים.

<יוסי עדס: למשרד הפנים יש מקורות גמישים בהיקף של כ- 200 מיליון שח שהוא יכול להפנות לרשויות.

ראובן ריבלין: אם הוא נותן להם את זה לנזקי הסופה, זה לא יינתן בהמשך ל - - -

ניסן סלומינסקי: לגבי החלק השלישי, של התשתיות – איפה כאן אתם נמצאים?

<יוסי עדס: הנושא הזה כרקע – שוב, משרד הפנים יבחן את הנושא, ישלח את השמאים, נקבל את ההיקפים ואז - - -

ניסן סלומינסקי: ואז עוד פעם תתנו חלק?

<יוסי עדס: ואז תהיה שוב הסכמה בין המשרדים על ההיקף הנדרש.

<יוסי עדס: אני כרגע לא יודע לומר על משהו שלא קיבלנו.

ניסן סלומינסקי: אבל באופן עקרוני אתם תמיד תחתכו שני שליש או שליש - - -

<יוסי עדס: אני לא יודע לומר על משהו שלא קיבלנו.

<יוסי עדס: מהיקף הבקשות, מאופי הבקשות, מעומק הבחינה שלהם – אני לא יודע לומר כרגע, לפני שזה ייסגר, לפני שהתחלנו אפילו משהו ראשוני.

יעקב ליצמן: נכנסתי ברור, ויצאתי מבולבל.

ניסן סלומינסקי: קודם כל צריך להגיד תודה שיש כאן הסכמה בין משרד האוצר לפנים שהיתה סופה.

ניסן סלומינסקי: זה גם הישג.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: אחרי חודשיים מי זוכר שהיתה סופה.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל יש הסכמה שהיתה סופה ועכשיו לאט לאט אנחנו מתקדמים.

<תמיר בן משה: אני סמנכ"ל פיתוח במשרד החינוך.

<תמיר בן משה: אל"ף, מה שעשינו מאז הדיון האחרון פה בוועדה, דרשנו מהרשויות אומדנים וכתבי כמויות מדויקים יותר על הנזקים במוסדות החינוך, ברמה של גן, בית ספר, ברמה יותר מפורטת.

<תמיר בן משה: מרוב הרשויות כבר קיבלנו את הנתונים והחומרים.

<תמיר בן משה: צריך להגיד שמדובר בקלאסרים עבי כרס שאנחנו כרגע בודקים ברמה של מהנדסים.

ניסן סלומינסקי: שלחתם אנשים לשטח?

<תמיר בן משה: כן, כן.

<תמיר בן משה: היו מהנדסים, גם בירושלים וגם בגוש עציון - - -

ניסן סלומינסקי: למשל בצפת – היה?

<תמיר בן משה: היה גם בצפת.

<תמיר בן משה: אני רוצה לציין, ואני רוצה לקחת רשות מסוימת מבלי לנקוב בשם שלה, איך זה מצטייר בין האומדנים לבין מה שקורה בפועל.

<תמיר בן משה: האומדן הראשוני שקיבלנו היה על 21 מיליון שקלים נזקים במוסדות חינוך.

<תמיר בן משה: כתבי הכמויות שהצטברו אצלנו, שקיבלנו מהרשות, סוכמו ב-5 מיליון ו-316 אלף שקל.

<תמיר בן משה: כלומר, יש פער של כ-15 מיליון שקל בין האומדן הראשוני - - בסדר, גם ההסברים שקיבלתי היו ברורים.

<תמיר בן משה: יש מה שנקרא נראות ראשונית, נזקים שלא יודעים לאמוד אותם בהתחלה, ואחר כך בודקים את הדברים יותר.

<תמיר בן משה: אז זה מה שקיבלנו מהרשות.

<תמיר בן משה: מהנדס שבדק את כתבי הכמויות של אותם 5 מיליון שקלים אישר כרגע נזקים שהם נטו מהסופה בכ-3-2.5 מיליון שקלים.

<תמיר בן משה: זו רשות שנפגעה מאד קשה, לפחות כמו שאנחנו מכירים.

יעקב ליצמן: לפעמים אתה לא יכול לתקן רק את הנזק של הסופה כאשר בית הספר היה מוזנח גם לפני כן, ואז התיקון חייב - - -

<תמיר בן משה: אבל אנחנו צריכים לעשות איזושהי הפרדה בין שיפוץ - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: מהיכרותי את העניין אני מניח שלקחו כאן בעין יפה.

<תמיר בן משה: בשורה התחתונה, מה שהחלטנו זה כרגע – ממש בימים האלה גם דיברתי עם ראשי רשויות - - -

ניסן סלומינסקי: כמה ההצטברות של כל הבקשות?

<תמיר בן משה: האומדן הראשוני היה על כ-81 מיליון שקלים.

<תמיר בן משה: הבקשות שהגיעו אחרי שהרשויות עשו תיקונים עומדים על כ-54 מיליון שקלים, ואם אני לוקח את אותה רשות, על כשליש, פחות או יותר, אז זה סדר גודל של כ-20 מיליון.

<תמיר בן משה: אנחנו, כרגע, מקדימים מתקציב המשרד, עוד לא קיבלנו שום כסף מהאוצר אבל יש הבטחה שאחר כך נקבל – 11 מייליון שקלים, שזה בערך שליש מהאומדנים שהרשויות העבירו לנו, ובימים הקרובים, זה ממש עכשיו, אנחנו עושים סבב עם הרשויות, מעבירים להם בחלוקה את אותם 11 מיליון.

ניסן סלומינסקי: יש רשויות שבהן לילדים אין איפה ללמוד?

ניסן סלומינסקי: או גנים?

<תמיר בן משה: לא.

<תמיר בן משה: כל הרשויות, הילדים לומדים תחת קורת גג.

<תמיר בן משה: רק בית ספר אחד בצפת של 50 תלמידים, במוכר שאינו רשמי, עבר ללמוד והוא לומד עד היום במתנ"ס.

<תמיר בן משה: הוא יצא מבית הספר שלו.

<תמיר בן משה: הוא ישב במבנים יבילים שנפגעו וכרגע הוא במתנ"ס.

<תמיר בן משה: כלומר, עבר ממבנה ארעי למבנה קבוע.

ניסן סלומינסקי: אבל אם הוא במצב כזה הוא לא טוב, מתי הוא יוכל לחזור לימים כתיקונם, שיוכלו ללמוד בבית ספר מסודר?

<תמיר בן משה: קודם כל – לומדים במבנה מסודר, כרגע, אבל במתנ"ס, לא במבנה המקורי שלהם.

<תמיר בן משה: מבנה יותר טוב ממה שהיה קודם.

ניסן סלומינסקי: אולי נשאיר אותם כבר במתנ"ס, ונבנה מתנ"ס חדש.

יעקב ליצמן: למה אתה לא לומד מזה איך נראים בתי הספר?

ניסן סלומינסקי: לא רק שאני לומד, אני גם מכיר אותם.

ניסן סלומינסקי: מכיר את זה.

ניסן סלומינסקי: מתי להערכתך הם יוכלו לשקם את המקום שהיה קודם?

<תמיר בן משה: היבילים נהרסו.

<תמיר בן משה: המקום שם – כנראה שזה לא יהיה בימים הקרובים.

<תמיר בן משה: ראש העיר שם שוקל לא להעביר אותם.

<תמיר בן משה: יכול להיות שהמתנ"ס שם יימצא כפתרון, בטח עד סוף שנת הלימודים, אולי כפתרון טוב יותר.

<תמיר בן משה: אבל הרשות הספציפית מקבלת 2 מיליון שקלים ביומיים הקרובים.

<קריאות: - - -

ראובן ריבלין: יש בתי ספר שלא שוקמו עדיין והם מהווים סיכון בטיחותי?

<תמיר בן משה: לא.

