ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 206, 2014-02-11 09:30

אבישי ברוורמן: רבותי, בוקר טוב, עכשיו כשאתי מימיני ולאה משמאלי – אני מרגיש בטוח.

אבישי ברוורמן: חברי חברי הכנסת, מכובדי כולם, אנחנו בדיון על חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 16), התשע"ג-2013, בדבר מתן סמכויות לרשות להגנת הצרכן לאכיפה ופיקוח והטלת עיצומים כספיים.

<תמר פינקוס: טעות במספר – זה לא תיקון מספר 16.

<אתי בנדלר: זה תיקון 36.

<אתי בנדלר: בנוסח הסופי זה ישתנה.

<לאה ורון: בינתיים, הצעת החוק היא תיקון 36.

<אתי בנדלר: עד שנניח אותה היא תהיה 36.

<שמואל בורסי: אולי אפשר להציג את חברי הכנסת, ברשות היושב-ראש?

אבישי ברוורמן: מה זאת אומרת?

<לאה ורון: אדוני יאפשר ליושב-ראש לפתוח את הדיון?

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<שמואל בורסי: אני עורך דין בורסי.

אבישי ברוורמן: ומה ההנחיות שאדוני נותן ליושב-ראש הוועדה?

<שמואל בורסי: שאלתי אם אפשר להציג, כדי שנראה את הנוכחים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<שמואל בורסי: זה נכון לעשות את זה מבחינת הכבוד, זה הכול.

<שמואל בורסי: זה יותר מכובד.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לאדוני.

אבישי ברוורמן: את מי אתה מייצג?

<שמואל בורסי: את מרב כל מזון.

אבישי ברוורמן: להבא תייעץ לי שבכל ועדה אני אזכיר כל חבר כנסת בשמו?

<שמואל בורסי: אני לא חושב שנוכחים כל כך הרבה חברי כנסת.

אבישי ברוורמן: אז אני מקבל את עצתך ואני מאוד שמח.

<לאה ורון: בשלב זה יש 4 חברי כנסת.

<שמואל בורסי: אדרבא, הייתי שמח להכיר אותם.

<לאה ורון: אנחנו מצפים מאדוני להכיר אותם.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: כשהם ידברו אנחנו נציג אותם.

<שמואל בורסי: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו בדיון בדבר מתן סמכויות לרשות להגנת הצרכן לאכיפה ופיקוח והטלת עיצומים כספיים.

רוברט אילטוב: לחתום אצלו?

רוברט אילטוב: צריך לחתום אצלו?

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: תחתום אחרי זה ותגיד לו מי אתה.

אבישי ברוורמן: אנחנו דנים היום בתיקון לחוק הגנת הצרכן.

אבישי ברוורמן: כן, תמר, זה עדיין תיקון מספר 36, שיאפשר לרשות לסחר הוגן להטיל עיצומים כספיים בעבירות של הטעיית צרכנים ועבירות נוספות שהטפול בהן עד כה היה במשור הפלילי.

אבישי ברוורמן: הדיון הזה מתחלק לשניים: העיסוק בהצעת החוק עצמה והמחלוקת מול עובדי משרד הכלכלה שאמורים לבצע את האכיפה בתחום סימון המוצרים.

אבישי ברוורמן: אנחנו ננסה להתקדם היום, אנחנו נתקדם היום בשני המישורים כדי לתת כלי אכיפה בידי הרשות לסחר הוגן, ומצד שני להגיע עם העובדים לפשרה שתהיה מקובלת על כל הצדדים.

אבישי ברוורמן: בדיון הקודם חשבנו להתקדם, אבל אריאל יעקבי – אני לא רואה אותו פה – הוא לא פה, שנבחר באותו יום ליושב-ראש ארגון עובדי המדינה, ביקש ממני שעקב האירוע החגיגי, הוא גם הזמין אותנו אבל לא יכולנו להשתתף - - -

<לאה ורון: - - -

אבישי ברוורמן: לאה אומרת לי שזה היה אירוע אחר.

אבישי ברוורמן: בכל מקרה, כבר בתחילת הדיון אני פונה להסתדרות – האנשים יודעים כמה אני בתפיסת עולמי, גם משחר נעורי, מאמין בעבודה מאורגנת, בהגנה על העובדים – אבל אני פונה גם להסתדרות ומבקש להראות נכונות להתקדם כדי לגמור את הנושא הזה מכיוון שהציבור מחכה, הצרכנים רוצים שהדברים האלה יתקדמו כי אנחנו רואים שיש הטעיית צרכנים, יש עבירות, ולכן את הדברים האלה צריך לקדם.

אבישי ברוורמן: אני מצטט מפרוטוקול מתאריך 28.10.2013 - -

<לאה ורון: מישיבת הוועדה בנושא.

אבישי ברוורמן: - - כיום אנחנו כבר ב-11 בפברואר, ואני מקריא: אני קורא לשר ולמנכ"ל במשרד הכלכלה להסדיר את מעמד עובדי המשרד בהתייחס לסמכויות שנתנו לרשות להגנת הצרכן והסחר ההוגן.

אבישי ברוורמן: מאז, רבותי, אני מצפה לפתרון.

אבישי ברוורמן: מי מהמשרד יציג את זה?

אבישי ברוורמן: תמר, מי פותח?

<לאה ורון: אתי, אנחנו לא בשלב הסעיפים?

אבישי ברוורמן: אנחנו בסעיפים, כן.

<תמר פינקוס: אני לא מציגה את זה.

<תמר פינקוס: מר משה לביאן, סמנכ"ל בכיר למשאבי אנוש, יציג.

אבישי ברוורמן: מר פרסיקו, אתה התגלחת הבוקר כל-כך יפה והסתפרת, נראה ממש - - -

<עמית פרסיקו: יש לנו את מר משה לביאן.

<עמית פרסיקו: הוא חייב לכם השלמת תמונה שביקשתם.

אבישי ברוורמן: בבקשה, תודה.

אבישי ברוורמן: משה לביאן - - -

רוברט אילטוב: הגיע עוד חבר כנסת – איפה הוא צריך להירשם?

אבישי ברוורמן: אדוני, רק שתדע, נמצאים פה: חבר כנסת שמולי ממפלגת העבודה, חבר הכנסת רונן הופמן מיש עתיד - - -

מיקי רוזנטל: מה זה - - -

אבישי ברוורמן: מישהו ביקש שנציג כל אחד, חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

<שמואל בורסי: אני חושב שזה מכובד, אני לא אמרתי את זה כמליצה.

מיקי רוזנטל: אני חושב שצריך לעשות את זה נוהל קבוע.

אבישי ברוורמן: אדוני, אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: אני גם מציע לך, יהיו המון מקומות בכנסת הבאה כי רוב חברי הכנסת לא יהיו פה, חלקם - - -

<שמואל בורסי: קודמך בתפקיד גם הציע לי.

אבישי ברוורמן: אז תנחה את זה.

אבישי ברוורמן: אחרון – חבר הכנסת רוברט אילטוב מישראל בתינו.

אבישי ברוורמן: כל מי שיכנס, אנחנו נודיע לך בהכנעה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

<שמואל בורסי: גם כל מי שייצא, כן?

אבישי ברוורמן: מר לביאן, אנא עדכן אותנו בכל הדברים.

<משה לביאן: בוקר טוב, ברשותך אדוני היושב-ראש, אני מביא בפניך את עמדתו של המנכ"ל בגיבוי השר.

<משה לביאן: להבנתנו אין קשר בין הנושא של תיקון החוק למשא ומתן שמתנהל עם העובדים.

<משה לביאן: במשך שנתיים אנחנו מנסים לנהל משא ומתן עם העובדים על מנת להגיע להסכמה בעבודה משותפת – הנושא הזה כשל.

<משה לביאן: בעקבות הפגישה האחרונה שהייתה כאן וגם בוועדת העבודה, היום אנחנו נמצאים במשא ומתן על מנת להביא להפרדה בין הרשות לבין המחוזות.

<משה לביאן: כמובן, משא ומתן שיביא לפיצוי כזה או אחר לעובדים שיעברו לשם.

<משה לביאן: לצד העניין הזה, השר והמנכ"ל מבקשים להוביל את עניין תיקון החוק, שכן המשא ומתן כבר נמצא בעיצומו: העברנו נתונים לאוצר, נפגשנו עם אריאל יעקבי, אנוכי יחד עם המנכ"ל - - -

אבישי ברוורמן: מתי הייתה הפגישה האחרונה?

<משה לביאן: היו 4-3 פגישות במהלך החודשיים האחרונים.

<משה לביאן: לעניין החוק: החוק בא לקבוע דרכי ענישה חלופיות שניתן להשית על עוסק.

<משה לביאן: שני הצדדים עוסקים בעניין הזה, גם המחוזות גם הרשות.

<משה לביאן: הסמכות היא בידי הרשות.

<משה לביאן: לכן, אנחנו מבקשים להוביל ולקדם את עניין תיקון החוק וכפי שאמרתי, אנחנו נמצאים בעיצומו המשא ומתן.

<משה לביאן: העובדים עדיין לא נמצאים בתוך תהליך המשא ומתן, אבל אריאל יעקבי הוא איש מרכזי בעניין הזה, יחד עם המנכ"ל ואתי.

<משה לביאן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: מר לביאן, אני מחדד את מה שאמרת:

אבישי ברוורמן: אתה מדבר על ביצוע הפרדה בין הרשות להגנת הצרכן עצמה והמחוזות, אתה יכול רק להסביר לנו מה המשמעות של ההפרדה הזאת?

<משה לביאן: ההפרדה, משמעה, שתינתן אפשרות לכל מי שירצה מהמחוזות, ממשרד הכלכלה, לעבור לרשות, כשיתנהל עמם משא ומתן על פיצוי כזה או אחר.

<משה לביאן: אלה שיבחרו להישאר במשרד, כמובן שגם להם יש לנו הצעות למכביר איפה לשבץ אותם.

<משה לביאן: לכן, האופציה פתוחה בפני כולם לפי בחירתם, לא על פי מה שאנחנו ננתב.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

<משה לביאן: עניין המשא ומתן: נציגי העובדים, נמצאים כאן מימיני ומשמאלי, יידעו לדאוג לעובדים שיעברו, שיינתן להם הפיצוי המתאים כדי שהם יהיו שבעי רצון מהתהליך עצמו.

<משה לביאן: עניינית, אני חוזר שוב, לחוק אין קשר לעניין של המשא ומתן.

<משה לביאן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: אם אין הערות כלליות, כבר היו לנו בעבר, אנחנו נתקרב לשלב ההקראה, אלא אם מישהו עוד רוצה להתייחס באיזו מילה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<שמואל בורסי: אני גם אזכיר לאדוני שבישיבה הקודמת אדוני אמר שאני אומר דברי טעם, ככה שנתן לי גם את הקרדיט ואדוני ישמע גם הפעם דברי טעם.

מיקי רוזנטל: למה לך לקלקל?

<שמואל בורסי: אני בטוח שגם הפעם הוא יגיד אותו דבר.

<שמואל בורסי: אני מדבר בשם הרשת שאני מופיע בשמה.

<שמואל בורסי: כמו הרשת הזאת, יש רשתות רבות.

<שמואל בורסי: במדינת ישראל בשנים האחרונות, חלה מהפכה.

<שמואל בורסי: אני קורא לה המהפכה התעשייתית, So called המהפכה התעשייתית.

<שמואל בורסי: התעשייה, לצערנו אני אומר, אבל זאת עובדה, התחלפה בענפי המסחר שתופסים יותר ויותר מקום בחברה הישראלית, במשק הישראלי ובשוק הישראלי.

<שמואל בורסי: כל רשת שיווק, בין אם מדובר ב-10 סניפים ובין אם מדובר ב-200 סניפים, מעסיקה אלפי עובדים, להבדיל מאותם מפעלי תעשייה שגם הם העסיקו עובדים רבים.

<שמואל בורסי: המונח הנכון מבחינתנו הוא: תעסוקה.

<שמואל בורסי: אנחנו מפרנסים אלפי בתי אב במדינת ישראל.

<שמואל בורסי: המשמעות – צריך להבין שאנחנו בדיוק כמו כל - - -

אבישי ברוורמן: אני לא מבין מה הנקודה.

<שמואל בורסי: אני אומר, אני מגיע.

<שמואל בורסי: אני מבטיח לכם שהכול יהיה ברור.

אבישי ברוורמן: אתה מבטיח?

אבישי ברוורמן: תקיים במשפט.

<שמואל בורסי: אבל צריך לתת פתיחה.

<שמואל בורסי: המשמעות היא שהתיקון ובמיוחד העיצומים הכספיים, כאשר ההגדרה לעיצום כספי די בכך, אנחנו מדברים בכל חנות על עשרות אלפי מוצרים במדף ועל החלפת מחירים שלעיתים מתבצעת באותו יום בגלל התחרות על מנת להפחית את המחירים.

אבישי ברוורמן: אדוני, אתה כבר דיברת – מה אתה רוצה לומר?

אבישי ברוורמן: דיברת על זה כבר שעה בישיבות הקודמות – מה הנקודה?

<שמואל בורסי: גם הוצאתי מייל.

<שמואל בורסי: אנחנו מבקשים לדעת האם בנושא הזה נתנה תשומת לב וניתן פתרון.

<שמואל בורסי: אני רוצה להסביר איפה המשמעות, זה כל כך חשוב, זה קריטי: אדוני, אם חסרות 20 תוויות מתוך עשות אלפי מוצרים עם המחיר, לפי שיטת חברתי עורכת הדין פינקוס, מדובר ב-20 עיצומים.

<שמואל בורסי: קרי, 25,000 שקל כפול 20.

אבישי ברוורמן: היא תתייחס - - -

<שמואל בורסי: זה עלול להביא - - -

אבישי ברוורמן: הבנו, הבנו.

<שמואל בורסי: אדוני ייתן לי לסיים בעוד משפט, שני משפטים.

<שמואל בורסי: זה עלול להביא – אנחנו צריכים להבין: הרשתות עומדות כל הזמן ברגולציה.