<תמיר בן משה: בעיות הבטיחות טופלו באופן מידי וראשוני, וזו גם היתה ההנחיה לרשויות.

ראובן ריבלין: על ידי המשרד עצמו או באמצעות הרשות?

<תמיר בן משה: הרשויות.

ניסן סלומינסקי: לכם, מבחינתכם, בלי שום קשר למה שתצליחו להוציא מהאוצר – אתם תשלמו את כל הפיצוי\

ניסן סלומינסקי: ועל גבכם להוציא את זה מהאוצר.

<תמיר בן משה: יש לנו הבטחה שההוצאות, בהמשך, ישולמו על ידי האוצר.

<תמיר בן משה: אנחנו עושים פה עבודה- המשך העבודה של המהנדסים, בצורה יותר פרטנית ומקצועית, ואני מקווה שזה ייסגר בהמשך.

ניסן סלומינסקי: אחרי שגמרנו עם נציגי הממשלה נשמע את ראשי הערים.

<תמיר בן משה: אני רוצה לציין רק את הסוגיה של ביטוח מוסדות החינוך.

<תמיר בן משה: נגע בזה נציג משרד הפנים אבל אנחנו מוציאים כרגע מכתב לכל הרשויות שיידעו שיש המשך טיפול שלהם, שהם מחויבים להמשך טיפול מול הביטוח, של כל המבנים שניזוקו.

<תמיר בן משה: אנחנו, כמובן, נתחשבן, נראה שאין פה עניין של כפילויות, אבל אנחנו לא מעכבים, לא קושרים אחד עם השני.

ניסן סלומינסקי: כל רשות עושה בנפרד ביטוחים?

<קריאה: בטח.

ניסן סלומינסקי: גם על מוסדות של משרד החינוך?

<קריאה: כן.

ניסן סלומינסקי: רבותי, חברי חברי הכנסת, לפני שרשות הדיבור תינתן לכם אני רוצה לשמוע כמה נציגים וראשי רשויות.

<יורם שמעון: אני ראש המועצה המקומית מבשרת ציון.

<יורם שמעון: אנחנו הגשנו, על פי בקשת כל המשרדים, גם הפנים, החינוך והאוצר – את כל הרשימות באופן מסודר, לא לפני שעשינו – ואני כאן מתקומם על הניסיון ועל האווירה לצייר איזשהו מצג שווא, לזרות חול בעיניכם, שכביכול ראשי הרשויות הגישו רשימות שהון שהן פיקציות ולכן גם ניתנו התקציבים המופחתים.

<יורם שמעון: אנחנו לקחנו, באמת, את האנשים הטובים ביותר, גם מחלקת ההנדסה, שמאים ו - - כדי להכין רשימות מסודרות, לפי הדרישות שנדרשנו, גם לגבי משרד הפנים – העברנו רשימה ראשונה, מסודרת.

<יורם שמעון: לאחר מכן התבקשנו להעביר רשימה של הגזם בלבד.

<יורם שמעון: העברנו.

<יורם שמעון: אחרי זה העברנו גם למשרד החינוך, לתמיר, את כל סך ההצעות שיש לגנים ובתי ספר במבשרת, ברזולוציה מאד רצינית, עם רשימה מפורטת של הגנים וכל הליקויים.

ניסן סלומינסקי: כמה בסך הכל יצא לכם?

<יורם שמעון: 2.6 מיליון העברנו, בסך הכל.

ראובן ריבלין: כמה קיבלת?

<יורם שמעון: 2.6 מיליון העברנו רק למשרד החינוך.

<יורם שמעון: בסך הכל, כל הנזקים - - כלום, עוד לא קיבלתי כלום.

<יורם שמעון: כל הנזקים של מבשרת ציון זה 14.2 מיליון.

<יורם שמעון: קיבלתי עד היום רק את הפעימה הראשונה- 1.4 מיליון.

<יורם שמעון: 10%.

יעקב ליצמן: ואתה תיקנת את הכל?

יעקב ליצמן: נכון לעכשיו.

<יורם שמעון: לא, כמובן שלא.

<יורם שמעון: כל מוסדות החינוך, כל הליקויים – לא תיקנו.

יצחק כהן: לא בטיחותיים.

<יורם שמעון: כמו שאמר היושב ראש, מדובר על כיתה שהתמוטטה, מבנה יביל שהגג שלו התמוטט.

<יורם שמעון: אני לא יכול להשאיר אותו כך.

<יורם שמעון: עשינו מכרז, 72 אלף שקל.

<יורם שמעון: מקופת המועצה אנחנו עכשיו מממנים את כל הנזקים שאנחנו צריכים לממן באופן דחוף, וזה מקופה שלא קיימת, היא ריקה.

ניסן סלומינסקי: ברגע שיש לך מינוס, אפשר בלי בעיה, אפשר להגדיל כמה שרוצים.

יעקב ליצמן: - - -

ניסן סלומינסקי: תמיר, בוא ניקח את זה כדוגמה.

<תמיר בן משה: מבשרת מתוכננת לקבל ביומיים הקרובים מיליון שח, זה אפילו יותר משליש ממה שהוא הציג.

<תמיר בן משה: מבשרת, לפי הטבלה שלי באמת הציגה אמדנים ב-2 מיליון וכ-600 אלף שקל.

<תמיר בן משה: הם אמורים לקבל כרגע מקדמה של מיליון שקלים ועוד פעם – המהנדס יגיע לשם לבדוק, זה טרם בדיקת התיק שלהם.

<תמיר בן משה: אם יוכח שאכן כל הסכום - - הוא יקבל את יתרת הכסף באופן מלא.

ניסן סלומינסקי: ומתי זה ייעשה?

<קריאות: - - -

<תמיר בן משה: לפי הבדיקה הראשונית – זה מה ש - - -

ניסן סלומינסקי: מתי אתה שולח את המהנדס לבדוק?

<תמיר בן משה: קודם כל, הוא בודק כבר את התיק ממילא.

<תמיר בן משה: אני לא מחכה להגיע לשם.

<תמיר בן משה: למקרים שיש שם מה שהוא צריך לראות בעין - - נקווה שלא.

<תמיר בן משה: אם כל התיק יהיה רציונאלי – לא יהיה צורך.

ניסן סלומינסקי: אז מאז הסופה – למה לא עושים?

ניסן סלומינסקי: כי אלה מוסדות חינוך שילדים לומדים שם, זה הרבה יותר מסובך וחשוב.

ניסן סלומינסקי: למה אתם לא מזרזים את זה כדי לגמור?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מתי הם הגישו לכם, אבל - - -

<תמיר בן משה: לא מזמן.

<תמיר בן משה: לא מזמן, ואלה תיקים עבי כרס.

<תמיר בן משה: אני אומר לך, כל תיק של כל רשות - - -

ראובן ריבלין: לא הגישו את זה לפני הסופה, הגישו אחרי הסופה.

ראובן ריבלין: הסופה היתה לפני חודשיים.

<יורם שמעון: הסופה היתה לפני חודש ועד היום לא קיבלנו מענה בכלל.

יעקב ליצמן: תמיר, בוא נשאל את זה קצת אחרת: כמה זמן, לדעתך, צריך לקחת עד שתיק כזה נסגר, סופית?

<תמיר בן משה: אני מעריך שתוך כחודש וחצי.

יעקב ליצמן: עוד חודש וחצי.

<תמיר בן משה: חוץ מהמקדמות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, נזקים במדינת ישראל, בבתי ספר, ואני מדבר גם על מקומות אחרים – מהנזק הראשוני ועד עכשיו, 3 וחצי חודשים.

<מלאכי לוינגר: אני רוצה להתייחס לדברים שנמצאים מול תמיר, למשל – במועצה המקומית קרית ארבע יש משחקים וגני חצר בבתי הספר, שקרסו בימי השלג.

<מלאכי לוינגר: אצלנו השלג הגיע לקרוב למטר.

<מלאכי לוינגר: אנחנו בשבוע שאחרי הסופה פינינו את כל המתקנים.

<מלאכי לוינגר: אני לא יודע איך עכשיו תמיר, כאיש משרד החינוך, יידע לבוא ולאמוד את המתקנים שכבר אינם, שכבר נגרסו או פונו יחד עם השלג למקומות אחרים.

<תמיר בן משה: במקרים כאלה לקחנו אותם כמקרים לתשלום - - -

ניסן סלומינסקי: צילמת?

<מלאכי לוינגר: ודאי שצילמתי.

<מלאכי לוינגר: נקודה שניה – לנו יש קהילה גדולה של בני מנשה.

<מלאכי לוינגר: לפני 9 שני העמדנו קראוונים לשיעורי בית לבני מנשה.

<מלאכי לוינגר: זה לא נמצא בתוך מתחם של משרד חינוכי, אבל אותם שני קראוונים קרסו בשלג, קבילו צו הריסה.

<מלאכי לוינגר: אני לא יודע עד היום אם אני יכול לבוא לתמיר ולהגיד לו שאני רוצה מבנה חדש.

<מלאכי לוינגר: הרי זה לא מבנה שנמצא בבית ספר, זה מבנה של חינוך פורמאלי לא פורמאלי.

ניסן סלומינסקי: למה לא תנסה אותו, ואתה תראה שכן?

<ישראל גנץ: אני סגן ראש המועצה האזורית מטה בנימין.

<ישראל גנץ: אני יכול להגיד קודם כל בשבחו של תמיר, שגם בא לראות בשטח את ההרס, את הכיתות שנפלו.

<ישראל גנץ: אנחנו העברנו תיק, וכמו שמלאכי לוינגר אמר, יש המון כיתות שנפלו וקרסו וצריך לשקם אותם.

<ישראל גנץ: לא שמנו ילדים במתנ"ס, כיתות כבר חזרו לתקינות.

<ישראל גנץ: הכל מצולם, מתועד, עם דוחות של שמאי, של מהנדסים ואישורים.

ראובן ריבלין: אתם - - מימנתם את זה?

<ישראל גנץ: כן.

<ישראל גנץ: את השמאים ואת הקונסטרוקטורים.

<ישראל גנץ: אנחנו העברנו 3.5 מיליון שקל, כמדומני, רק על נזקי חינוך - - -

ניסן סלומינסקי: מה עם הנזקים האחרים?

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לדבר גם נזקים אחרים – גזם, תשתיות.

<ישראל גנץ: כן, אז כמו שנאמר פה – טיפלנו, ואי אפשר לחכות, גם צריך לגרוס את הגזם הזה, וכמו שאמר יושב ראש המועצה, שבמועצה אזורית שתחום השיפוט שבה הוא מעל מיליון דונם עלות השינוע היא אדירה – לאסוף את הכל, לגרוס את הכל ולפנות.

ראובן ריבלין: יש לכם ציוד שלכם?

<ישראל גנץ: הרבה מאד קבלנים.

<ישראל גנץ: אנחנו לא מסוגלים להתמודד עם כאלה כמויות של גזם, עם אלפי משאיות – אנחנו לא ערוכים לכזה דבר.

ניסן סלומינסקי: רק לספר לך – הגנרטורים של שאיבת המים של "מקורות" קפאו.

ניסן סלומינסקי: המשאבות קפאו והם הביאו גנרטורים של המועצה לכל המקומות כדי לחבר אותם למשאבות, כדי שאפשר יהיה לתת מים, כי התושבים היו כמה ימים בלי מים בכלל, בגלל שהכל קפא, בחלק מהיישובים.

<ישראל גנץ: זה נכון, זו בעיה אחרת שנבעה מנזקי השלג, "מקורות" לא ערוכה – כשאין חשמל אין להם משאבות.

<ישראל גנץ: זה אומר שאצלנו, 30 אלף תושבים היו בלי מים, למשך מספר ימים, כי אין גנרטורים.

<ישראל גנץ: כשבאנו אמרו לנו שהגנרטור מספק דלי בשעה, בערך, לכן העמדנו גנרטורים שלנו על המשאבות של "מקורות".

ראובן ריבלין: חברת חשמל לא סיפקה לכם גנרטורים?

<ישראל גנץ: חברת חשמל סיפקה גנרטורים ואנחנו אתם בקשר ישיר, אבל זה היה באיחור של מספר ימים ולא בהיקפים.

<ישראל גנץ: היו לנו 40 אלף תושבים בלי חשמל, כשלחלקם לקח 5 ימים להחזיר חשמל.

<ישראל גנץ: לא נערכו לזה, וזה גם לא עבד מול "מקורות", לא היה סנכרון ביניהם.

<ישראל גנץ: נושא גזם ותשתיות, כמו שנאמר פה, זה נושאים קשים.

<ישראל גנץ: לדוגמה – מפלסות גרמו נזקים קשים, גם לאבני שפה, גם לכבישים שנסחפו.

<ישראל גנץ: לדבר הזה אי אפשר לחכות.

<ישראל גנץ: דברים שהם מפגעי בטיחות – צריך לטפל.

<ישראל גנץ: חלקם אפשר לראות על ידי מהנדסים וחלקם אי אפשר לראות, כי אם מישהו החזיר אבן שפה – זה לא בור בכביש, זה משהו שיהיה קשה לראות אותו.

<ישראל גנץ: אנחנו מצפים שיהיה ברור לכולם שאנחנו לא יכולים לחכות.

<ישראל גנץ: דברים שצריך לתקן והם בטיחותיים – אנחנו מתקנים.

ניסן סלומינסקי: בכמה, סך הכל, הגשתם?

<ישראל גנץ: אני לא זוכר את המספרים בדיוק.

<ישראל גנץ: דיברנו בערך על 15 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: אתה זוכר?

<רועי דהן: מטה בנימין הגישו 10 מיליון שקל, הם כללו גם תשתיות.

<רועי דהן: הם קיבלו עד עכשיו 2,6 מיליון ועל ההקצאה של הגזם הם מקבלים את 100 אחוז הדרישה.

<ישראל גנץ: מתי זה יגיע?

<רועי דהן: כמו שעדכנתי קודם – אנחנו ערוכים, משרד האוצר יעביר את הכסף, תוך יום אנחנו נעביר לכם את זה, ברגע שהכסף יגיע.

יעקב ליצמן: לאיפה ברח נציג האוצר?

ניסן סלומינסקי: הוא הלך לוועדה לביקורת המדינה.

יעקב ליצמן: מה יש לו ביקורת?

יעקב ליצמן: הוא לא נתן כלום.

<איתי חוטר: אני סמנכ"ל כלכלה במרכז השלטון המקומי.

<איתי חוטר: אדוני, היושב ראש, אני מודה לך על רשות הדיבור.

<איתי חוטר: בדיון הקודם שהתקיים בוועדה התרעתי על כך שהקריטריונים שיצרו את אותה קבוצה של 45 רשויות יש בהם איזושהי בעיה, והמקרה של גבעת זאב רק מחזק את העניין הזה.

<איתי חוטר: אנחנו קיבלנו מרשויות נוספות שלא נכללות ב- - הזאת דרישות, בקשות ומכתבים שאומרים – אני רק יכול לתת דוגמה, במועצה מקומית מסוימת, כותב לנו ראש המועצה: מאז ערב יום חמישי ועד שבת בשעות הבוקר ירד שלג כבד בתחום המועצה המקומית ועד עתה לא נמס.

<איתי חוטר: נאלצנו לקנות שמיכות לקשישים, פינוי חולים וכדומה – עם פירוט כספי.

ניסן סלומינסקי: הוא הגיש את זה?