אבישי ברוורמן: אדוני, תקשיב, אמרת את זה – אתה לא מדבר יותר – אמרת את כל הדברים האלה בעבר, אמרתי לך שאמרת דברי טעם.

אבישי ברוורמן: בסעיפים תהיה התייחסות לדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים להקראה.

<שמואל בורסי: זה מה שאני רוצה: התייחסות.

אבישי ברוורמן: אדוני, זה גם יהיה בסעיף.

אבישי ברוורמן: תמר, ועורכת דין בנדלר, אנא תתייחסו לנושא הזה בקצרה ונעבור לסעיפים.

<תמר פינקוס: צר לי שחברי לא היה בדיונים הקודמים.

<תמר פינקוס: העניין הזה נדון והוסבר: זה ברור שלא על מוצר אחד יוטל עיצום, ייקבעו כללים שיאושרו על ידי היועץ המשפטי לממשלה, הם יהיו באתר, יידעו אותם, ידעו אם זה לפי קטגוריות, מספרים.

<שמואל בורסי: סליחה, עוד מילה - - -

אבישי ברוורמן: אדוני אתה לא מדבר – אני אוציא אותך.

<שמואל בורסי: רק מילה.

אבישי ברוורמן: אז צא החוצה אם אתה לא רוצה.

<שמואל בורסי: אדוני, אני רוצה להצהיר.

אבישי ברוורמן: תצא החוצה.

אבישי ברוורמן: אתה לא תדבר.

אבישי ברוורמן: שמעת?

אבישי ברוורמן: אתה לא מדבר יותר.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מניח שיטענו כאן שהצעת החוק פוגעת בעסקים קטנים ובינוניים.

אבישי ברוורמן: השר בנט, על זה הייתה לי שיחה אישית אתו, מאוד מודע לצורך לקדם את התעסוקה, ותפיסתו וגם תפיסת הוועדה היא שאין סתירה בין הצורך לקדם עסקים לבין הצורך להגן על הצרכנים ולהביא לחוק הזה.

אבישי ברוורמן: באשר לסכומי העיצומים הכספיים, נדון בהשלכות כשנגיע לסעיף – אתה דיברת כבר יותר מכל אחד בוועדה הזאת.

<שמואל בורסי: מצוין.

<לאה ורון: מי קורא אצלכם את הצעת החוק?

אבישי ברוורמן: בכל סעיף תהיה התייחסות לסעיף.

<אתי בנדלר: כזכור, דין רציפות הוחל על הצעת החוק כפי שאושרה בקריאה הראשונה, עם זאת, להזכיר לחברי הוועדה ולמוזמנים, בכנסת הקודמת הוועדה למעשה השלימה את דיוניה בהצעת החוק ואנחנו אפילו הנחנו את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית על שולחן הכנסת אלא שבשל התפזרות הכנסת והסכסוך עם העובדים והעובדה שלא היה ברור באותו שלב מה ההשלכות של הצעת החוק לגבי העובדים, אם אכן קיימות השלכות כאלה, החליט יושב ראש הכנסת בעצה אחת עם ראש הממשלה, שלא לאפשר קריאה שנייה ושלישית בהצעות חוק שונות שהונחו כאמור על שלחן הכנסת.

<אתי בנדלר: לכן, אני מציעה שנציגי הרשות לסחר הוגן יקראו את הנוסח שעבר בקריאה הראשונה, אני אפרט בפני הוועדה אלו שינויים אישרה הוועדה באותם סעיפים ואז תחליט הוועדה אם היא מקבלת את השינויים או לא.

אבישי ברוורמן: מצוין.

אבישי ברוורמן: מי מציג?

<תמר פינקוס: עורך דין דוד ימין מהלשכה המשפטית של הרשות להגנת הצרכן וסחר הוגן.

אבישי ברוורמן: לכולם יש נוסחים?

<שמואל בורסי: לא, אין לנו.

<לאה ורון: הנוסח פורסם באתר.

<שמואל בורסי: אם אפשר לקבל - - -

אבישי ברוורמן: הכול יש באתר.

אבישי ברוורמן: נא להתחיל בקריאה.

<שמואל בורסי: תמר, יש לך אולי נוסחים?

<תמר פינקוס: לא, לא.

<שמואל בורסי: ראיתי שהבאת אתך.

<תמר פינקוס: הבאתי אתי דיונים – אין לי נוסחים.

<לאה ורון: אדוני מפריע להתנהלות של הדיון.

אבישי ברוורמן: בבקשה, כן.

<דוד ימין: אני מקריא את הנוסח כפי שהונח לקריאה ראשונה וגברתי, היועצת המשפטית של הוועדה, תשלים את השינויים, כיצד זה הונח לקראה שנייה ושלישית וכבר אושר בוועדה הזאת.

<דוד ימין: סעיף ההגדרות: "(1) לפני ההגדרה "הוועדה המייעצת" יבוא: ""אכיפה מנהלית" – עיצום כספי, התראה מנהלית והתחייבות להימנע מעבירה;".

<אתי בנדלר: להימנע מהפרה.

<דוד ימין: אני מקריא את הנוסח – היה תיקון.

מיקי רוזנטל: זה התיקון?

<דוד ימין: כן, זה התיקון, בדיוק.

<דוד ימין: אני מקריא עם טעויות שבעצם שונו אחר כך.

<דוד ימין: "(2) אחרי ההגדרה "הממונה" יבוא: "פקודת מעצר וחיפוש" – פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) [נוסח חדש], התשכ"ט–1969‏ ;"; (3) אחרי ההגדרה "מספר זהות" יבוא: "מפקח" – מי שהממונה הסמיכו למפקח בהתאם להוראות סעיף 20א; "מקום העסק" – מקום שבו מתנהל עסקו של העוסק, לרבות סניף שלו;".".

<דוד ימין: אם אני לא טועה, פה היה שינוי.

<אתי בנדלר: אני אומר מה התיקונים שנעשו.

<אתי בנדלר: קודם כל, הוספה הגדרה למונח "זכיין", כדלקמן: בעל זכות שימוש בשם העוסק המקיים מערכת עסקית חשבונאית נפרדת מהעוסק.

<אתי בנדלר: ".

<אתי בנדלר: כפי שתראו בהמשך, מוטלים חובות שונים על עוסקים וסנקציות בשל אי ציות ובשל הפרת הוראות חוק על ידי עוסק מסוים.

<אתי בנדלר: לצורך זה היה צריך להבהיר שכאשר אנחנו מדברים על עוסק, אנחנו לא מדברים על עוסק שהוא זכיין ויש לו מערכת חשבונאית נפרדת והעוסק הראשי בו, נקרא לו כך, לא יכול לפקח בפועל על דרך ההתנהלות של הזכיין.

<אתי בנדלר: לכן, את הזכיין, לצורך העניין הזה, רואים כעוסק נפרד.

<אתי בנדלר: לצורך זה הוספה ההגדרה "זכיין" וכשנגיע לסעיפים הרלוונטיים, אני כמובן אצביע היכן בדיוק השתמשנו במונח הזה.

<אתי בנדלר: דבר שני, בהגדרה "מקום העסק" הוסף: "מקום שבו מתנהל עסקו של עוסק, לרבות סניף שלו, ובלבד שהסניף אינו מנוהל על ידי זכיין.

<אתי בנדלר: ".

<אתי בנדלר: אלה עיקרי השינויים.

<אתי בנדלר: לגבי עבירה והפרה , כבר דובר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אם אין הערות – בוקר טוב, חבר הכנסת עמאר.

רוברט אילטוב: חבר הכנסת עמאר מחליף אותי – אני הולך לדיון בנושא שוויון בנטל.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שהנטל לא יהיה כבד מדי – עוד מעט ישיבות ההסדר יהיו בחוץ כולן.

רוברט אילטוב: אל תדאג, נשמור על ישיבות הסדר גם.

אבישי ברוורמן: רבותי, הצבעה: מי בעד?

אבישי ברוורמן: יש איזו הערה לסעיף הזה?

<לאה ורון: לסעיף ההגדרות.

<לאה ורון: האם יש הערה לסעיף ההגדרות.

אבישי ברוורמן: אין?

אבישי ברוורמן: אם כך, מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף ההגדרות – פה אחד

אבישי ברוורמן: בעד.

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

<לאה ורון: אושר בתיקונים.

אבישי ברוורמן: עורך דין ימין, סעיף 2, בבקשה.

<דוד ימין: "2.

<דוד ימין: במקום סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: "איסור הפעלת השפעה בלתי הוגנת 3.

<דוד ימין: (א) לא יעשה עוסק, במעשה או במחדל (בסעיף זה – מעשה), בכתב או בעל פה או בכל דרך אחרת, דבר העלול לפגוע ביכולתו של צרכן לקבל החלטה מושכלת אם להתקשר בעסקה עמו, באופן שיש בו משום שלילה או פגיעה מהותית בחופש ההתקשרות של צרכן (להלן – הפעלת השפעה בלתי הוגנת).

<דוד ימין: (ב) בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (א), יראו עוסק שביצע מעשה מן המעשים המפורטים להלן, כמי שהפעיל השפעה בלתי הוגנת: (1) הגביל את יכולתו של צרכן לעזוב מקום או יצר בפני צרכן את הרושם כי הוא מוגבל ביכולתו לעזוב מקום; (2) מנע מצרכן את האפשרות להתייעץ לגבי התקשרות בעסקה או לגבי תנאיה; (3) ערך ביקורים חוזרים ונשנים בבית צרכן כדי לשכנעו לקשור עמו עסקה, אף שהצרכן הביע, במפורש או במשתמע, את רצונו כי יימנע מכך; (4) ביצע פניות חוזרות ונשנות לצרכן או לבני משפחתו כדי לקשור עסקה, אף שהביעו, במפורש או במשתמע, את רצונם כי יחדל מכך; (5) ניצל מוגבלות נפשית, שכלית או גופנית של צרכן, כשהוא יודע או היה עליו לדעת על קיומה של מוגבלות כאמור;".

אבישי ברוורמן: עורך דין ימין, בהתייעצות כאן, אנחנו מעדיפים שתקרא מהנוסח הלבן המתוקן כדי לחסוך זמן, בסדר?

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להתקדם – יש לנו עוד כל כך הרבה ועדות אחרות.

<דוד ימין: אני מתחיל בהקראה מחודשת של סעיף 3(א).

מיקי רוזנטל: היו שינויים?

<דוד ימין: כן, היו שינויים, בוודאי.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר תתייחס לזה ואנחנו נתקדם.

אבישי ברוורמן: בבקשה, עורך דין ימין.

<דוד ימין: "3.

<דוד ימין: (א) לא יעשה עוסק, במעשה או במחדל (בסעיף זה – מעשה), בכתב או בעל פה או בכל דרך אחרת, דבר העלול לפגוע ביכולתו של צרכן לקבל החלטה מושכלת אם להתקשר בעסקה עמו, באופן שיש בו משום שלילה או פגיעה מהותית בחופש ההתקשרות שלו (להלן – הפעלת השפעה בלתי הוגנת).

<דוד ימין: (ב) בלי לגרוע מכלליות האמור בסעיף קטן (א), יראו עוסק שביצע מעשה מן המעשים המפורטים להלן, כמי שהפעיל השפעה בלתי הוגנת: (1) הגביל את יכולתו של צרכן לעזוב מקום או יצר בפני צרכן את הרושם כי הוא מוגבל ביכולתו לעזוב מקום; (2) מנע מצרכן את האפשרות להתייעץ לגבי התקשרות בעסקה או לגבי תנאיה; (3) ערך ביקורים חוזרים ונשנים בבית צרכן כדי לשכנעו לקשור עמו עסקה, אף שהצרכן הביע, במפורש או במשתמע, את רצונו כי יימנע מכך; (4) ביצע פניות חוזרות ונשנות לצרכן או לבני משפחתו כדי לקשור עסקה, אף שהביעו, במפורש או במשתמע, את רצונם כי יחדל מכך; (5) ניצל מוגבלות נפשית, שכלית או גופנית של צרכן, כשהוא יודע או היה עליו לדעת על קיומה של מוגבלות כאמור; (6) ניצל את העובדה שצרכן אינו יודע את השפה שבה נקשרת העסקה במידה מספקת לשם הבנת העסקה; (7) איים או נקט אמצעי הפחדה כלשהו כלפי צרכן או כלפי בני משפחתו.

<דוד ימין: (8) סיפק לצרכן נכס או שירות בתשלום ללא בקשה מפורשת של הצרכן.

<דוד ימין: (9) יצר רושם כי צרכן זכה או יזכה בפרס או בהטבה אחרת אף שאין פרס או הטבה כאמור, או שנדרש תשלום מהצרכן או תנאי אחר כדי לקבל את הפרס או את ההטבה, ואלה לא פורסמו מראש.

<דוד ימין: ".

מיקי רוזנטל: הנהלת הוועדה, שומעים אתכם מדברים.

אבישי ברוורמן: כשחבר כנסת רוזנטל מעיר משהו – אני תמיד, בדרך כלל, מסכים, כי הוא צודק.

<אתי בנדלר: תמיד בדרך כלל.

מיקי רוזנטל: אפילו אני לא חושב על עצמי ככה.

<דוד ימין: להמשיך לקרוא?

אבישי ברוורמן: כן.

<דוד ימין: "(10) מנע מצרכן להביא למקום העסק או מקום אחר המנוהל על ידי עוסק (בפסקה זו – מקום) מזון או שתייה מאותו סוג שהעוסק מוכר במקום, אלא אם כן המקום במהותו הוא בית אוכל.

<דוד ימין: הוראות פסקה זו לא יחולו אם המשטרה או ממונה ביטחון כמשמעותו בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1998, הורו על מניעה כאמור מטעמי ביטחון הציבור.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, בבקשה.

<אתי בנדלר: אני מציעה שגברת פינקוס קודם תסביר את הנושא כולו ואז אני אשלים.