<איתי חוטר: לא ברור לי איך מקרה כזה יצא או זלג החוצה כמו גבעת זאב מאותה רשימה, ולמעשה יש לנו כ-15 רשויות שפוספסו בשלב הראשון, ולצערי - - מה שנקרא – יש פה טעות נגררת גם לפיצויים הנוספים.

יצחק כהן: - - עוד דוגמה: מודיעין-מכבים-רעות – כן, ומודיעין עלית – לא.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: ככה.

ניסן סלומינסקי: נשאל אותם עוד מעט?

יעקב ליצמן: אולי כי מודיעין עלית זה - - -

יצחק כהן: זה חרדים, כן.

יעקב ליצמן: זה מעבר לקו הירוק.

<קריאות: - - -

<איתי חוטר: יש לנו פה דוגמה חיה.

<איתי חוטר: יש לנו ראש מועצה מפסוטה שיכול להעיד על הבעיות שיש לו, על הנזקים שיש לו – וגם פסוטה לא נכנסה פנימה לרשימה הזו.

<אדגאר דקואר: אני מפסוטה, יישוב סמוך לחורפיש.

<אדגאר דקואר: אנחנו מועצה מקומית.

<אדגאר דקואר: היה לנו שלג יומיים לפחות.

<אדגאר דקואר: עשינו מאמצים כבירים, עשינו את כל פעולות החילוץ והעזרה בכוחות שלנו ושל קבלנים מהיישוב.

<אדגאר דקואר: משום מה פוספסנו.

ניסן סלומינסקי: אבל אתם הגשתם בזמן?

<אדגאר דקואר: אני הגשתי דרישה צנועה, לא מנופחת.

ניסן סלומינסקי: כמה?

<אדגאר דקואר: לא מעל 100 אלף שקל.

<אדגאר דקואר: יישוב סמוך קיבל 500 אלף שקל.

<אדגאר דקואר: אני לא קיבלתי, אני לא יודע למה.

<אדגאר דקואר: אני מקווה שזה יתוקן.

ניסן סלומינסקי: רועי, אתה מכיר את המקרה?

<רועי דהן: יש לנו 15 רשויות מקומיות שנמצאות ברשימה שאנחנו קיבלנו, גם ממרכז השלטון המקומי, מאיתי, וגם כאלה שפנו ישירות למשרד, שמלינים על זה שהם לא נכנסו לרשימה.

<רועי דהן: כמו בכל תהליך הקצאה – אנחנו בודקים.

<רועי דהן: במידה וכמו בגבעת זאב מצאנו שיש פה משהו שלא שמנו לב, אז זה ייכנס לרשימה, אין ספק.

ראובן ריבלין: בודקים אם ירד שלג או לא ירד שלג?

<רועי דהן: לא.

<רועי דהן: בודקים אם היו נזקים.

ראובן ריבלין: כמו כל אחד מהם הוא אמר שהיו לו נזקים.

ראובן ריבלין: הוא רק שלח על 500 אלף.

ראובן ריבלין: אם הוא היה שולח על 5 מיליון - - - שמעון הוא עכשיו ראש עיר חדש.

ראובן ריבלין: הוא נתן להם בדיוק את מה שקרה לו.

ראובן ריבלין: בפעם הבאה הוא יגיד להם את מה שקרה לו, כפול ארבע.

ראובן ריבלין: אנחנו מקלקלים את האזרחים.

ניסן סלומינסקי: 15 המועצות האלה – הם לא הגישו בזמן?

ניסן סלומינסקי: קיבלתם את זה מאוחר יותר?

<רועי דהן: הגישו בזמן.

<רועי דהן: אין בעיה של הרשויות שלא הגישו בזמן.

<רועי דהן: אנחנו קבענו רשימה לפי הקריטריונים שהצגתי בהתחלה, והם לא נכללו.

יצחק כהן: איך זה יכול להיות – מודיעין כן, ומודיעין עלית לא? איך זה יכול להיות?

<אלי רגב: אני אסביר לאדוני לגבי מודיעין וגם לגבי דברים אחרים, כי הסוגיות שהועלו פה יוצרות איזשהו מטען שאני רוצה לסדר אותו.

<אלי רגב: 30 מיליון שקל ניתנו בגין פעולות שעשה ראש רשות בפועל על הצורך – בעצם זה הכסף שניתן, וכך זה הוגדר, כדי להציל חיים או כדי להחזיר את החיים למסלולם, כמו – שימוש בטרקטורים פרטיים כדי לפתוח צירים, וכו' וכו'.

<אלי רגב: כל הפעולות האלה, מאחר ואני הייתי שם, לצורך העניין, לאורך כל הדרך, אז הרשויות האלה הן רשויות שטופלו על ידי, על ידי המשרד לביטחון הפנים, על ידי פיקוד העורף, וכו' וכו', ולמעשה ידענו על פעולות בפועל שנעשו.

<אלי רגב: לאחר מכן, בסמיכות לעניין, גם הייתי שם וסיירתי במקומות.

<אלי רגב: בנוסף לזה, שמא נטעה, פנינו לממונים על המחוזות במשרד הפנים שיעשו סבב נוסף עם הרשויות שבתחום אחריותם כדי לקבל מידע נוסף על העניין הזה, ואכן התקבל מידע נוסף והרשויות האלה נכללו.

<אלי רגב: היו רשויות שעל אף שני הסבבים האלה, כפי שאמרתי, לא פנו, לא נכללו, וחלק מהרשויות האלה, בניגוד למה שנאמר פה, לא היו שם, ובוודאי רשויות שלא היה להם נזק, על פניו, שבו הם היו צריכות לעשות פעולות - - -

ניסן סלומינסקי: שאלו לגבי מודיעין עלית.

<אלי רגב: לא הפרדנו את מודיעין ממודיעין עלית.

<אלי רגב: מודיעין העיר, עצמה, הייתי שם בבוקר יום שישי, קיבלה שיפוי על כך - - -

יעקב ליצמן: מודיעין העיר?

<אלי רגב: כן.

<אלי רגב: חיים ביבס ראש העיר, אני אגיד גם למה – משום שהעיר קלטה את כל האזרחים שמשטרת ישראל פינתה מציר 443 ומציר 1 והכניסה אותם לתוך מתחם העיריה.

<אלי רגב: פתחו ונתנו להם אמצעים כאלה ואחרים.

<אלי רגב: זה היה אחד משלושת המקומות שפתחו, כמו במבשרת.

<יורם שמעון: אנחנו לא קיבלנו על זה - - -

<אלי רגב: שניה, שניה.

<אלי רגב: כמו במבשרת וכמו בירושלים, בבניני האומה.

<אלי רגב: מאחר וזה היה יום שישי, והיתה גם אוכלוסייה דתית, לא רצינו שהם יחללו שבת, נתנו אישור גם להוצאת אוטובוסים והזמנו אוטובוסים שיסיעו את האנשים מהעיר מודיעין לנקודות מרכזיות בסמוך למקום מגוריהם.

<אלי רגב: היו אנשים שעלו לירושלים.

<אלי רגב: ניתן שם מזון, וכתוצאה מהעניין הזה שיפינו את העיר מודיעין כי היא הוציאה הוצאה כספית, למרות שהיא לא ניזוקה מהסופה.

<אלי רגב: זו היתה המטרה.

<אלי רגב: היא קיבלה, נדמה לי, 100 אלף שקל.

<אלי רגב: לגבי מודיעין עלית – לצורך העניין, מאחר והייתי שם – לא קרה שום דבר חריג במהלך הימים שמיום שישי ועד יום שלישי, שנאמר.

<אלי רגב: יכול להיות שקרה, ונעשו פעולות, אך לא נאמר לנו.

<אלי רגב: זה אומר שלא פנו מהרשות – לא לחמ"ל המרכזי, לא למשרד לביטחון הפנים, לא לשום גורם פורמלי אחר, לא לפתיחת צירים ולא לכל פעולה אחרת.