<תמר פינקוס: להבדיל מהחוק הקודם, החוק הקיים היום, שדיבר על ניצול מצוקה, סעיף שאי אפשר היה בפועל להפעיל אותו בגלל כל מיני תחלואים, מה שעשינו כאן זה למנות מהן הפרקטיקות הבלתי הוגנות שיגרמו לכך שאנחנו נראה בזה הפרה ונפעיל את החוק הפלילי.

<תמר פינקוס: בניצול מצוקה, אנחנו מדברים על ניצול של מגזרים חלשים, אנחנו מדברים על ניצול של מי שלא מדבר שפה, אנחנו מדברים על חולי נפש, אנחנו מדברים על קטינים, אנחנו מדברים על קשישים שזאת מכה - - -

אבישי ברוורמן: צפרא טבא לחבר הכנסת אשר.

יעקב אשר: בוקר טוב.

מיקי רוזנטל: אגב, זה מוגבלים, פגועי נפש.

<תמר פינקוס: נכון, אתה צודק.

<תמר פינקוס: אני מתנצלת.

<תמר פינקוס: אנחנו מדברים על קשישים, אצלם המכה היא גדולה עם חסרון כיס גדול, שמנצלים את הגיל ובמכר מרחוק או במכר פרונטלי על ידי רוכלות – לא כשהוא הולך לחנות – מוציאים מהם עשרות אלפי שקלים ועד שמזהה איזשהו בן משפחה שקרה משהו, מתחילה סגה בלתי מסתיימת של לנסות לבטל את העסקה.

<תמר פינקוס: אז מתחילים להגיד: לא, כבר עברו 14 יום.

<תמר פינקוס: אני רוצה פה לומר בסוגריים שבמקביל לזה, אנחנו כבר הפצנו תזכיר חוק כדי להגן של הקשישים ועל הקטינים.

אבישי ברוורמן: מאוד-מאוד חשוב.

<תמר פינקוס: התזכיר מדבר על הארכה של תקופת הביטול לגבי האוכלוסיות החלשות האלה והמוגבלים.

אבישי ברוורמן: אוכלוסיות מוחלשות והקשישים במיוחד – יפה מאוד.

<תמר פינקוס: הסעיף הזה דן בכל המצוקות.

<תמר פינקוס: אנחנו מדברים על ההפרות החמורות שלהם.

<תמר פינקוס: בנוסף לזה הוסף עוד סעיף אחד שכול קראו לו חוק הפופקורן והעיתונות עשתה מזה את הכותרות הכי גדולות.

<תמר פינקוס: אפשר לחשוב שהעיצומים הכספיים זה רק חוק הפופקורן.

<לאה ורון: אולי תסבירי במה מדובר.

<תמר פינקוס: להפסיק לעשות את הקהל שמגיע לבתי קולנוע ולתיאטרון, קהל שבוי.

מיקי רוזנטל: גם תחנות רכבת.

אבישי ברוורמן: אני מזכיר לכם שהיה לנו דיון נוסף לגבי תחנות רכבת, לגבי בתי חולים, שבהם הקהל הופך להיות כלוא כזה, תפוס – Captive market – וגם שם ראינו בעיה.

<תמר פינקוס: להפסיק את העניין של קהל שבוי – כל מה שאתה מוכר בפנים, אני יכול להביא מבחוץ, אלא אם, בנסיבות מסוימות, לא מתירה את זה המשטרה או כוחות הביטחון.

<אתי בנדלר: אני חושבת שעיקרי הדברים הוצגו על-ידי גברת פינקוס, אז אני אעשה את זה מאוד קצר.

<אתי בנדלר: גם היום קיים בחוק העיקרי סעיף המדבר על איסור ניצול מצוקת הצרכן, אבל הסתבר שהוא מעורר הרבה מאוד קשיים בפרשנות שלו, בהפעלה שלו, ולכן הסעיף הזה נוסח מחדש כך שסעיף קטן (א) שלו שמדבר על איסור השפעה בלתי הוגנת קובע את העיקרון, קודם כל, על איסור השפעה בלתי הוגנת.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ב) הוא רק קונקרטיזציה של חלק מההשפעות הבלתי הוגנות, למרות שיכול להיות שיהיו עוד התנהגויות, פרקטיקות לא הוגנות בחיי המסחר, שלא יכנסו לסעיף קטן (ב) ועדיין הן תהינה אסורות אם יוכח שהן בניגוד להוראות סעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: דבר נוסף – היו בוועדה הרבה מאוד שדיונים על נוסחו של סעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: איגוד לשכות המסחר ועוד טענו שהסעיף הזה, שכביכול מועתק מהדירקטיבה האירופית, אינו נותן ביטוי נכון לעקרונות שקבועים בדירקטיבה.

<אתי בנדלר: היו הרבה מאוד דיונים בנושא הזה, בסופו של דבר הנוסח אכן תוקן ובמקום שידובר על החלתה מושכלת, כפי שתורגם מלכתחילה והיו טענות בקשר אליה – מהי החלטה מושכלת?

<אתי בנדלר: – זה הנוסח שהופיע בקריאה הראשונה.

<אתי בנדלר: החלטה מושכלת אל פלוני אינה החלטה מושכלת של אלמוני ואי אפשר לתקוף את זה.

<אתי בנדלר: הנוסח שהתקבל בסופו של דבר קובע: דבר העלול לפגוע ביכולתו של צרכן לקבל החלטה אם להתקשר בעסקה עמו באופן שיש בו שלילה של חופש ההתקשרות של הצרכן או פגיעה מהותית בחופש ההתקשרות של צרכן.

<אתי בנדלר: אני משוכנעת שמיד נשמע עוד טענות בקשר לעניין הזה, אבל המילים כאן נבררו בקפידה אחרי הרבה מאוד דיונים.

אבישי ברוורמן: ולכן אפשר להצביע.

<לאה ורון: לא, לא, צריך לשמוע הערות.

<לאה ורון: יש למישהו הערות?

אבישי ברוורמן: יש הערות נוספות?

אבישי ברוורמן: אם אין הערות, אני מעלה להצבעה - - -

<אתי בנדלר: אין הערות?

<אתי בנדלר: אני שמחה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 2 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: בבקשה, להקריא הלאה, עורך הדין ימין.

<לאה ורון: על סעיף 1 הייתה הצבעה – זה סעיף ההגדרות.

<אתי בנדלר: עכשיו, ברגע זה, הייתה הצבעה על סעיף 2.

אבישי ברוורמן: נא לקרוא את סעיף 3.

<דוד ימין: "תיקון סעיף 20 3.

<דוד ימין: בסעיף 20(א) לחוק העיקרי, אחרי פסקה (1) יבוא: (1א) לחקור חשד לביצוע עבירה לפי חוק זה ולהביא את העבריין לדין; (1ב) לנקוט הליכי אכיפה מנהלית נגד מפר לפי הוראות חוק זה;".

<אתי בנדלר: הסבר קצר על כל סעיף שקוראים.

<אתי בנדלר: סעיף 20 עניינו בתפקידי הממונה על הגנת הצרכן והסחר ההוגן – תפקיד שממלאת עורכת הדין תמר פינקוס – סעיף 20(א) מונה את תפקידיו, וכאן מוספים עוד שני תפקידים - - -

<לאה ורון: את הסעיף הזה עוד לא קראנו.

אבישי ברוורמן: לא קראנו.

אבישי ברוורמן: אני מצביע על סעיף 3 – תיקון סעיף 20 – מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 3 – פה אחד

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף 20א, נא לקרוא הלאה.

<דוד ימין: זה סעיף תפקידי הממונה.

<אתי בנדלר: סליחה, זה בדיוק מה שקראנו, שבסעיף 3 – בסעיף 20(א) הוספו שני תפקידים נוספים לממונה וזה מה שניסיתי להסביר.

<אתי בנדלר: עכשיו סעיף 4.

<דוד ימין: "הוספת סעיף 20א 4.

<דוד ימין: אחרי סעיף 20 לחוק העיקרי יבוא: "הסמכת מפקחים 20א.

<דוד ימין: (א) הממונה רשאי להסמיך מפקח מקרב עובדי הרשות, או מקרב עובדי המדינה האחרים בהסכמת השר הממונה על המשרד שהם עובדיו, בסמכויות לפי חוק זה, כולן או חלקן, אם התקיימו לגביו כל אלה: (1) משטרת ישראל הודיעה, לא יאוחר מ/בתוך שלושה חודשים מיום קבלת פרטי העובד, כי היא אינה מתנגדת להסמכתו מטעמים של ביטחון הציבור, לרבות בשל עברו הפלילי; (2) הוא עומד בתנאי כשירות וקיבל הכשרה מתאימה בתחום הגנת הצרכן כפי שהורה הממונה וכן הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי חוק זה, כפי שהורה הממונה בהסכמת השר לביטחון הפנים; (3) הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שהורה הממונה, בהתייעצות עם השר לביטחון הפנים.

<דוד ימין: (ב) הסמכתו של מפקח לפי סעיף זה תהיה בתעודה החתומה בידי הממונה, שמעידה על תפקידו כמפקח ועל סמכויותיו לפי חוק זה (להלן – תעודת מפקח); תוקפה של תעודת מפקח לא יעלה על שלוש שנים מיום שניתנה, וכל עוד המפקח משמש בתפקידו.

<דוד ימין: (ג) מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי חוק זה, אלא בעת מילוי תפקידו, לאחר שהזדהה, ובהתקיים שניים אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו; (2) יש בידו תעודת מפקח, שאותה יציג על פי דרישה.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: הסבר קצר.

<תמר פינקוס: הסעיף הזה מפרט את מי הממונה רשאי למנות כמפקח.

<תמר פינקוס: לצורך העניין, הם יכולים להיות עובדי הרשות או עובד מדינה אחר.

<תמר פינקוס: כוונה נכתב עובד מדינה, כי לעת הזו קיימים עובדים שנמצאים במשרדים במחוזות של משרד הכלכלה.

<תמר פינקוס: הם, מבחינת הרשות, עובדי מדינה, כיוון שהם אוחזים בהסמכה.

<תמר פינקוס: דרך אגב, יש על זה סעיף רציפות.

<תמר פינקוס: הם ממשיכים עם ההסמכה שלהם – הם לא צריכים לעבור היום את כל הכללים האלה.

<תמר פינקוס: לכן הממונה ראשי למנות או מעובדי משרדו או עובדי מדינה אחרים.

יעקב אשר: יכול להיות שהיה כדאי להוסיף משפט אחד שנותן – לא הייתי קורא לזה עדיפות – אבל בכל זאת, אנשים שעסקו בתחום הזה - - -

<תמר פינקוס: יש סעיף ספציפי.

יעקב אשר: שמעמדם לא יהיה בדיוק כמו - - -

<תמר פינקוס: יש להם סעיף מיוחד.

אבישי ברוורמן: תודה, חבר הכנסת אשר.

אבישי ברוורמן: מי גברתי?

<ליאת לב: אני עורכת דין באגף החקירות והמודיעין במשטרת ישראל.

<ליאת לב: אני רוצה לבקש שיצוין שמדובר בעובדי מדינה שהם עובדי משרד הכלכלה.

<ליאת לב: למפקחים האלה ניתנות סמכויות אכיפה, חקירה, חיפוש ותפיסה ואנחנו לא רוצים שהם יהיו עובדי מדינה באשר הם.

אבישי ברוורמן: מה הם יהיו?

<ליאת לב: רק עובדי משרד הכלכלה, שהוא אמון על ביצוע החוק.

מיקי רוזנטל: ואם מגייסים מישהו ממשרד המשפטים שיעבוד עבורם, שייתן להם חוות דעת, מה אז?

<ליאת לב: בסדר.

<ליאת לב: אבל אם זה יהיה עובד משרד החקלאות?

<ליאת לב: בדרך כלל אין לנו בעיה שיפרידו בין סמכויות פיקוח לסמכויות אכיפה.

<ליאת לב: סמכויות פיקוח, אם זה בעייתי, יבצעו כל מי שהוא עובד מדינה בכל משרד.

<ליאת לב: אבל סמכויות אכיפה, בדרך כלל בנוסחים האלה, מבקשים שהם יהיו - - -

מיקי רוזנטל: כתוב כאן שהם צריכים לעבור הכשרה, ולפיכך זה לא - - -

יעקב אשר: אם הוא יבוא כעובד חדש, זה בסדר, ואם עובד מדינה - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, מר לביאן, מה עמדת משרד הכלכלה?

אבישי ברוורמן: אתה מייצג את זה?

<תמר פינקוס: אני אגיב לזה.

<תמר פינקוס: ראשית, אין לנו התנגדות.

<תמר פינקוס: אנחנו ממש לא מתווכחים על זה - - -

אבישי ברוורמן: אז גמרנו.

<אתי בנדלר: אני מציינת שיהיה כתוב:

<אתי בנדלר: עובדי המדינה האחרים שהם עובדי משרד הכלכלה, בהסכמת שר הכלכלה.

<תמר פינקוס: כן.

אבישי ברוורמן: גמרנו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יש למישהו הערה נוספת?

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר?

<אתי בנדלר: אני מבקשת להוסיף סעיף שמקובל בחקיקה בקשר להסמכת מפקחים שנותנים להם סמכויות מרחיבות כאלה בסך הכול.

<אתי בנדלר: חובה לפרסם ברשומות הודעה על הסמכת מפקח.

אבישי ברוורמן: בסדר?

<תמר פינקוס: בסדר גמור.

אבישי ברוורמן: יירשם, תודה.

אבישי ברוורמן: אם ככה, אני יכול להגיע להצבעה – מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 4 – פה אחד סעיף 4 נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עורך דין ימין, הלאה בבקשה.

<דוד ימין: "החלפת סעיף 21 5.

<דוד ימין: במקום סעיף 21 לחוק העיקרי יבוא: "סמכויות פיקוח 21.

<דוד ימין: לצורך פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי הממונה או מפקח – (1) לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו; (2) לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח או להקל את ביצוע ההוראות לפי חוק זה; לעניין זה, "מסמך" – לרבות פלט כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה–1995‏ (בחוק זה – חוק המחשבים); (3) ליטול דוגמאות לשם בדיקה; (4) להיכנס למקום העסק בכל עת סבירה, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים אלא לפי צו של בית משפט; חובת ההזדהות וענידת התג לפי סעיף 20א(ג) לא תחול לענין סמכות זו.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני חושב שיש עכשיו רוב למפלגת העבודה – רק שניים מצביעים – רק שמולי ואני.

אבישי ברוורמן: הלאה.

<דוד ימין: אני אציג בקצרה את הסעיף.

<דוד ימין: הסעיף בא במקום סעיף 21 לחוק העיקרי.

<דוד ימין: בעבר היו שזורות יחד סמכויות האכיפה המנהליות והפליליות.

<דוד ימין: בחוק הזה עשינו הבדלה בין סמכויות אכיפה פליליות למנהליות ואלו בעצם הסמכויות המנהליות לפני שעברתי להליך הפלילי.

<דוד ימין: הסמכויות מפרטות מה מותר לכל מפקח לעשות ובאלו תנאים.

<דוד ימין: ההבדלים העיקריים בין מה שהיה בקריאה ראשונה לבין הנוסח הנוכחי הם בנוגע לכניסה למקום שהוא עסק והוא בית מגורים.

<דוד ימין: היה דיון בזמנו אם מקום מגורים שחלק ממנו מיועד לעסק, צריך צו או לא.

<דוד ימין: הוחלט שזה יהיה בצו בית משפט וזה קבוע בסעיף קטן (4).

<דוד ימין: הייתה מחלוקת לגבי נטילת טובין.

<דוד ימין: המחלוקת הזאת נפתרה על-ידי זה שהוספנו את המילה "דוגמאות", כמו בנוסח הקודם, כדי להבהיר את המשמעות.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: יש למישהו התייחסות לגבי סעיף 5?

<אתי בנדלר: בנקודות מסוימות הנוסח הזה קצת שונה לעומת הנוסח שהתקבע בחקיקה המאוחרת, לדוגמה לעניין הנושא של ליטול דוגמאות לשם בדיקה, מקובל לכתוב: לערוך בדיקות או מדידות או ליטול דוגמאות לשם בדיקה וכן להורות על מסירת דוגמאות לבדיקת מעבדה או על שמירתן לתקופה שיורה או לנהוג בהן בדרך אחרת.

<אתי בנדלר: בדרך כלל, הסמכות היא קצת יותר רחבה כדי שיהיה אפשר לעשות שימוש מושכל וראוי באמת בסמכות הזאת.

<אתי בנדלר: אני מציעה - - -

אבישי ברוורמן: מקובל?

<תמר פינקוס: מקובל.

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: אם ככה, לפי זה אנחנו מצביעים – מי בעד סעיף 5?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 5 – פה אחד סעיף 5 נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: עורך דין ימין, סעיף 6 בטל, כן?

אבישי ברוורמן: בטל ומבוטל.

<דוד ימין: "6.

<דוד ימין: סעיף 21א לחוק העיקרי – בטל.

<דוד ימין: ".

<דוד ימין: סעיף 21 לחוק העיקרי, זה מה שאמרתי קודם כשהתייחסתי לסעיף 20.

<דוד ימין: זה הסעיף שמדבר על הסמכויות שקודם היו שזורות יחד – המנהלית ותפקידי הממונה – ופה נעשתה הפרדה ולכן כבר אין בו צורך.

<דוד ימין: הוא התייתר ובוטל.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: סעיף 7.

<דוד ימין: "הוספת סעיפים 21ב עד 21ד 7.

<דוד ימין: לפני סעיף 22 לחוק העיקרי יבוא: "צו מנהלי לשמירת טובין במקום העסק 21ב.

<דוד ימין: (א) נוכח הממונה או מפקח כי עוסק לא סימן טובין בהתאם להוראות סעיף 17, רשאי הוא לצוות כי לא ייעשה כל שימוש בטובין האמורים והם יישמרו במקום העסק, באופן שיקבע ולפרק זמן שיקבע שלא יעלה על שישה חודשים; על אף האמור, רשאי הממונה או המפקח להתיר לעוסק להוציא את הטובין ממקום העסק כדי לסמנם כאמור במקום אחר; בסעיף זה – "מקום העסק" – לרבות מחסן של העוסק, לפי בחירת העוסק.

<דוד ימין: (ב) הודיע העוסק לממונה או למפקח כי סימן את הטובין, יבדוק הממונה או המפקח, בסמוך לאחר הודעת העוסק, אם הטובין סומנו בהתאם להוראות סעיף 17, ואם נוכח כי הטובין סומנו כאמור, יבטל את הצו.

<דוד ימין: ".

<אתי בנדלר: תסביר את סעיף 21ב.

<אתי בנדלר: אחר כך הוועדה תצביע.

<תמר פינקוס: בדרך כלל אנחנו מדברים על מוצרים – זה יכול להיות דברי מזון, בגדים – מדובר במסה ענקית של מוצרים.

<תמר פינקוס: לא הגיוני להעמיס אותם על משאיות ולסחוב אותם למחסן אחר.

<תמר פינקוס: לכן באה החקיקה הזאת שאומרת שאנחנו יכולים להשאיר את זה בבית העסק.

<תמר פינקוס: זה תחת מה שקוראים צו הקפאה – אומרים: אנחנו לא נרשה לכם להשתמש בזה עד שזה יתוקן.

<תמר פינקוס: אלא אם העוסק יבקש רשות ואנחנו נתיר לו להוציא את זה ממקום אחר - - -

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: כן, גברתי, יש לך הערה?

<אלה צ'רטוק: אני עורכת דין, מייצגת את התאחדות התעשיינים.

<אלה צ'רטוק: אנחנו חושבים שבמקרה הזה, לאור הפגיעה האפשרית בקניינו של אותו עוסק, צריך לצמצם את הזמן.

<אלה צ'רטוק: לא מספיק לקבוע שבסמוך לאחר הודעת העוסק.

<אלה צ'רטוק: אני חושבת שצריך לתחום בזמן, אולי 48 שעות או 72 שעות, ולצמצם את הפגיעה כך שהממונה יבדוק לא רק לאחר שיודיעו לו אלא בתוך זמן תחום.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פינקוס?

<תמר פינקוס: אני רוצה להיות בטוחה שאני מבינה – מדברים על סיטואציה שהעוסק הודיע: אני כבר סימנתי, אנא תבואו לראות.

<תמר פינקוס: ואז, תוך כמה זמן.

<אלה צ'רטוק: תוך כמה זמן תראי.

<תמר פינקוס: אין לי בעיה.

<אלה צ'רטוק: נתחום את זה בזמן.

<אתי בנדלר: לא הבנתי.

<אתי בנדלר: התיקון המבוקש הוא שבסמוך לאחר הודעת העוסק ולא יאוחר מ-48 שעות?

<אלה צ'רטוק: משהו כזה.

<אלה צ'רטוק: כן.

<אתי בנדלר: אם גברת פינקוס נחה דעתה ש-48 שעות זה בסדר – אני בוודאי לא אתנגד לזה - - -

<תמר פינקוס: דעתו של הצוות שלי לא נוחה מזה – הם אומרים ש-48 שעות לא - - -

<אתי בנדלר: בוודאי – יכול להיות גם ביום שישי, אז מתי - - -

חמד עמאר: כמה?

חמד עמאר: כמה זמן?

<תמר פינקוס: תוך שבוע ימים.

חמד עמאר: זה סעיף בעייתי.

<אתי בנדלר: לדעתי, המוסיף גורע כאן מבחינתכם.

<אתי בנדלר: כי אם נאמר: "בסמוך לאחר הודעת העוסק", המילה "בסמוך" צריכה לקבל פרשנות סבירה בנסיבות העניין.

<אתי בנדלר: אם ייקח שבוע כשמדובר בסחורה שאתם לא יכולים למכור, לדעתי זה הרבה יותר מדי זמן וזאת פרשנות לא סבירה.

חמד עמאר: אז נלך על 3 ימים.

<אתי בנדלר: למה לכתוב כך כשכתוב "בסמוך"?

<אתי בנדלר: זה צריך להיות: "בסמוך, בהתחשב בנסיבות העניין".

<אתי בנדלר: זה ברור שאם זה סמוך ומקבלים את ההודעה ביום שישי אז הם יבואו ביום - - -

חמד עמאר: אבל אם את לא מגבילה אותו בזמן – סמוך יכול להיות גם בשבוע הבא.

<אתי בנדלר: בסמוך – זה לא היה אחרי שבוע כי פרשנות כזאת תהיה בלתי סבירה לחלוטין.

חמד עמאר: אם לא נכתוב את זה בחוק, מי יכול לחייב אותו?

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

<אתי בנדלר: יגישו נגדו מיד עתירה לבית משפט.

חמד עמאר: כל אחד צריך לרוץ לבית משפט?

<אתי בנדלר: לי אין בעיה – אני רק חושבת שהם פוגעים בעצמם.

<אתי בנדלר: לי אין בעיה לכתוב "בתוך שבוע".

<דוד ימין: אני רוצה להבהיר שמדובר במוצרים שיש חובה לסמן אותם.

<דוד ימין: זה שהם נמצאים אצל העוסק ללא סימון זאת כבר הפרה של החובה, הוא כבר נמצא במקום של הפרת חובה.

<דוד ימין: הוא לא היה צריך שהמוצרים יהיו אצלו ללא סימון.

<דוד ימין: מרגע שגיליתי שהוא הפר את החובה, כל מה שאני מנסה למנוע זה שהוא ימכור אותם מוצרים לא מסומנים.

<דוד ימין: לכן אנחנו אומרים שהוא עבר על החוק, הוא החזיק מוצרים לא מסומנים ועכשיו גם צריך להגביל בימים מדודים תוך כמה זמן אני אאשר לו את התיקון של העבירה שלא הייתה צריכה להיות מלכתחילה.

<דוד ימין: לכן אני חושב שזמן סביר פה הוא בהחלט מונח סביר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורך דין בורסי, בבקשה.

<שמואל בורסי: ההצעה שלי היא להשאיר את המילה "בסמוך" ולהוסיף לאחריה "ולא יותר מ".

איציק שמולי: זאת הייתה ההצעה שלה.

<אלה צ'רטוק: כן.

<אתי בנדלר: אין לי התנגדות.

<אתי בנדלר: אם המשרד יכול - - -

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פינקוס, אם מקובל – אז נלך על ההצעה שלכם עם תיקון צ'רטוק ותוספת בורסי.

<תמר פינקוס: אני מוכרחה לקבל את עמדתו של הצוות המקצועי שעוסק בזה.

אבישי ברוורמן: מה המלצתם?

<תמר פינקוס: אנחנו מעדיפים להשאיר "סמוך, בנסיבות העניין", כי זה מגדיר מה הסיטואציה שיכולה להיות.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן, מה אתה אומר?

<זאב פרידמן: מקובלת עלי במפורש העמדה שמציגה הרשות משום שיש חול המועד ויש כל מיני עניינים – לתפוס את הרשות כשהיא אוכפת - - -

אבישי ברוורמן: מצוין.

אבישי ברוורמן: קיבלתי.

דוד צור: - - - אבל מה שאתה רוצה זה לא יאוחר מ-7 ימים, ואם יש חול המועד - - -

<שמואל בורסי: - - -

חמד עמאר: צריך להגביל את זה – בסמוך ולא יאוחר - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, סליחה.

אבישי ברוורמן: רבותי חברי הכנסת - - -

חמד עמאר: - - - בסמוך יכול להיות חודש?

חמד עמאר: נכון שהוא עשה עבירה - - -

<תמר פינקוס: - - - על פי פסיקה של בית משפט - - -

<אתי בנדלר: חברי הכנסת רוצים: בסמוך ולא יאוחר מ-7 ימי עבודה - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, רבותי - - -

חמד עמאר: 7 ימי עבודה זה גם מקל עליהם.

אבישי ברוורמן: רבותי, חברי הכנסת יצביעו ויחליטו.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני שומע, במקרה הזה, שההצעה של צ'רטוק עם תיקון בורסי מקובלת – למרות שעורך דין פרידמן בדרך כלל בשבילי הוא החוכמה שעל השולחן – במקרה הזה, אם יש רוב - - -

<אתי בנדלר: לנוסח: בסמוך ולא יאוחר מ-7 ימי עבודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נכניס את זה.

אבישי ברוורמן: על זה, איך אומרים, לא יבוא לציון גואל וגם לא יבוא המשיח.

אבישי ברוורמן: אם ככה, מי בעד?

אבישי ברוורמן: הנוסח הוא: בסמוך ולא יאוחר מ-7 ימי עבודה.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 7 – פה אחד סעיף 7 נתקבל.

אבישי ברוורמן: התקבל.

אבישי ברוורמן: הלאה לסעיף הבא.

אבישי ברוורמן: עורך הדין ימין, הצבענו, אם ככה על סעיף - - -

<דוד ימין: על סעיף 21ב הצבענו.

<דוד ימין: עכשיו אני אקרא את סעיף 21ג: "צו מנהלי להפסקה או למניעה של הפעלת השפעה בלתי הוגנת 21ג.

<דוד ימין: נוכח הממונה כי עוסק הפעיל השפעה בלתי הוגנת על צרכן בניגוד להוראות סעיף 3(א), רשאי הוא לצוות על העוסק להפסיק את ההפרה האמורה או לצוות עליו לבצע פעולה הדרושה למניעת אותה הפרה, באופן ובתנאים שיורה בצו; נתן הממונה צו כאמור בטרם ניתנה לעוסק הזדמנות לטעון את טענותיו, לא יהיה בכך כדי לפגוע בתוקף הצו, ואולם העוסק רשאי לטעון את טענותיו בפני הממונה, בכתב או בעל-פה, כפי שיורה הממונה, בתוך שבעה ימי עסקים מיום הוצאת הצו.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: תסביר, בבקשה.

<דוד ימין: הסעיף הזה מתייחס לסעיף 3(א), מהסעיפים הראשונים שהקראנו קודם, מדבר על השפעה בלתי הוגנת.