<אלי רגב: בנוסף לזה, הממונה על המחוז שפנה אל הרשות לא קיבל שום אינדיקציה.

<אלי רגב: לאחר שכל זה נגמר, ונודע שחולק כסף, פנו חלק מהרשויות.

<אלי רגב: אני אומר שוב - - -

יעקב ליצמן: אז למה 15 אלו - - -

<אלי רגב: לא נסתם הגולל על ה-15 האלו.

<אלי רגב: אמרתי גם לראש מועצת פסוטה, שיושב פה, שאם אכן היו הוצאות בפועל שניתן להציג עליהן חשבוניות – יגיש אדוני את החשבוניות יחד עם תצהיר, ומשרד הפנים יעשה את הפעולות הנדרשות כדי לשפות.

<אדגאר דקואר: בחייך, בחיים לא ביקשו אותי שום חשבונית.

<אדגאר דקואר: אף אחד לא פנה אלי מהמחוז, אני לא נזקקתי - - כי ידעתי שיש אצל אחרים תקלות הרבה יותר גדולות, ואתה מלין עלי שאני לא פניתי.

<אלי רגב: אני לא מלין, אני אומר מה קרה.

<אדגאר דקואר: מהשכנים שלי לא ביקשת שום קבלה - - -

<אלי רגב: מה הבעיה?

<אלי רגב: אם היו הוצאות ויש קבלות - - -

<אדגאר דקואר: למה מאחרים לא ביקשתם קבלות?

<אדגאר דקואר: למה אני צריך עכשיו להביא קבלות אחרי חודשיים?

<אבנר דובדבני: אני גזבר המועצה גבעת זאב.

<אבנר דובדבני: בהר שמואל, שזה חלק מגבעת זאב, היה שלג בגובה 1.30 מ'.

<אבנר דובדבני: התושבים היו שם 4 ימים בלי מים ובלי חשמל.

<אבנר דובדבני: במרבית היישוב, בין שלושה לארבעה ימים לא היה חשמל.

<אבנר דובדבני: ברור שעבדנו בימים האלה ופינינו את השלג, ועשינו עבודות.

<אבנר דובדבני: היינו במשרד הפנים, הגשנו מכתב בזמן.

<אבנר דובדבני: יש לנו את המכתב בתפוצת נאטו.

<אבנר דובדבני: משרד הפנים הודה שהיתה תקלה שלא קיבלנו.

<אבנר דובדבני: רשויות שלא היה בהן מילימטר שלג – קיבלו.

<אבנר דובדבני: אנחנו, עם 1.30 מ' לא קיבלנו.

<אבנר דובדבני: אוקיי, תקנות את התקלה.

<אבנר דובדבני: עד היום לא קיבלנו שקל.

ניסן סלומינסקי: אז קודם כל, מודה ועוזב ירוחם.

ניסן סלומינסקי: משרד הפנים מודה בתקלה וישלם.

ניסן סלומינסקי: מתי גבעת זאב מקבלת?

<רועי דהן: גבעת זאב הגישו לנו על גזם ועל השלב הקודם – על הגזם הוא יקבל 100 אחוז מהדרישה שלו בימים הקרובים ועל השלב הקודם אנחנו נשפה אותו, אני מקווה – בחודש הקרוב, יחד עם התשתיות.

<רועי דהן: יש עוד תקלות.

ניסן סלומינסקי: מי עדו רצה לומר משהו מראשי הרשויות?

<גדי מלכא: אני סגן ראש עירית צפת.

<גדי מלכא: ראש העיר מתנצל שהוא לא הגיע.

<גדי מלכא: יש היום ביקורת של מבקר המדינה בעניין הסופה, אז הוא זכה לביקורת משני הכיוונים.

<גדי מלכא: בכל אופן, הנושא שאנחנו מבקשים לחזור אליו הוא הנושא של הפעימה השניה.

<גדי מלכא: לנו יש בעיה גדולה עם העניין הזה, למה אושר רק 1,8 מיליון מתוך ה-6 מיליון שהצגנו.

<גדי מלכא: אלה הוצאות גדולות מאד שלנו, כעיריה, יש בעיה חמורה לעמוד בהן.

יעקב ליצמן: ואת זה קיבלתם כבר?

<גדי מלכא: קיבלנו רק את הפעימה הראשונה, 1,8 מיליון שזה היה רק על מה שנקרא – משימות מצילות חיים.

<גדי מלכא: אני רוצה להעיר פה דבר חשוב.

<גדי מלכא: צריך ללמוד להגיד מילה טובה.

<גדי מלכא: בכל מה שקשור לעירית צפת, משרד החינוך פעל בצורה מדהימה, נתן מענה מידי לכל מה שצריך.

<גדי מלכא: אני מקווה שבעזרת השם גם המשך הפעולות יהיה טוב.

<גדי מלכא: אז יישר כוח לתמיר בן משה.

<גדי מלכא: בכל אופן, לנו זו גזירה כפולה.

<גדי מלכא: אצלנו הבעיה היא שהמצב הסוציואקונומי עלה מ-3 ל-4, אז גם שיפרנו את זה, אבל הורידו לנו - - -

ניסן סלומינסקי: זו הצרה הכי גדולה של עיר.

<גדי מלכא: אבל הצרה פה היא בעייתית.

<גדי מלכא: אם אני צריך להצדיק 7 מיליון שקל – מאיפה אני מביא את ה-5 מיליון שחותכים לי עכשיו, שקשורים לנזקי הסופה.

<גדי מלכא: אז צריך לדעת שזה לא משהו שהוא נתון מהכל, אלא מחובר לכל המציאות שקיימת.

<שאול אהרון: אני סמנכ"ל המשרד להגנת העורף.

<שאול אהרון: קודם כל, רוצה להעלות תהיה על הדברים שאמר חברי, אלי רגב, ממשרד הפנים, ששכח להזכיר את המשרד להגנת העורף שעמד מאחוריו, סייע לו ושמר לו על העניינים.

<אלי רגב: לא שכחתי, לא דנו בעניין.

<שאול אהרון: זה רק לפרוטוקול.

<שאול אהרון: יש איזה נושא אחד שאני רוצה להעלות, ששמעתי אותו בכל הישיבות שהייתי בוועדת הפנים, ויכול להיות שזה המקום שאני צריך להעלות אותו, וזה הנושא של הביטוחים, ביטוחי צד שלישי.

<שאול אהרון: יש הרבה רשויות מקומיות שיש להן ביטוחי צד שלישי שבעצם לא תופסים מים.

<שאול אהרון: אם יש, למשל, עץ שנפל על מכונית או גרם נזקים למקומות מסוימים, הרשות נדרשת לשלם וחברות הביטוח לא מוכנות לקחת חלק כי יש להן כל מיני סייגים בביטוח.

<שאול אהרון: אני חושב שאנחנו צריכים על זה לתת את הדעת ולנסות לפתור את הנושא הזה גם למקרים הבאים.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק אבל זה נושא – חבל שאיתי לא נמצא פה.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לטפל בזה כי זה משהו כולל לכל הרשויות, לבדוק את כל נושא הביטוח.

ניסן סלומינסקי: כשמגיע הזמן שאתה באמת צריך להשתמש בו, פתאום מוצאים את הסעיפים הקטנים.

ניסן סלומינסקי: נצטרך להעביר אליו את הנושא הזה.

<צחי אבוהב שביט: אני מייצג את לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים, שבעצם זו עמותה שתחת כנפיה חוסים כ-120 אלף עצמאים ועסקים קטנים.

<צחי אבוהב שביט: בישיבה הראשונה הצגתי את הצורך של מעבר לפיצוי לרשויות, בכל הרשויות האלה יש גם אנשים ועסקים שפועלים, ועובדים, ומשלמים ארנונה לרשויות, וממשיכים לשאת בכל העלויות.