<דוד ימין: כמו שאמרנו, סעיף 3 מחולק לשני חלקים – א' ו-ב' – בסעיף (ב) מפורט מה זו השפעה בלתי הוגנת.

<דוד ימין: אני לא צריך להסביר לעוסק שהוא עושה משהו בלתי הוגן כי זה מפורט לו בסעיף.

<דוד ימין: סעיף (א) הוא סעיף סל שנועד לכל אותן פרקטיקות - - -

אבישי ברוורמן: אתי אמרה לי שלא הצבענו על סעיף 6 – הצבענו - - -

<אתי בנדלר: לא ברור שהייתה הצבעה.

<אתי בנדלר: אני מציעה שבתום הסעיף הזה תהיה שוב הצבעה על סעיף 6.

<דוד ימין: סעיף (א) הוא סעיף סל שנועד לכל אותן פרקטיקות בלתי הוגנות שלא ניתן לפרט אותן.

<דוד ימין: פה נהגנו בסוג של הקלה – אנחנו לא מטילים על העוסק סנקציה או כוונה להטיל עיצום כספי אלא קודם כל מוציאים לו צו שאומר לו שהפרקטיקה שלו היא בלתי הוגנת.

<דוד ימין: יש לו אפשרות לבקש לבטל את הצו הזה.

<דוד ימין: מרגע שהצו הזה נכנס לתוקף – אסור לו להמשיך לנהוג בפרקטיקה הזאת.

אבישי ברוורמן: יש לך הערה, עורך הדין פרידמן?

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, הסמכויות שניתנות כאן לרשות הן טובות וחשובות מאוד אבל אני חושב שהן חסרות את העיקר.

<זאב פרידמן: אני חושב שצריך להוסיף כאן עוד סמכות אחת בלשון הזו: ו/או להורות על תיקון ההפרה.

<זאב פרידמן: לא ייתכן שבמקום שנתפס אדם מבצע את ההפרה ויש אפשרות בהוראה, זאת אומרת, בוצעה כבר חקירה והרשות כבר יודעת שיש הפרה, צריך להסמיך אותה ולאפשר לה להורות על תיקון ההפרה.

<דוד ימין: לבצע – זה כתוב.

<זאב פרידמן: לא למניעתה אלא לתקן את מה שכבר עשה.

<זאב פרידמן: לדוגמה: נכנסתם לבית של קשישה ועשקתם אותה – תחזירו לה את הכסף.

<תמר פינקוס: זה לא כאן בכלל.

<אביטל בגין: זאת לא המסגרת, זה לא המיקום הנכון של הפעולה הזאת.

<זאב פרידמן: תוסיפי איפה שאת רוצה.

<אביטל בגין: זה אפשרי במסגרת ההתחייבות.

<אביטל בגין: זה אפשרי במסגרת הכרעה, אם במסלול הפלילי אתה הולך ובית המשפט יכול לתת הוראות נוספות - - -

<זאב פרידמן: בית המשפט ודאי שיכול.

<זאב פרידמן: אני חושב שכאן - - -

<אביטל בגין: השלב פה הוא שלב של הקפאה ראשוני, הממונה מזהה שיש הפרה ואומר: עצור, תפסיק את זה עכשיו.

דוד צור: אתה מבקש ממנו להיות השופט והתליין.

<זאב פרידמן: זה גם לטובתם של העסקים כדי שלא יצטרכו להגיע אחר כך לסנקציות.

<תמר פינקוס: - - - תנאי החקירה, ולכן אני לא - - -

דוד צור: אתה נותן לו גם סמכות להחליט שזו עבירה, להפסיק אותה, לשפוט אותו - - -

אבישי ברוורמן: מה אתה ממליץ, חבר הכנסת צור?

אבישי ברוורמן: כמו שהרשות רוצה?

דוד צור: כמו שהרשות - - -

אבישי ברוורמן: תודה, תודה.

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן, זאת אחת הפעמים הבודדות שאנחנו לא מקבלים את המלצתך.

אבישי ברוורמן: בבקשה, להמשיך לקרוא.

<דוד ימין: לא הייתה הצבעה.

אבישי ברוורמן: אם כך, נצביע על סעיף 21ג אבל גם, אמרה לי המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, שלא הצבעתי על סעיף 6 שאומר שסעיף 21א לחוק העיקרי בטל.

<לאה ורון: למען הסר ספקות.

אבישי ברוורמן: אז להסיר ספק אנחנו מצביעים גם על סעיף 6 שמבטל את סעיף 21א לחוק העיקרי וגם על סעיף 21ג.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 6 ו-21ג – פה אחד סעיף 6 ו-21ג נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – פה אחד.

<שמואל בורסי: לגבי סעיף 21ג - - -

אבישי ברוורמן: כבר הצבענו.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך לקרוא את 21ד.

<דוד ימין: "בקשה לביטול צו מנהלי על ידי בית המשפט 21ד.

<דוד ימין: (א) הרואה את עצמו נפגע על ידי צו שהוצא לפי סעיפים 21ב או 21ג (בסעיף זה – הצו), רשאי להגיש לבית המשפט המוסמך לדון בעבירה לפי חוק זה, בקשה לביטולו.

<דוד ימין: (ב) הגשת בקשה לביטול הצו לפי הוראות סעיף קטן (א), אינה מתלה את תוקפו של הצו, כל עוד לא החליט בית המשפט אחרת; החליט בית המשפט להתלות את תוקפו של הצו במעמד צד אחד, תידון הבקשה במעמד הצדדים בהקדם האפשרי.

<דוד ימין: (ג) בית המשפט רשאי לבטל את הצו, לאשרו או לשנותו.

<דוד ימין: ".

<דוד ימין: הסעיף קובע לנו את פרוצדורת הערעור על צווים לפי סעיף 21ב ו-21ג.

<דוד ימין: סעיף ג מדבר על השפעה בלתי הוגנת וסעיף ב מדבר על צו שמירת טובין.

<דוד ימין: לגבי שניהם יש אותה פרוצדורת ערעור לבית משפט שלום.

<אתי בנדלר: יש לי שאלה בעיקר למשרד המשפטים:

<אתי בנדלר: מדוע רשאי להגיש לבית משפט המוסמך לדון בעבירה לפי חוק זה ולא לכתו בית משפט השלום?

<אתי בנדלר: מדוע מי שרוצה לערער יצטרך לרוץ לעורך דין כדי לשאול מהו בית המשפט המוסמך אם אנחנו יודעים שמדברים על בית משפט שלום?

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להקטין את התעסוקה של עורכי הדין שהם מספר אחד בעולם בכמות לנפש.

<אביטל בגין: השאלה היא אם זה כולל גם את הסמכות המקומית.

<אביטל בגין: אין מחלוקת שהסמכות העניינית היא של השלום, אבל - - -

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, יש הגבלות בסמכות מקומית בעניין הזה?

<תמר פינקוס: כן.

<אתי בנדלר: מהן ההגבלות?

<תמר פינקוס: אותן הגבלות.

<אתי בנדלר: לעניין העבירה –אפשר להגיש נגדו כתב אישום לצורך - - -

<תמר פינקוס: זה יכול להיות או מקום העבירה או - - -

<אתי בנדלר: אותן הגבלות רגילות.

<תמר פינקוס: לא.

<תמר פינקוס: בחוק הגנת הצרכן אפשר לעשות את זה לפי מקום מגורי הצרכן.

<תמר פינקוס: זה תלוי בשיקול דעת בהתאם לנסיבות, לכן בית המשפט - - - זה לא עניין של בית משפט שלום אלא באיזה אזור הוא.

אבישי ברוורמן: רבותי, אתי תמליץ – ונעשה.

<אתי בנדלר: לבית משפט שלום המוסמך לדון.

אבישי ברוורמן: בסדר.

<אתי בנדלר: לפחות נכתוב בית משפט שלום.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: מקובל – בית משפט שלום המוסמך לדון.

אבישי ברוורמן: אם ככה, אנחנו יכולים להצביע על זה?

אבישי ברוורמן: יש עוד משהו?

<אתי בנדלר: אם אין הערות – אפשר.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מצביע – מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 21ד – פה אחד סעיף 21ד נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: עורך הדין ימין, בבקשה להמשיך.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת יוגב, אתה בטעות פה?

מרדכי יוגב: יש פה שוויון בנטל.

אבישי ברוורמן: זאת בדיחה כל השוויון בנטל.

<דוד ימין: "החלפת סעיף 22 8.

<דוד ימין: במקום סעיף 22 לחוק העיקרי יבוא: "סמכות לחקור חשד לביצוע עבירה 22.

<דוד ימין: (א) היה לממונה יסוד סביר לחשד כי עוסק עבר עבירה על הוראות חוק זה, רשאי הממונה או מפקח – (1) לחקור כל אדם הקשור לעבירה או שעשויות להיות לו ידיעות הנוגעות לביצוע העבירה; על חקירה לפי פסקה זו יחולו הוראות סעיפים 2 ו-3 לפקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות)‏ , בשינויים המחויבים; (2) לבקש מבית המשפט צו חיפוש לפי סעיף 23 לפקודת מעצר וחיפוש ולבצעו; על חיפוש לפי פסקה זו יחולו הוראות סעיפים 24(א)(1), 26 עד 28 ו-45 לפקודת מעצר וחיפוש, בשינויים המחויבים; (3) לתפוס כל חפץ שיש לו יסוד סביר להניח שהוא חפץ הקשור לעבירה; על תפיסה לפי פסקה זו יחולו הוראות הפרק הרביעי לפקודת מעצר וחיפוש בשינויים המחויבים.

<דוד ימין: (ב) בסעיף זה, "חפץ" – לרבות מסמך ולמעט מחשב וחומר מחשב כהגדרתם בחוק המחשבים.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פינקוס, את רוצה להסביר?

<תמר פינקוס: הדבר מדבר בעד עצמו.

<אתי בנדלר: זה עדיין מחייב הסבר – אלה סמכויות מרחיקות לכת שאתם נותנים למפקחים.

<אביטל בגין: עורכת הדין בנדלר, הסעיף הקודם אושר?

אבישי ברוורמן: כן, אושר.

<אתי בנדלר: הסעיף הקודם אושר – פספסנו משהו?

<תמר פינקוס: אין פה סמכויות מרחיקות לכת כי אלה סמכויות קיימות.

<אביטל בגין: אני חושבת שזה בכל זאת בעייתי.

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים לא תאם קודם עם הרשות לסחר הוגן?

<אביטל בגין: לא, לא.

<אביטל בגין: אני מדברת על התוספת של בית משפט שלום.

<אביטל בגין: הנוסח הרגיל הוא "בית המשפט שמוסמך לדון בעבירה".

<אביטל בגין: השאלה של מהי הסמכות העניינית לא מוכרעת פה – יש את החלוקה בחסד"פ - - -

אבישי ברוורמן: אני מציע - - -

<אתי בנדלר: אני מבקשת לשמוע את ההערה.

<אביטל בגין: אם תהיה החלטה על חלוקה אחרת של העבירות בבתי המשפט, היא לא כתובה פה.

<אביטל בגין: בית המשפט שמוסמך לדון בעבירה כולל את הסמכות העניינית – נגיד שיום אחד זה לאו דווקא יהיה בית משפט שלום בגלל שינוי שייערך, למה לקבוע דווקא פה כשבשאר החוקים הנוסח הקבוע הוא "בית המשפט המוסמך" - - -

<שמואל בורסי: אז יתוקן החוק – מה הבעיה?

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, תאמרי לי.

<אתי בנדלר: קודם כל, ברמה העקרונית אנחנו מאוד אוהבים אחידות בחקיקה ומבחינה זו את צודקת, ואם כך מופיע בדרך כלל בחקיקה, אז אולי לא היה מקום לסטות.

<אתי בנדלר: לגופו של עניין, כיוון שבכל זאת החוק הזה מיועד לקהל עוסקים רחב מאוד, החל מהרשתות הגדולות ביותר ועד לעסקים הקטנטנים, הזעירים.

<אתי בנדלר: אני לא מצפה מכל עוסק כזה ללכת וללמוד משפטים והייתי רוצה שבכל זאת הנוסח קצת יסביר פנים וייתן איזושהי הכוונה.

<אתי בנדלר: לכן, למרות הרצון שלי לשמור על אחידות בחקיקה, אני חושבת שזה יהיה יותר נכון לכוון אותם בחקיקה ולומר להם מיהו בית המשפט המוסמך.

<אתי בנדלר: אני בעצמי בדקתי אם הכול בסמכות של שלום או שמה יש כאן גם מחוזי אם יש כאן עבירת פשע.

אבישי ברוורמן: אם כך, הסעיף עומד כמו שהצבענו.

אבישי ברוורמן: נא להמשיך לקרוא הלאה, בבקשה.

<תמר פינקוס: יש הערה לגבי הסמכויות.

<תמר פינקוס: אלה לא סמכויות מרחיקות לכת – אלה הסמכויות הקיימות בדיוק היום בחוק הגנת הצרכן והן - - -

<אתי בנדלר: בסדר, אבל את צריכה לפרט אותן לוועדה.

<אתי בנדלר: על מה אנחנו מדברים?

<אתי בנדלר: מדובר כאן על סמכות של חקירה כמו של שוטר.

<תמר פינקוס: מדובר בסמכויות חקירה, תפיסה וחיפוש.

<תמר פינקוס: לא כמו לשוטר מהבחינה הזאת שאין לנו סמכויות מעצר – יש סמכויות לבקש צווי חיפוש, יש שמכות לחקור באזהרה ויש סכמות לתפוס.

<אתי בנדלר: לסעיף קטן (א) – האם זו השמטה מקרית שכתוב "היה לממונה יסוד סביר לחשד כי עוסק" ולא צריך להיות "היה לממונה או למפקח"?

<אתי בנדלר: כי המקובל בדברי חקיקה, ואם אנחנו מדברים על סמכויות - - -

אבישי ברוורמן: הממונה או המפקח.

<תמר פינקוס: כן, כתוב.

<אתי בנדלר: כתוב: "היה לממונה יסוד סביר".

<אתי בנדלר: אני רושמת שזה צריך להיות: "היה לממונה או למפקח".

<אתי בנדלר: כי אם מפקח מבצע במקום ביקורת ויש לו חשד סביר, הוא יכול - - - אם אנחנו מדברים על לשון אחידה, בדרך כלל אנחנו לא כותבים "יסוד סביר לחשד" אלא כותבים "היה לו חשד" כלשהו לביצוע עבירה – ברור שהחשד צריך להיות חשד סביר.

<אתי בנדלר: זה ברור.

<אתי בנדלר: גם כאן אני מציעה להתאים את זה לנוסח הרגיל.

אבישי ברוורמן: מקובל.

אבישי ברוורמן: עורך הדין בורסי, יש לך הצעה לתיקון?

<שמואל בורסי: אני זועק את זעקתם של העסקים הקטנים: לפי מיטב הבנתי, לרשות אין פריסה ארצית, וחנות מכולת קטנה או איזה קיוסק קטן בקריית שמונה, יצטרך להדיר את רגליו, אני מניח, לירושלים או לתל אביב.

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר?

אבישי ברוורמן: כן?

<תמר פינקוס: זה לא נכון.

<תמר פינקוס: עובדתית לא נכון.

אבישי ברוורמן: תקני אותנו.

<שמואל בורסי: נשמח לשמוע.

<תמר פינקוס: עובדתית לא נכון.

אבישי ברוורמן: בבקשה, תסבירי לנו לאן ילך?

אבישי ברוורמן: ניקח את הדוגמה של אותה מכולת קטנה בקריית שמונה.

<תמר פינקוס: יש מחוזות שיישארו בין אם העובדים עוברים לרשות ובין אם לא – הכול מתנהל אותו דבר: החקירות מתבצעות שם - - -

אבישי ברוורמן: יהיה שם.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: הערת בורסי נענתה – אתי, יש עוד הערה?

אבישי ברוורמן: אני יכול להצביע?

<שמואל בורסי: עוד נקודה אחת.

<שמואל בורסי: הגענו כבר הגענו לסעיף 21ד?

אבישי ברוורמן: על מה הוא מדבר?

<אתי בנדלר: אנחנו בסעיף 22.

אבישי ברוורמן: סעיף 22 כבר, בורסי, הסוסים כבר יצאו מהאורווה.

<שמואל בורסי: סליחה.

<שמואל בורסי: אני מתכוון למילים " לתפוס כל חפץ שיש לו יסוד סביר להניח שהוא חפץ הקשור לעבירה" – לכאורה יוצא שקופה רושמת בחנות מכולת עשויה להיות קשורה לעבירה, אז אפשר לתפוס את הקופה הרושמת ובעצם להשבית את העסק?

<שמואל בורסי: זאת השאלה.

אבישי ברוורמן: שאלה טובה.

אבישי ברוורמן: מה את אומרת, עורכת הדין בגין?

<אביטל בגין: באופן תיאורטי הוא צודק, אבל זה יהיה מעשה לא סביר אם זה לא דרוש לצורך הוכחת העבירה.

<שמואל בורסי: אז שיוסיפו.

אבישי ברוורמן: עזוב, הנושא של סביר עומד מעל הדבר הזה.

אבישי ברוורמן: אני מעמיד את הסעיף להצבעה – מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 8 – פה אחד סעיף 8 נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: נמשיך הלאה, עורך הדין ימין, תתקדם.

<דוד ימין: "הוספת פרק ה'1 9.

<דוד ימין: אחרי סעיף 22ב לחוק העיקרי יבוא: פרק ה'1: אכיפה מנהלית סימן א': עיצום כספי עיצום כספי 22ג.

<דוד ימין: (א) הפר עוסק הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של 25,000 שקלים חדשים, ואם העוסק אינו תאגיד – בסכום של 10,000 שקלים חדשים: (1) הודיע או הציב שלט המודיע שאין הוא אחראי לכל נזק גוף העלול להיגרם לצרכן בתחום העסק או בחצריו, בניגוד להוראות סעיף 2(ב1); (2) הודיע שאין לצרכן זכות לבטל עסקה או לקבל חזרה את כספו, ולא סייג את הודעתו בהתאם להוראות סעיף 2(ב2); (3) לא גילה לצרכן פרט מהותי שהיה עליו לגלותו, בהתאם להוראות לפי סעיף 4(א)(3); (4) לא קיים את ההוראות לפי סעיף 4א(1) לגבי אותיות בחוזה אחיד או בתנאי הכלול במידע אחר המיועד לצרכן; (5) לא קיים את ההוראות לפי סעיף 4א(2) לעניין ההבלטה ואופן הניסוח של תנאים מהותיים בחוזה אחיד או לעניין צירוף מסמך נפרד לגביהם; (6) לא גילה לצרכן את שמו ואת מספר הזהות שלו בהתאם להוראות סעיף 4ב; (7) לא השיב לצרכן את התמורה שהתקבלה ממנו, בניגוד להוראות סעיף 4ג(ב) או (ג); (8) לא ערך חוזה בכתב עם הצרכן בהתאם להוראות לפי סעיף 5(א) או לא נתן לצרכן הזדמנות סבירה לעיין בחוזה ולא מסר לו עותק כאמור בסעיף 5(ב); (9) קבע מחיר באשראי בעסקה עם צרכן, בלי שמסר לצרכן הודעה מראש בהתאם להוראות לפי סעיף 9; (10) לא הודיע לצרכן, בתקופת ההודעה, על מועד סיום העסקה או ההתחייבות בהתאם להוראות סעיף 13א(ב); (11) לא שלח לצרכן פירוט תשלומים או העתקי חשבוניות בהתאם להוראות לפי סעיף 13ב; (12) לא גילה לצרכן פרטים שהיה עליו לגלותם בהתאם להוראות סעיף 13ג(ב); (13) לא כלל את הפרטים האמורים בסעיף 13ג(ב) במסמך לפי הוראות סעיף 14ג(ב) או בחוזה שנחתם עם צרכן, או שלא מסר לצרכן מסמך בכתב הכולל את הפרטים האמורים, בהתאם להוראות, או בחשבונית, קבלה או הודעת תשלום הנשלחת לצרכן, לפי סעיף 13ג(ג) ו-(ה)(1); (14) לא פרסם באתר האינטרנט שלו את הדרכים לביטול עסקה מתמשכת ואת הפרטים האמורים בסעיף 13ג(ב)(4) או בסעיף 4ב,

<דוד ימין: בהתאם להוראות סעיף 13ג(ה)(2); (15) עשה עסקה מתמשכת בעניין שירותי רפואה בלי שהתקיימו התנאים לפי סעיף 13ה(ב); (16) גבה מצרכן עמלה לגבי שירותים או טובין מפוקחים, בניגוד לסעיף 13ח(ב); (17) לא אפשר לצרכן לשלם בעד שירותים או טובין מפוקחים בעסקה מתמשכת באחת הדרכים המנויות בסעיף 13ח(ג); (18) בעסקה ברוכלות, לא מסר לצרכן פרטים שהיה עליו למסרם בהתאם להוראות לפי סעיף 14(ד); (19) עשה עסקה בעניין רכישה של יחידות נופש, בלי שהתקיימו התנאים לפי סעיף 14א(א); (20) חייב לקוח, בניגוד להוראות סעיף 14ב; (21) לא גילה לצרכן פרטים שהיה עליו לגלותם בהתאם להוראות סעיף 14ג(א); (22) לא סיפק לצרכן מסמך בכתב בהתאם להוראות סעיף 14ג(ב); (23) לא החזיר לצרכן את התמורה ששילם בהתאם להוראות לפי סעיף 14ו; (24) הודיע ברבים או במקום העסק על מכירה מיוחדת ולא הבהיר את הפרטים או התנאים האמורים בסעיף 15(א) או שלא החזיק מלאי סביר של טובין בהתאם להוראות סעיף 15(ב2); (25) הודיע ברבים על מכירה מיוחדת ולא כלל בפרסום את הפרטים שהיה עליו לכלול בו בהתאם להוראות לפי סעיף 15(ב1); (26) המשיך לפרסם ברבים או במקום העסק הודעה שפרסם על מכירה מיוחדת, בניגוד להוראות סעיף 15(ב3); (27) לא כלל בהודעה על מכירה בהנחה או במחיר מיוחד, את סיבת ההנחה או המחיר המיוחד, בניגוד להוראות סעיף 16; (28) לא סימן על גבי טובין המיועדים לצרכן או במצורף להם, פרטים בהתאם להוראות לפי סעיף 17; (29) לא הציג על גבי טובין או על גבי אריזתם את מחירם הכולל בהתאם להוראות סעיף 17ב(א), (ב) ו-(ג); (30) חייב צרכן במחיר הגבוה מהמחיר המחייב של טובין, בניגוד להוראות סעיף 17ב(ד); (31) לא הציג, נוסף על המחיר הכולל או במקומו, את המחיר ליחידת מידה, משקל או נפח, בהתאם להוראות לפי סעיף 17ב(ה); (32) לא הציג את המחיר הכולל הנדרש בעד מתן שירות או עשייתו בהתאם להוראות לפי סעיף 17ג; (33) פרסם או נקב מחיר של נכס או שירות שלא בהתאם להוראות סעיף 17ד; (34) לא כלל במחיר המוצג את שיעור ההגדלה או ההפחתה של מס,

<דוד ימין: אגרה או תשלום חובה בהתאם להוראות סעיף 17ה; (35) קבע מחיר במטבע ישראלי לנכס או לשירות כמפורט בחלק ב' של התוספת הראשונה, שמחירו הוצג, פורסם או ננקב במטבע חוץ, שלא לפי שער החליפין הקבוע בתוספת הראשונה, בניגוד להוראות סעיף 17ז(ב); (36) מכר או החזיק למטרת מכירה, טובין שלא קוימה לגביהם חובה מכוח פרק ד', בניגוד להוראות סעיף 18; (37) לא נתן לצרכן שירות או תעודת אחריות, או לא הדביק או לא מסר מדבקת אחריות, בהתאם להוראות לפי סעיף 18א; (38) לא סיפק שירות טלפוני חינם בהתאם להוראות לפי סעיף 18ב(א)(1) או (ב); (39) לא גילה לצרכן פרטים שעליו לגלותם בהתאם להוראות סעיף 18ב(א)(2).

אבישי ברוורמן: תודה, אני מאוד מודה לך.

אבישי ברוורמן: להמשיך את סעיף (ב), אתי?

<אתי בנדלר: עוד לא, יש לי הערה מקדמית: כפי שהוועדה ראתה יש כאן פירוט של כל ההפרות בחוק שניתן להטיל בגללן עיצומים.

<אתי בנדלר: נעשתה כאן סריקה של כל הוראות החוק, בכל מקום שיש הוראה המטילה איזשהו חיוב – הפרתו גוררת אפשרות להטיל עיצום כספי.

<אתי בנדלר: בינתיים, לאחר שהוועדה סיימה את דיוניה בהצעת החוק הזו, התקבלו תיקונים נוספים לחוק הגנת הצרכן ואני חושבת שצריך להוסיף את ההפרות שלהם כאן.

אבישי ברוורמן: אנא צייני אותם.

<אתי בנדלר: אני מדברים על הוספת סעיף 14ז שעניינו זיכוי בשל ביטול עסקה – זה תיקון 32 - - -

אבישי ברוורמן: אתם מקשיבים, עורכת הדין פינקוס ודוד?

<תמר פינקוס: אני מקשיבה ורושמת.

<אתי בנדלר: תיקון סעיף 36 הוסיף את סעיף 14ח ממש לאחרונה, אדוני, בעניין תווי קנייה.

אבישי ברוורמן: אתם זוכרים את זה?

<אתי בנדלר: תיקון 35 שהתקבל, כתוב לי כאן, ב-1 במרץ 2013:

<אתי בנדלר: החזר בשל חיוב בסכום עודף בעסקה מתמשכת.

<אתי בנדלר: זה מאוגוסט 2012, על כל פנים, התקבל בכנסת הזאת.

<אתי בנדלר: הפרת החובה להחזיר כספים בשל חיוב בסכום עודף בעסקה מתמשכת.

<אתי בנדלר: יש הוראה לפי סעיף 13ב: משלוח חשבוניות והודעת - - -

<אביטל בגין: זה לא.

<אתי בנדלר: זה נכלל?

<אתי בנדלר: יש עוד משהו?

<אתי בנדלר: אני כבר מפנה את תשומת הלב: אינני יודעת מה יתקבל קודם בקריאה שנייה ושלישית, הצעת החוק הזו או הוראה בדבר חיובי טכנאי, נושא שנמצא על שולחן הוועדה, והוראה בעניין יחידות הנופש.

<אתי בנדלר: לפי הצעת חוק שתתקבל קודם, אנחנו נתאים את זה ואני מבקשת כבר הרשאה להוסיף את ההפרות על כל הסעיפים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נתאים את זה בהתאם, עורכת הדין בגין, מקובל?

<אביטל בגין: צריך לשים לב שבסעיף 14 - - -

אבישי ברוורמן: אני נותן את ההרשאה הזאת כדי שהדברים - - -

<אתי בנדלר: לא רק הרשאה – אני מבקשת שהוועדה תצביע על כך.

<אתי בנדלר: אבל נשמע קודם הערות.

<אביטל בגין: סעיף 14(ז), צריך לשים לב שהוא כולל כמה הוראות, ולא בטוח שהן חייבות להיות באותו מדרג.

<אביטל בגין: אני לא יודעת מה עמדת הרשות, יש שם גם הפרה לעניין השובר שלא הודפס, שלא נקוב בו הסכום, שנקוב בו תוקף אחר ולא צוינה האפשרות להשתמש בו ללא תנאים מקבילים.

<אביטל בגין: לעומת זאת, נכללת הפרה לעניין המימוש: המימוש הותנה בהצגת חשבונית.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בגין, אז מה את ממליצה לנו לעשות?

<תמר פינקוס: זה אותו מדרג – מבחינתנו זה אותו מדרג.