<צחי אבוהב שביט: הם נפגעו, ואני מנסה להיות הקול שלהם כאן

<צחי אבוהב שביט: כי זה עסקים קטנים - אנחנו מדברים בעיקר פה על עסקים קטנים, ועל פיצוי שהוא יהיה אפילו בעיקרו די סמלי אבל הוא יכול להציל הרבה מאד עסקים קטנים שמעסיקים בין עובד אחד ל-3 או 4.

<צחי אבוהב שביט: ההגדרה לעסקים קטנים ניתנה פה על ידי פרופסורים שעובדים במשרד הכלכלה.

<צחי אבוהב שביט: כל ההגדרות נלקחו גם משם, וגם מישיבת ממשלה והחלטת ממשלה שקבעה מה הוא עסק קטן.

<צחי אבוהב שביט: הרעיון הוא פשוט לשפות – הכנו נייר פשוט והלכנו על מתווה שמאד מאד דומה למתווה שהמדינה עבדה לפיו במבצע "עמוד ענן".

<צחי אבוהב שביט: כשהמבצע היה קצר, כמות הפגיעה בעסקים היתה קטנה, אבל היתה פגיעה.

<צחי אבוהב שביט: עסקים קטנים שבהם שכר העבודה הוא חלק ארי מהעלויות של העסק, זה עלול להגיע למצב של להיות או לחדול.

<צחי אבוהב שביט: לכן אנחנו חושבים שזה חשוב.

<צחי אבוהב שביט: סכום הכסף שאנחנו הגענו אליו הוא לא גבוה.

<צחי אבוהב שביט: החישוב הוא חישוב של אפילו טיפה שוליים כלפי מעלה, לא בטוח שכולם יתבעו, אבל זה ברמה הדקלרטיבית של המדינה.

<צחי אבוהב שביט: המדינה צריכה לומר שאותם אזרחים שמשלמים מסים, גם מסים מקומיים לעיריה – ארנונה, וגם מסים למדינה, מע"מ ומס הכנסה, שממשיכים לשלם אותם – המדינה, בנקודת הזמן הזו תבוא לעזרתם.

<צחי אבוהב שביט: מדובר פה על עסקים קטנים.

<צחי אבוהב שביט: עלה פה כמה פעמים נושא הביטוח, ביטוח נגד הפסדים, וגם היתה לי שיחה עם אנשי רשות המסים שיושבים פה, אנשים מקרן הפיצויים, שזה המקור שממנו אני הגעתי.

<צחי אבוהב שביט: יש עסקים גדולים שבכלל לא נכנסים לפה, לצורך הפיצויים,, כי אומרים שהם את ה-3 ימים האלה יכולים לשאת בתוך המכלול הענק שלהם, ורובם גם מבוטחים כנגד נזקים כאלה.

<צחי אבוהב שביט: עסקים קטנים, לבקש מהם לבצע ביטוח על נזקים מהסוג הזה, ברמת ההכנסות והרווחים שהם נמצאים בהם זה כמעט להביא אותם למחשבה על חדלות פירעון, או על לא להמשיך להתקיים.

<צחי אבוהב שביט: לכן אני חושב שהכסף הקטן – זה כסף, כמו שאמרו – כסף קטן גדול.

<צחי אבוהב שביט: יש פה חישוב שהוא חישוב חלקי.

<צחי אבוהב שביט: הסכום הכולל הוא לכל העסקים, גם על פי נתוני מע"מ הנכונים לחודש ינואר 2014 – גם אותם עסקים שמעסיקים עובדים בהיקפים האלה, יש לנו נייר מוכן פה.

<צחי אבוהב שביט: פשוט מדובר על 46 מיליון שקל לכל העסקים האלה.

<צחי אבוהב שביט: אני חושב שזה סכום שהמדינה יכולה לאגם אותו ולהעביר אותו, וזו תהיה הצהרה חשובה מאד של המדינה כלפי אותו מגזר שמהווה מנוף צמיחה לא קטן של המדינה הזו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שבגין הדוגמה הזו והרבה שכמותה – אז המדינה לא רצתה להכריז על זה כעל אסון טבע, כדי לא לשלם את זה.

ניסן סלומינסקי: אבל בכל אופן, מי נמצא ממשרד הכלכלה?

ניסן סלומינסקי: תוכלי לתת תשובה לזה?

<אדריאנה מסלר: אני לא יכולה לתת תשובה בגלל שאנחנו לא קיבלנו שום דרישה, עד עכשיו.

<אדריאנה מסלר: שום דרישה.

ניסן סלומינסקי: אבל אם תקבלו דרישה – אתם בנויים לתת תשובה לדבר כזה?

יעקב ליצמן: אתה לא שומע מה שהיא אומרת.

<אדריאנה מסלר: יש חטיבה של עסקים קטנים ובינוניים והם לא קיבלו שום דבר.

<אדריאנה מסלר: ברגע שאנחנו נקבל את הדרישה אנחנו נדבר על זה עם אנשים מקצועיים, עם מהנדסים שלנו, ואז - - -באופן מאורגן את התשובה.

ניסן סלומינסקי: מה שאני שואל – פה עולה נושא עקרוני שהוא העלה את זה לגבי עסקים קטנים, אבל זה יכול להיות מחר לכל - - -

<אדריאנה מסלר: אנחנו בקשר עם כל המפעלים - - -

ניסן סלומינסקי: המדינה כן בנויה לשלם בגין הסופה לעסקים שהעובדים לא יכלו להגיע, והם כן צריכים לשלם להם שכר עבודה?

<אדריאנה מסלר: אני לא יודעת, כי כמו שאמרת – זה לא היה לא מצב מל"ח, ולא מצב של אסון.

ניסן סלומינסקי: לכן אני שואל – יגישו לך מחר בקשה - - -

<אדריאנה מסלר: נקבל את הבקשה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, השאלה היא – האם, בעיקרון - - -

<אדריאנה מסלר: לא קיבלנו שום בקשה.

<אדריאנה מסלר: לא ממפעלים גדולים ולא מעסקים קטנים.

<אדריאנה מסלר: ברגע שנקבל יש לנו את עורכי הדין, יש לשכה משפטית.

<אדריאנה מסלר: נבדוק, ואז נענה באופן מסודר.

ניסן סלומינסקי: מישהו מהאוצר עוד נמצא פה?

ניסן סלומינסקי: מרשות המסים?

ניסן סלומינסקי: יש לכם תשובה לתת לדבר כזה?

<דוד רוטנברג: אני היועץ המשפטי של קרן הפיצויים.

<דוד רוטנברג: תשובתנו אמורה להיות מאגף התקציבים באוצר, כי קרן הפיצויים באה לפצות רק במקרה שיש נזק מלחמה, אובדן הכנסות או ירידת הכנסות, או פגיעה כלשהי בעסקים, וצחי גם יודע את זה, במידה והוכרז מצב מלחמה, מצב מיוחד בעורף, ןכדןמה.

<צחי אבוהב שביט: תתייחס בבקשה למקרה - -

ניסן סלומינסקי: לא, צחי.

ניסן סלומינסקי: לא, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: קיבלת זכות דיבור והעלית – נושא עקרוני.

ניסן סלומינסקי: תהיה תשובה – טוב, לא תהיה תשובה – גם, אבל זה לא לוויכוח.

<דוד רוטנברג: במקרה כזה, לאחר שהוכרז מצב מיוחד בעורף, או מצב חירום, שר הביטחון או השר לפיקוד העורף קובע את המפה.

<דוד רוטנברג: בהתאם למפה הזו אנחנו יושבים עם כל המשרדים הרלבנטיים, משרד הכלכלה, וכו', עם ארגוני המעסיקים וקובעים מה הפיצוי.

ניסן סלומינסקי: ובמקרה דנן?

<דוד רוטנברג: במקרה דנן זה לא הוכרז, ולכן אנחנו, רשות המסים, לא יכולים להיכנס לתמונה.