אבישי ברוורמן: יש הערות?

<אתי בנדלר: הם יכנסו למדרג - - -

אבישי ברוורמן: בבקשה, רשות הדיבור לחבר הכנסת שמולי, עורכת הדין צ'רטוק, עורכת הדין רבינוביץ, אבי אבירם, עורך הדין בורסי – בקצרה, כדי שנוכל להצביע.

אבישי ברוורמן: בבקשה, חבר הכנסת שמולי.

איציק שמולי: אני מבקש מתמר, אם תוכלו להסביר – זה היה סעיף ארוך ואני רוצה להבין שאני רואה גם את היער ולא רק את כל העצים – את התהליך שבו בית עסק, בסופו של דבר, מוטל עליו עיצום של 25,000 שקל.

איציק שמולי: שאלה שנייה: מה אתם – אם זה לא במסגרת התפקיד שלכם, אז משרד הכלכלה – עושים כדי שהעסקים הקטנים והבינוניים יכירו, בסופו של דבר, את כל החובות האלו ובכלל אם יש חובות חדשים שמוטלים עליהם.

<תמר פינקוס: קודם כל, העסקים הקטנים לא נופלים במסגרת ה-25,000 אלא 10,000 שקלים, יש שתי חלופות בחוק.

<אלה צ'רטוק: למה?

<אלה צ'רטוק: אם זה תאגיד?

<תמר פינקוס: אם הוא תאגיד – זה יהיה 25,000 שקל.

<תמר פינקוס: אנחנו פועלים, בדרך של שגרה, בשיתוף פעולה עם אגוד לשכות המסחר ועם הסוכנות לעסקים קטנים, עם התאחדות התעשיינים.

<תמר פינקוס: אני תמיד מוציאה הנחיות ואנחנו מתכנסים או באגוד לשכות המסחר, מזמנים את כולם ומסבירים.

<תמר פינקוס: אנחנו לא עושים את זה פעם אחת – אנחנו עושים את זה אחת לחודש או אחת לחודש וחצי.

<תמר פינקוס: מעבר לזה, כל עוסק שיש לו שאלה ומבקש לבוא אלינו לישיבה ולדון וללבן שאלות – הוא עושה את זה.

<תמר פינקוס: כשיעבור החוק, אנחנו גם מתכוונים לעשות משהו שהוא הרבה יותר נרחב:

<תמר פינקוס: אנחנו מתכננים ביום הצרכן הבינלאומי, שיהיה ב-13 במרץ, לקיים יום עיון שרובו יוקדש לחוק, שאנחנו מקווים שיעבור, ומהו כולל.

<תמר פינקוס: יהיו שם פנלים, יהיו שאלות ותשובות.

<תמר פינקוס: אנחנו לא מסתפקים רק באיזושהי העברה ספורדית.

<תמר פינקוס: יש שיטה: אני כותבת הנחייה, אנחנו מפיצים אותה, אנחנו מוזמנים לכל גופי העוסקים ואנחנו מסבירים אותה.

אבישי ברוורמן: תודה.

<תמר פינקוס: אתה שאלת איך קורה התהליך עד הטלת העיצומים?

<תמר פינקוס: יש לזה הסבר מפורט בסעיף 22ד, דוד יקרא את הסעיף הזה.

<תמר פינקוס: מגיעים לעסק או מגיעה תלונה ומתברר שישנה איזושהי הפרה – לא צריך לעשות חקירה ברמה של חקירה פלילית, אבל צריך לעשות חקירה ברמה של חקירה מנהלית.

<תמר פינקוס: זה לא הולך על שמועה, זה לא הולך כי מישהו אמר לי.

<תמר פינקוס: אותם אנשים שהיום עושים את החקירות צריכים יהיו לעשות את אותן חקירות, רק שרמת ההוכחה לא צריכה להיות ברמה של כתב אישום.

<תמר פינקוס: זה מקל, זה מהיר יותר, זה יעיל יותר.

<תמר פינקוס: בעקבות זאת שולחים התראה שאנחנו מתכוונים להטיל עיצום.

<תמר פינקוס: יש פירוט תוך כמה זמן הוא יכול להגיב, יש לו זכות שימוע, גם כשאני מטילה עיצום – אני מציעה שפשוט נקרא את הסעיף – יש לכל רובריקה, קטע, כמה זמן יש להם: עד 45 יום, לפעמים 60 יום, להגיב.

דוד צור: זה אחרי שהקנס כבר הוטל עליו, או שיש התראה לפני?

<תמר פינקוס: לא, לא.

<תמר פינקוס: כתוב: קודם יוצאת הודעת חיוב - -

עזרא דוקן: כוונת חיוב.

<תמר פינקוס: - - דע שאנחנו מתכוונים להטיל עליך חיוב כי ראינו כזאת וכזאת.

אבישי ברוורמן: בסדר, חבר הכנסת צור?

<תמר פינקוס: הכול ישנו בחקיקה – אני מציעה שנגיע לסעיפים האלה.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להתקדם.

דוד צור: אני רוצה לשאול את משרד המשפטים: האם נבחן פה עניין המידתיות בין הנזק שנגרם לבין הקנס, שהוא קנס גבוה?

<שמואל בורסי: קנס אדיר.

דוד צור: אני מבין את הרצון להרתיע.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בגין, את רוצה להתייחס עכשיו או שניתן לאחרים קודם?

דוד צור: אפילו על עבירת אלכוהול ועל נסיעה במהירות של 150 קמ"ש לא מטילים קנס כזה.

<אביטל בגין: הבחינה הכללית של העיצום הכספי נעשית על ידנו – בכלל, האם ניתן להשתמש במנגנון הזה בסוג השוק, לפי סוגי עבירות.

<אביטל בגין: השאלה של גובהי הסכומים: המטרה של העיצום, בראש ובראשונה, היא למנוע את ההפרה היעילה.

<אביטל בגין: מהם הסכומים?

<אביטל בגין: זה תחום המומחיות של הרשות לסחר הוגן, והשאלה אליהם - - -

אבישי ברוורמן: אנחנו נדון בסכומים.

<אביטל בגין: - - - מתוך הכרות עם השוק, מתוך הכרעה שלהם על מה שהם יודעים לגבי - - -

<תמר פינקוס: אני רוצה להגיב לזה.

אבישי ברוורמן: לפני שאת מגיבה, אני אתן פה לעוד לאנשים לדבר ואז תגיבי על הכול יחד.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין צ'רטוק, מר אבירם, עורכת הדין רבינוביץ ועורך הדין בורסי.

<זהבית שחף: וגם אני.

<זהבית שחף: אני מייצגת את מגה קמעונאות.

אבישי ברוורמן: מזמן לא פגשנו את מגה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, בקצרה.

<אלה צ'רטוק: יש לי שתי הערות עקרוניות עוד לפני שאנחנו נכנסים לסעיפים עצמם.

אבישי ברוורמן: כבר קראנו את הסעיף עצמו.

<אלה צ'רטוק: יש לי עוד כמה הערות.

<אלה צ'רטוק: לכאורה, מדובר בחוק שמצטייר כחוק צרכני ועם סכומי עיצומים כספיים נמוכים מאד ולכן לממונה יש הרבה מאוד סמכויות אבל אין שיקול דעת.

<תמר פינקוס: למי אין שיקול דעת?

<אלה צ'רטוק: הרעיון היה לקבוע סכומי עיצומים קבועים של 25,000 ו-50,000 שקל - - -

<תמר פינקוס: בוודאי שיש.

<תמר פינקוס: יש תקנות הפחתה, מה אתך?

<אלה צ'רטוק: אוקיי, בחוק הראשי לא נקבע שיקול דעת – נקבעו סכומי עיצומים קבועים.

<אלה צ'רטוק: כאן אני מצטרפת למה שאמר עורך הדין בורסי, מכיוון שמדובר בעבירות טכניות – אני חולקת על הקביעה שכל העבירות טכניות, על זה נדבר בהמשך - - -

אבישי ברוורמן: בקצרה, בבקשה, כי אנחנו חייבים להתקדם.

<אלה צ'רטוק: מכיוון שהעיצום הכספי נקבע על סך של 25,000 או 50,000 שקלים והוא מוטל על כל עבירה, לפעמים אפשר להגיע לסכומי אסטרונומיים ויכול להיווצר מצב של עסקים שיגיעו - - -

אבישי ברוורמן: לסכומים מצטברים בלתי הגיוניים.

<שמואל בורסי: במיליונים.

<אלה צ'רטוק: זה נכון.

<אלה צ'רטוק: זאת אמירה מקדמית ומשהו שכדאי לשים עליו דגש - - -

אבישי ברוורמן: איך את ממליצה לשים את הדגש?

<אלה צ'רטוק: בדומה לחוקים אחרים שתוקנו לאחרונה בתחום הספציפי הזה, כמו חוק ההגבלים העסקיים, אנחנו סבורים שצריך לתת בחוק שיקול דעת לממונה, שתיקבע רשימה של שיקולים ברורים וקבועים.

<אלה צ'רטוק: בשונה ובדומה לחוק ההגבלים העסקיים, מדובר פה בסכומים לא נמוכים יותר.

<אלה צ'רטוק: בחוק ההגבלים העסקיים מדובר במיליון שקלים ושם יש תיקרה.

<אלה צ'רטוק: פה אין תיקרה.

אבישי ברוורמן: תודה, הבנו.

<אלה צ'רטוק: זה הנושא הראשון.

<אלה צ'רטוק: חשוב לנו מאוד לשקול - - -

אבישי ברוורמן: הנקודה שלך ברורה, תודה.

<אלה צ'רטוק: הנקודה השנייה היא לגבי האבחנה בין תאגיד ללא תאגיד.

<אלה צ'רטוק: האבחנה היא כמובן מבורכת, אבל אי אפשר להסתפק בה מכיוון שישנם תאגידים עם מחזורים נמוכים מאד שברור שעיצום כספי מהסוג הזה יכול למוטט אותם.

<אלה צ'רטוק: אנחנו חושבים שצריך להכניס לפחות עוד מדרג אחד - - -

<תמר פינקוס: יש תקנות הפחתה.

<תמר פינקוס: חבל שהם לא קראו את החוק.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, שמענו.

אבישי ברוורמן: איפה אבירם?

אבישי ברוורמן: את מי אתה מייצג?

<אבי אבירם: אני חוקר במשרד הכלכלה.

<אבי אבירם: הזכיר פה דוד את התיקון של יחידת המידה – רציתי להתייחס לזה: ביחידת המידה זה סימון שאני חושב שהוא קצת מיותר – אני עובד בשטח – נתן שרנסקי שהיה השר בזמנו, קבע חובת הצגת מחיר על כל מוצר.

<אבי אבירם: הנתון הזה של יחידת מידה בא בעקבות הקטנת מוצרים, היו כתבי אישום לכמה חברות שהקטינו את המוצרים.

<אבי אבירם: התופעה של הקטנת מוצרים עדיין קיימת, אף על פי שיש את הנושא של הקטנת מוצר.

<אבי אבירם: עורכת הדין תמר פינקוס מכירה את התחום הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין רבינוביץ, בבקשה.

<סוזנה רבינוביץ: שלום.

<סוזנה רבינוביץ: כפי שכבר נאמר, מדובר ברשימה של הרבה מאוד הוראות שהן הפרות טכניות, להבדיל מניצול מצוקה שזה סעיף 3.

<סוזנה רבינוביץ: זאת אומרת, כל מה שינסו לתקן, לפעמים זה יקרה.

<סוזנה רבינוביץ: אנחנו מדברים על הפרה חוזרת, הפרה נמשכת, הפרה בנסיבות מחמירות שזה פי חצי מהסכום הכתוב כאן - - -

אבישי ברוורמן: מה המלצתך, עורכת הדין רבינוביץ?

<סוזנה רבינוביץ: כפי שגם העברתי לוועדה, אני חושבת שהמנגנון של התראה תחילה, זה מנגנון שאחר כך נקרא עליו, חייב להיות דרך המלך.

<סוזנה רבינוביץ: קודם כל, בהפרות יחסית חדשות, עכשיו שמענו על עוד הפרות שיכנסו לחוק, תקנות ביטול עסקה שעד היום בכלל לא נכנס לחוק בסנקציות, הפרות שהן טכניות ואני יכולה למנות אותן פה – יש כל-כך הרבה שזה - - -

אבישי ברוורמן: הבנתי, תודה.

אבישי ברוורמן: נא לסכם.

<סוזנה רבינוביץ: התראה תחילה כדרך המלך ורק לאחר מכן להתחיל את המנגנון של עיצום כספי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הבנתי לחלוטין.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין זהבית שחף ממגה.

<זהבית שחף: אני חושבת שמה שאמרה עורכת הדין, חברתי שוש רבינוביץ, נכון.

<זהבית שחף: בנוסף אני רוצה לתת, ברשותכם, דוגמה קטנה:

<זהבית שחף: אם בודקים סניף אחד בקריית שמונה - - -

אבישי ברוורמן: חברה, תעזבו את קריית שמונה – אני רוצה את ירוחם גם כן.

אבישי ברוורמן: כל הזמן קריית שמונה פה.

אבישי ברוורמן: תרשמו בפרוטוקול שזאת בדיחה, אחרת תהיה כותרת ראשית: ברוורמן תקף את קריית שמונה.

<זהבית שחף: זאת דוגמה לצורך העניין – באמת הגיעו חוקרים חרוצים ועשו את העבודה ובדקו ומתוך 1,000 מוצרים יש מוצר אחד שאין עליו מדבקה של מחיר - - -

<תמר פינקוס: לא יקרה כלום, לא יהיה עיצום כספי.

<שמואל בורסי: יש כתבי אישום, תמר.

<תמר פינקוס: אמרתי בתחילת הישיבה: ייקבעו כללים, יהיה לפי כמויות, ייקבע לפי מוצר או סל מוצרים.

<תמר פינקוס: אמרנו את זה אז – חבל שאנשים לא קראו את מה שהיה בדיוני הוועדה הקודמים.

<תמר פינקוס: כל הדברים האלה נדונו, הוסברו והוחלטו.

<תמר פינקוס: אנחנו מקבלים אישור של היועץ המשפטי לממשלה, עולה לאתר עוד לפני שהחוק ייכנס לתוקף.

אבישי ברוורמן: טוב, ברור.

אבישי ברוורמן: רבותי, הערה אחרונה לעורך הדין בורסי, לפרידמן – ונתקדם.

<שמואל בורסי: הנושא הזה הוא כבד מאוד-מאוד.

<שמואל בורסי: צריך להבין, יש כאן רשימה ארוכה של מעל 40 סעיפים, כאשר גובה הקנסות הוא דמיוני.

<שמואל בורסי: אנו מדברים על עסקים פרטיים, ואני רוצה להמחיש את זה באמצעות העסקים הפרטיים: הם חשופים לקנסות של 10,000 שקל – יש בעלי קיוסק שלא יודעים אפילו קרוא וכתוב, שמתפרנסים בדוחק, שהמשכורת החודשית שלהם לא מגיעה לחצי מ-10,000 שקל.

<שמואל בורסי: על מה אנחנו מדברים פה?

<תמר פינקוס: לא חל - - -

אבישי ברוורמן: עורך דין בורסי, אתה אומר את אותם הדברים בלי סוף ואני נותן לך זכות דיבור.

אבישי ברוורמן: אמרת – הבנו.

<שמואל בורסי: - - - כפי שאמר כבוד חבר הכנסת צור, חייבת להיות מידתיות.

<שמואל בורסי: הקנסות של 25,000 שקל לא רק שהם גבוהים - - -

אבישי ברוורמן: אז כמה אתה ממליץ?

אבישי ברוורמן: על איזה קנס?

<שמואל בורסי: אני ממליץ על קנס של 500 שקל, 1,000 שקל - - -

אבישי ברוורמן: תודה, גמרנו, תודה רבה.

<שמואל בורסי: עוד הערה אחרונה.

<שמואל בורסי: כאשר נכנס פקח לסניף, אנחנו מדברים על עשרות אלפי מוצרים והייתה טעות בהקלדה - -

אבישי ברוורמן: אמרת את זה כבר קודם.

<שמואל בורסי: - - ויש 20 מוצרים - -

אבישי ברוורמן: אמרת את זה בבוקר.

<שמואל בורסי: - - מבחינת תמר זה 20 עיצומים.

<תמר פינקוס: הרגע אמרתי לא.

<תמר פינקוס: הרגע אמרתי.

<שמואל בורסי: שיהיה בחוק, בחקיקה, שהכללים יבוקרו על-ידי הוועדה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לך, עורך דין בורסי.

אבישי ברוורמן: עורך דין פרידמן.

<זאב פרידמן: מעבר לדיונים שמתנהלים פה, אני לא אחזור עליהם, כי - - -

אבישי ברוורמן: אל תחזור – זאת אותה שיחה כל הזמן.

<זאב פרידמן: אני רק רוצה להסב את תשומת הלב לגבי סעיף קטן (8) – שם, בטעות, הוצמדו שתי הפרות, נאמר: "או לא נתן לצרכן הזדמנות סבירה לעיין בחוזה ולא מסר לו עותק כאמור בסעיף".

<זאב פרידמן: צריך להיות: "או לא נתן לו".

<תמר פינקוס: נכון.

<תמר פינקוס: זה צריך להיות: "או לא נתן לו".

<תמר פינקוס: אני רוצה לענות, קודם כל לעניין ההתראה הגורפת: במילים אחרות אומרים העוסקים: אנחנו רוצים למסמס בכלל את האפשרות להטיל אי פעם עצום כספי.

<תמר פינקוס: קודם כל ייצאו התראות, אחר כך - - -

אבישי ברוורמן: עורך הדין פרידמן, אתה מרוצה מהגישה הזאת, מההצעה?

<זאב פרידמן: מאוד.

אבישי ברוורמן: אתה קרוב לעסקים קטנים, אני חושב, מאוד-מאוד.

<זאב פרידמן: בהחלט.

<תמר פינקוס: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי התראה: במקום שחשבנו שצריכה להיות התראה – זה נכתב.

<תמר פינקוס: אין התראה גורפת כי אנחנו ממוססים ככה את כל החוק.

<סוזנה רבינוביץ: אבל אנחנו לא יודעים איפה יהיה - - -

אבישי ברוורמן: סליחה, עורכת הדין רבינוביץ.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, אתה רוצה להתייחס להערות?

אבישי ברוורמן: נשמע את עמדתך.

איציק שמולי: תמר, אני רוצה להגיד לכם שאני בדעתו של חבר הכנסת צור: אני חושב שהסכום שאתם מבקשים הוא מאוד-מאוד גבוה.

<תמר פינקוס: שכחתי לענות על זה - - -

איציק שמולי: הסמכות שאתם מבקשים היא מאוד-מאוד גורפת והסכום נשמע לי מפחיד.

איציק שמולי: אני אגיד לך מה מפחיד אותי: אני לא חושב כרגע על מגה או על הרשתות הגדולות שילמדו את החקיקה.

איציק שמולי: אני חושב על בעל מכולת בשכונה שלי, בלוד, מתחת לבית – אני לא רואה אותו בכלל – אני מדמיין את הסיטואציה שפקח מגיע אליו לחנות, רואה שהוא לא שם תווית, זאת עבירה וצריך לקנוס אותו על זה, אבל אם יטילו עליו קנס גבוה, יתמוטט לו העסק.

איציק שמולי: לכן, אני חושב לשאלתי הראשונה: ראשית, אני לא בטוח שכינוס פעם בחודש או אפילו פעם בשבועיים, באגוד לשכות המסחר עונה על הצורך הזה.

איציק שמולי: שנית, גם השאלה של המידתיות.

איציק שמולי: בגלל שאני לא סבור שכל בעלי העסקים הקטנים באמת יודעים ויידעו על החקיקה הזאת, אני חושב שאולי נכון יהיה, אולי אפילו במסגרת הוראת שעה, לנקוט בהליך של התראה.

<תמר פינקוס: אני אשיב לך.

איציק שמולי: וגם תגידי לי מה הן תקנות ההפחתה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שמולי, תודה רבה לך.

אבישי ברוורמן: אני כבר אמרתי לך, תמר, בתחילת הדרך שנושא המידתיות אצלי מאוד-מאוד חשוב.

<תמר פינקוס: אני רוצה לענות על זה.

אבישי ברוורמן: אני שותף לדעה שהקנסות לא יכולים להיות דרקוניים.

אבישי ברוורמן: הם צריכים לחול ממש על מי שהם חשודים מידיים, אבל אנשים קטנים וחלשים שנופלים לפתע, כמו בסיפורי קפקא או בסיפורי גוגול, צריך להגן עליהם.

אבישי ברוורמן: לכן, עמדתי פה לגבי ההפחתות היא כמו העמדה שביטא חבר הכנסת שמולי וחבר הכנסת צור ואחרים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה שגם תסבירי את זה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין בנדלר, את הרוצה לדבר על זה בישיבה הבאה כבר או עכשיו?

<אתי בנדלר: אם אדוני סוגר את הישיבה - -

אבישי ברוורמן: ב-11:15.

<אתי בנדלר: - - אז אני חושבת שזה נושא שמחייב התייחסות יותר כבדה מצד כולנו.

<אתי בנדלר: אני מציעה לפתוח בנושא הזה את הישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: מקובלת עלי המלצתה של עורכת הדין בנדלר.

<תמר פינקוס: אפשר להקריא סעיפים אחרים ולהצביע עליהם בינתיים?

אבישי ברוורמן: אני מבקש לישיבה הבאה שכולם יעשו את העבודה המתאימה.

אבישי ברוורמן: אתם מבינים את הרוח שאנחנו רוצים מידתיות.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, גם אתה אמרת את דבריך - - -

דוד צור: אני מצטער שלא הייתי - - -

אבישי ברוורמן: ציטטנו אותך, גם חבר הכנסת שמולי וגם אני, שאנחנו יחד אתך בנושא המידתיות - - -

דוד צור: אני רוצה להוסיף עוד נידבך לשיקולים שהם יעשו: עבירות שנעשות - - -

אבישי ברוורמן: בתום לב.

אבישי ברוורמן: וגם על הגדולים שעושים בתום לב.

<אתי בנדלר: אנחנו נתייחס – אבל זה בדיוק מה שאסור לעשות.

דוד צור: - - - בתום לב, לבין עבירות - - -

<שמואל בורסי: - - - להטעות - - -

אבישי ברוורמן: עורך דין בורסי, אני אציע לך לא להגיע לישיבה הבאה, אתה לוקח את רוב זמן הוועדה.

אבישי ברוורמן: תשלח נציג מטעמך.

<שמואל בורסי: הנה, יש לי נציגה.

אבישי ברוורמן: אז היא תבוא, בפעם הבאה אתה לא תדבר – היא תדבר.

<אתי בנדלר: - - - לא, בדיוק לא.

<אתי בנדלר: משום שזה מנהלי – הם לא בית משפט, אסור להם לבחון את היסוד הנפשי.

<אתי בנדלר: זה בדיוק העניין בין ההליך לפי המשפט הפלילי לבין המשפט המנהלי.

דוד צור: - - - בתום לב, ברמה שאם זה מדבקה ששמו בטעות.

<אתי בנדלר: אבל זאת הנקודה – הם אומרים שאין על מדבקה אחת - - -

<שמואל בורסי: יש – 10 מדבקות - - -

<תמר פינקוס: יש לי שאלה עם בקשה - - -

אבישי ברוורמן: בורסי, אתה לא תוכל הפריע כל הזמן פה.

<שמואל בורסי: לא, לא.

<שמואל בורסי: אני לא מפריע.

אבישי ברוורמן: מה אני אעשה שם הילד הסורר הזה?

אבישי ברוורמן: תקשיבי, עורכת הדין פינקוס - - -

<תמר פינקוס: אני אתן לך אחר כך פטנטים – אני סבלתי ממנו כשהייתי תובעת ראשית.

דוד צור: אני רואה שלא עשית עבודה מספיק טובה – לא יצרת הרתעה.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין פינקוס, אני נותן לך עכשיו 2 דקות ואני אסכם.

אבישי ברוורמן: בישיבה הבאה נפתח בזה, זה הנושא המרכזי.

אבישי ברוורמן: רק תסבירי לנו עכשיו, תנשמי עמוק ותסבירי לנו מדוע הטענה של צור, ברוורמן, שמולי וחלק מהאנשים שנמצאים כאן, שלא רוצים לפגוע באנשים, בעסקים קטנים או אפילו גדולים, אם קרה משהו טכני קטן, איך את, בנקודה הזאת, שעורך הדין פרידמן – בשבילי הוא באמת טורא גדול – תומך בה, איך הטענות שלהם אינן נכונות?

<תמר פינקוס: אני אבקש להשיב על זה, כיוון שדקה אחת לא תספיק - - -

אבישי ברוורמן: בישיבה הבאה.

<תמר פינקוס: אבל אני מבקשת לעשות ברטר: כיוון שכבר סיימנו לדון בעניין של הסמכות של המפקחים ובעניין שמותר למנות, ישנו סעיף 15 בסוף שמדבר על עובד משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה או עובד הרשות שממשיך בסמכות שלו – אני מבקשת שנסגור לפחות את הנושא הזה ונעשה את ההצבעה על הסעיף הזה.

אבישי ברוורמן: אז אם ככה, תקרא אותו, עורך דין ימין, ונצביע עליו.

אבישי ברוורמן: יש לי עוד בקשה לפני זה – זה בתמורה להצבעה – אני רוצה שאת תכתבי או עורכת הדין בגין, לקראת הישיבה הבאה ותעבירי לכל חברי הכנסת ואולי גם לאחרים, את ההסבר בצורה מאוד ברורה לפני הנאום שלך שיהיה בהתחלה, מדוע כל מה שנאמר על-ידי עורכי הדין המדופלמים וחברי הכנסת - - -

<תמר פינקוס: על תקנות ההפחתה ועל המידתיות – בסדר גמור, אנחנו נכתוב.

אבישי ברוורמן: אתם בעצם עונים בצורה הזאת ויש מידתיות בהצעת החוק ואז נתייחס.

אבישי ברוורמן: עורך הדין ימין, בבקשה.

<דוד ימין: "הוראות מעבר 15.

<דוד ימין: (א) עובד משרד התעשייה המסחר והתעסוקה או עובד הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן שהיה מוסמך לפי סעיפים 21, 21א או 22 לחוק העיקרי ערב פרסומו של חוק זה (להלן – יום הפרסום), יראו אותו כאילו הוסמך למפקח לפי סעיף 20א לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה, אף אם לא התקיימו בו הוראות סעיף 20א(א) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה.

<דוד ימין: (ב) הסמכתו של עובד כאמור בסעיף קטן (א), תעמוד בתוקפה עד תום שלוש שנים מיום הפרסום או עד שיוסמך בידי הממונה למפקח לפי סעיף 20א לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה, לפי המוקדם.

<דוד ימין: ".

אבישי ברוורמן: תסביר בקצרה, ואני רוצה התייחסות של ועד העובדים.

<דוד ימין: עד היום הוסמכו מפקחים על פי הוראות החוק הישן, היום יש לנו סמכויות אחרות להסמכת מפקחים.

<דוד ימין: כל מה שיש פה זו הוראת מעבר שאומרת שעל אף שהם לא הוסמכו לחוק החדש, בשביל שלא ייווצר וקום – יש חוק חדש והם לא מוסמכים – אז ל-3 שנים הם מוסמכים אוטומטית על פי החוק הזה.

אבישי ברוורמן: יש לוועד בעיות עם זה או לא?

<סוזי לוי: אין.

אבישי ברוורמן: אין בעיות?

אבישי ברוורמן: אם כך אין בעיות.

אבישי ברוורמן: אני מצביע על זה: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 15 – פה אחד סעיף 15 נתקבל.

אבישי ברוורמן: בעד – אושר פה אחד.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רבותי, הישיבה נעולה.