<דוד רוטנברג: אם אגף התקציבים היה פה והיה יכול לתת תשובה, מול משרד הכלכלה - - -

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, במקרה כזה לא משלמים בגין היעדרות של עובדים מהעבודה, עד כמה שאני מבין.

<צחי אבוהב שביט: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא ויכוח.

ניסן סלומינסקי: העלית נושא, אין כאן מישהו שייתן לך תשובה יותר טובה כרגע.

ניסן סלומינסקי: זו התשובה שיש, ואנחנו יודעים – אפשר להתווכח.

<צחי אבוהב שביט: זה נעשה בעבר.

<צחי אבוהב שביט: זה נעשה בעבר.

<צחי אבוהב שביט: במקרים אחרים זה נעשה בעבר.

<צחי אבוהב שביט: נעשה בעבר.

<צחי אבוהב שביט: וקרן הפיצויים סייעה - --

<דוד רוטנברג: קרן הפיצויים גם בעניין מר'אר , גם בוואדי ערה, גם בשריפה בכרמל – ידעה לבוא ולתת את השמאות, במידה ונדרשנו על ידי משרד האוצר, אבל בתור outsourcing, לא בתור קרן הפיצויים שמפצה.

<צחי אבוהב שביט: אבל - - -

<דוד רוטנברג: צחי, אתה היית במערכת ואתה יודע את זה טוב מאד.

<דוד רוטנברג: לייצר את הנוסחאות – אפשר לבוא ולהשתמש בנו, בייצור נוסחאות.

<דוד רוטנברג: אבל דרך קרן הפיצויים אי אפשר לפצות כי החוק לא מאפשר לנו לפצות על שום נזק שהוא לא נזק מלחמה.

<דוד רוטנברג: במידה ונידרש לתת עזרה בייצור נוסחאות, נוכל לתת את זה.

<מוטי חזיזה: אני ממבשרת ציון.

<מוטי חזיזה: קודם כל אני מודה לאדוני על כינוס הישיבה הזו, כי אילולא ישיבות המעקב אלה עדיין היו עסוקים בשליחת המהנדסים, שעדיין לא הגיעו, אלה היו עסוקים עדיין באומדנים שעדיין לא התבצעו, ואלה מהאוצר עדיין היו סומכים על רשויות אחרות ואומרים להם – חברים, יש להם פה תקציבים, תבנו.

<מוטי חזיזה: לכן ישיבת המעקב הזו היא באמת ישיבה חשובה, וצריך להודות על זה.

<מוטי חזיזה: אנחנו, הרשויות המקומיות, מבשרת ציון קורסת תחת הנטל.

<מוטי חזיזה: אנחנו קוראים, נקראים וקורסים תחת הנטל הכבד.

<מוטי חזיזה: 14.5 מיליון שקל שהם האומדנים האמיתיים, בניגוד למה שאמרו שאנשים מנפחים – אצלנו ראש המועצה חדש, הוא עדיין לא מכיר את זה, ואני מקווה שגם לא יכיר.

<מוטי חזיזה: אבל אנחנו באמת עשינו אומדן של נזקים שבאמת נגרמו למבשרת ציון.

<מוטי חזיזה: 10% זה קליפת השום לעומת הנזקים שקרו לנו.

<מוטי חזיזה: אמנם צריך להודות על זה שהגיעו באופן בהול ומיידי, אבל זה רק 10%.

<מוטי חזיזה: יש פה הוצאות שנגרמו במוסדות החינוך, הוצאות תפעול, הוצאות גזם.

<מוטי חזיזה: להחזיר את התושבים לשגרה אנחנו ביצענו הרבה עבודות.

<מוטי חזיזה: לקחנו תקציבים, לסבר את האוזן – מקרנות פיתוח, שזה תקציבים מאד דלים, והם הלכו לטובת החזרת השגרה של התושבים.

<מוטי חזיזה: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע – שמענו פה הרבה הבטחות, שמענו גם בישיבות הקודמות הרבה הבטחות.

<מוטי חזיזה: כבר בישיבה הקודמת שמענו המון הבטחות.

<מוטי חזיזה: אני מציע לאדוני שבעקבות ההבטחות ששמענו שיגיעו גם בימים הקרובים, לקבוע איזו ישיבת מעקב נוספת, ואני אשמח לבוא ולהגיד פה בדיון – הנה, ההבטחה שנקבל, קוימה.

ראובן ריבלין: פעם נוספת, לאחר 1 לינואר שמענו פה על פעולותיה של הממשלה, ובכל פעם אנחנו מתבשרים על כך שבמשך הזמן הקרוב ביותר אכן יוסדרו אותם דברים שעליהם הממשלה מסכימה.

ראובן ריבלין: אני מציע שבמקום שאנחנו נקבע עוד ישיבה כדי לשמוע את הדברים פעם נוספת בעוד חודש, לבקש מכל הנוגעים בדבר – משרד הפנים ומשרד החינוך, לדווח לנו באופן שוטף, ליושב הראש ולמנהל הוועדה, לדווח על כל פעם שהעברתם כסף – אם זה יהיה מחר בבוקר, להודיע לנו, על מנת שאנחנו נהיה בדיווח מלא, כדי שלא יוכלו אחרי זה לבוא ולומר את כל אותם דברים.

ראובן ריבלין: הסידור הוא סידור בהחלט חלקי וראוי שגם הסידור החלקי יבוצע.

ראובן ריבלין: אנחנו, בסוף כל הסידורים החלקיים נבוא ונדון כנראה יחד עם הנוגעים בדבר שיכולים להכריע ולקבל החלטות – מה אנחנו יכולים לעשות באמת באשר למועצות מקומיות.

ראובן ריבלין: בנושא לנושא של העסקים הקטנים אני מוכרח לומר שהממשלה יכולה לשלם אלא אם כן היא נותנת אקס גרציה – רק לפי חוק.

ראובן ריבלין: חוק הגנת העורף וחוק מס רכוש ופיצויים מתייחס רק לפעולות מלחמתיות.

ראובן ריבלין: כל השאר – אנחנו מחויבים, כל אחד ואחד מאזרחנו, נגד רעידות אדמה, וכיוב' – לבטח את עצמנו באופן ישיר, והדבר הוא חלק מהמערכת של ההוצאות שאנחנו יודעים שאנחנו צריכים - - -לכן, הדרישה שלכם הזו יכולה להביא את הממשלה לידי קיבוע עמדות שלאחר מכן אנחנו נימצא במצב שהיא תסרב לתת כל דבר שהוא מעבר לכתוב ולאמור בחוק.

ראובן ריבלין: אני גם מתפלא, ואני מבקש להפנות את תשומת הלב באופן מיוחד לאותם אזורים שנעלמו מהמפה, פתאום.

ראובן ריבלין: ספסופה – כל פעם שאני נוסע, אני מוצא אותה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מדוע היא נעלמה מעיניכם.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר גם על גבעת זאב.

ראובן ריבלין: צריך, בעניין הזה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: זה "מודה ועוזב – ירוחם".

ראובן ריבלין: מאה אחוז, אני רק אומר – למה להודות?

ראובן ריבלין: לא צריך, מראש, לזנוח אותם.

ראובן ריבלין: אני רק מציע שאתה תקבל את הבקשה שלי שהם ידווחו ליושב ראש הוועדה ולך באופן ישיר, על כל התקדמות.

ראובן ריבלין: אומר מחר?

ראובן ריבלין: אומר מחרתיים?

ראובן ריבלין: שיודיעו לנו שזה מחרתיים.

ראובן ריבלין: שלא יתברר לנו עוד חודש שהם רצו עוד מחרתיים אבל זה לא יצא.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת האחרים שלא נרשמו, רוצים לדבר לפני שאנחנו מסכמים?

מיכל בירן: אני אשמח לשמוע, לא שמעתי איזושהי התייחסות האם נערכתם גם לקחת אחריות על עובדי הקבלן שבאחריותכם?

מיכל בירן: אני יודעת שבחלק מהעיריות זה גם נספר כחלק מהשיפוי שזקוקים לו, ולעומת זאת ניר ברקת, שישב פה אמר באופן מלא שזה לא באחריותו והם לא עובדים אצלו.

מיכל בירן: אני אשמח לשמוע מראשי הרשויות שיושבים פה - - -

ראובן ריבלין: נדמה לי שרק על נזקים פיזיים - - -אני לא בטוח שמדברים - - -

מיכל בירן: אנחנו לא נעשה דיון רק על זה.

מיכל בירן: אם יושבים לדבר פה על נזקי הסופה, אני רוצה לשמוע אם הם נערכו לעניין.

מיכל בירן: מצד אחד אנחנו נציק למדינה על זה שאתם תקבלו את כל השיפוי שמגיע לכם.

מיכל בירן: מצד שני, אני, ואני חושבת שעוד ח"כים אתי, תובעים שאתם תקחו אחריות על כל מי שמגיע לו שיפוי שנמצא - - -

ראובן ריבלין: כל ימות השנה שיקחו.

ראובן ריבלין: בכנסת – כל עובד מקבל, גם אם הוא עובד קבלן.

<מלאכי לוינגר: הנושא הזה עלה בישיבה הקודמת, ורצינו לבצע את זה, כרשויות, אבל כרגע הבנו שמבחינה חוקית, הבנו מהשלטון המקומי, שיש לנו בעיה היות והם לא עובדים מן המניין ברשות, אנחנו לא יכולים לשלם.

<מלאכי לוינגר: מצד שני אנחנו מאד רוצים לשלם לשומרים במוסדות החינוך.

<מלאכי לוינגר: אלה עובדי קבלן, אנחנו רק לא יכולים.

<מלאכי לוינגר: תמצאו את הפתרון.

מיכל בירן: את זה אמר משרד הפנים?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: השלטון המקומי.

ראובן ריבלין: אתה אל תחתום על אף חוזה עם אף קבלן שלא מתחייב לתת את מלוא הזכויות, זה הכל.

ניסן סלומינסקי: הבנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו צריכים לפתור את זה עם השלטון המקומי.

ניסן סלומינסקי: איתי, לצערי, היה צריך ללכת לוועדה לביקורת המדינה, אז הוא עזב אותנו באמצע.

ניסן סלומינסקי: הוא הסמנכ"ל - - -

מיכל בירן: לא, אבל זה לא נשמע שזו הבעיה.

מיכל בירן: מי אמר לכם - - -

<מלאכי לוינגר: ביקשנו חוות דעת מהשלטון המקומי איך לעשות את זה.

<מלאכי לוינגר: נאמר לנו שאנחנו לא יכולים לעשות את זה.

יצחק כהן: יש לי בעיה קשה עם הקריטריונים.

יצחק כהן: אני רואה פה קריטריונים שנבנו בצורה די שוויונית לכאורה: שם הרשות, מדד סוציואקונומי, גודל אוכלוסייה, מדד חריגות משקעים, עומק השלג, מדד משולב, וכו' – סך הכל תקציב.

יצחק כהן: הערים שדיברנו עליהן כן עוברות את הקריטריון הזה וכן מקבלים ניקוד, אבל מסתבר בכלל שזה לא הקשר - - חילקו סנדוויצ'ים, אנשים מאד נחמדים, בהכנסת אורחים.

יצחק כהן: אז נחליט – יש קריטריונים או אין?

יצחק כהן: זה מאד מפריע לי מה שאמרת שבמודיעין לא קרה שום דבר, אבל בגלל הכנסת האורחים נותנים להם.

יצחק כהן: אז זה כאילו פיקציה בשביל לרצות מישהו.

<אלי רגב: לא, לא, אדוני.

יצחק כהן: אז בוא נעבור על הטבלה - - -

ניסן סלומינסקי: אם יש מקום שלקחו אחריות על אנשים שנתקעו 24 שעות על כביש 1 וביקשו מעירית מודיעין על - - -

יצחק כהן: זה יפה מאד, זה יפה מאד, אבל זה לא כתוב בקריטריונים.

ניסן סלומינסקי: זה משהו צדדי.

ניסן סלומינסקי: זה קריטריון כללי לכל הרשויות - - -

יצחק כהן: אז אם ככה – למה פסוטה לא נכנס, ולמה מודיעין עלית לא?

ניסן סלומינסקי: נתנו לנו תשובות.

יצחק כהן: אתה רוצה להכשיר את זה?

יצחק כהן: תכשיר את זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא שאני רוצה להכשיר או לא, אבל זה לא קשור לנושא של מודיעין.

ניסן סלומינסקי: אם שם נתנו - - -

יצחק כהן: זה צורם, אתה מבין?

יצחק כהן: למודיעין – כן, למודיעין עלית – לא.

יצחק כהן: חוף אשקלון – כן, אשקלון – לא.

יצחק כהן: גבעת זאב זו הדוגמה הכי מובהקת.

יצחק כהן: ירושלים – כן, גבעת זאב, 1.5 מ' שלג – לא.

יצחק כהן: אז תחליטו איך זה מתנהל.

ניסן סלומינסקי: אבל שמענו, הוא כבר הודיע שבודקים את זה, הם טעו.

יצחק כהן: אז סימן שזה לא רציני, הקריטריונים פה.

יצחק כהן: אני מבין שיש פה את מטה בנימין, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: גבעת זאב לא קשורה?

יצחק כהן: אז למה היא לא בפנים?

ניסן סלומינסקי: שאלת – הוא ענה לך.

יצחק כהן: - - גונז את זה, עושה קריטריונים חדשים.

<רועי דהן: - - בנייר שאתה מחזיק ומה שקורה היום זה גבעת זאב.

<רועי דהן: גבעת זאב נמצאת בפנים היות ומאז הדיון האחרון - - -

יצחק כהן: ומודיעין, שמקבלת פה נקודות ולא קשורה לסיפור הזה בכלל, אלא משהו אחר לגמרי - - -

<רועי דהן: - - מנהל מינהל חרום, שלוש רשויות מקומיות שלמרות שמודיעין לא צריכה את הטובה של אף אחד, היות והיא הכניסה אורחים, היא לא ניזוקה ממזג אוויר – היא ברשימה נפרדת.

<רועי דהן: היא יצרה מצב שהיא יצאה מתוך גבולות הרשות המקומית ופינתה – משהו שהמדינה אחראית לעשות – תושבים שנכנסו למצוקה בכביש 443.

<רועי דהן: אז הם קיבלו 100 אלף שקל על עלות שת פתיחה של מוקד.

<רועי דהן: נראה לי שזה סביר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם.

ניסן סלומינסקי: אז אל"ף, בשלב הראשון אני מודה למשרדים שעשו חלק – למשרד הפנים, למשרד החינוך.

ניסן סלומינסקי: אני מודה שנתתם שני שליש, לא מצליח להבין למה החלטתם לתת את ה-20 במקום 36 מיליון, לפי איזה קריטריונים.

ניסן סלומינסקי: אז אני מודה לכם חלקית.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אנחנו נישארים בזה, כי זה רק האמצע.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שעוד חודש נתאם כאן דיון וכולם – יישבו כאן ראשי רשויות, ואני מבקש מכם שתבואו גם אחרי שתקבלו, כדי להגיד שקיבלתם.

ניסן סלומינסקי: וממכם, שוב – משרד הפנים, האוצר, בתוך חודש שהכל ייסגר, נקודה.

ניסן סלומינסקי: הלוואי ויהיו לנו עוד גשמים, וכו', אבל שלפחות החלק הזה ייסגר לשביעות רצון כל הרשויות.

ניסן סלומינסקי: תודה לכם, הישיבה נעולה.