ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 54, 2014-01-21 12:00

יואל רזבוזוב: צהריים טובים לכל המשתתפים בישיבת הוועדה המיוחדת במסגרת ציון יום השואה הבינלאומי בכנסת.

יואל רזבוזוב: הישיבה תיוחד לנושא התמודדותם של עולים, פליטי וניצולי שואה, אני רוצה לאחד ולומר "ניצולי שואה", כך אבקש לקרוא לוועדה, כי יש ניצולים ויש פליטים ויש גם וטרנים ופרטיזנים, לדעתי אנשים רבים סבלו מהשואה וכל הזמן אנחנו מדברים על קבוצה אחת.

יואל רזבוזוב: אני חושב שיש לנו כאן קבוצה מאוד מאוד גדולה של נפגעי השואה.

יואל רזבוזוב: הישיבה תיוחד לניצולי שואה המרותקים לביתם.

יואל רזבוזוב: ברגע זה מתקיימת בוועדות מספר ישיבות במקביל לציון יום השואה הבינלאומי ולכן חלק מהנציגים והארגונים והמשרדים רלוונטיים מתרוצצים בין הוועדות בכנסת, חלקם יגיעו לכאן בהמשך.

יואל רזבוזוב: כאן יש לנו פורום מאוד מכובד.

יואל רזבוזוב: הוועדה בראשותי מטפלת בזכויות ניצולי שואה שבין העולים, ועל כן חשבתי שחשוב לקיים וועדה במסגרת הדיונים המתקיימים היום בכנסת.

יואל רזבוזוב: היוזמה לייחד את הדיון לנפגעי שואה המרותקים לביתם עלתה בעקבות כתבה ביוזמת ארגון "עמך" בצפון הארץ.

יואל רזבוזוב: הכתבה ציינה שמאות נפגעי שואה מרותקים לביתם באזור חיפה.

יואל רזבוזוב: אם הדבר נכון בחיפה סביר להניח שהתופעה הזאת קיימת גם ברחבי הארץ.

יואל רזבוזוב: בין אם הם מרותקים לביתם ובין אם לא, אני לא חושב שכולם מודעים לזכויותיהם ולסיוע שהם זכאים מגופים שונים.

יואל רזבוזוב: דווקא היום קיימתי פגישה עם מנכ"ל הקרן לרווחה מר רוני קלינסקי, דיברתי גם עם "ועידת התביעות".

יואל רזבוזוב: הארגונים מנסים לתת את מרב המענה האפשרי, אם יהיה ניתן לשפר את החשיפה כדי שכולם ידעו על הזכויות נשמח מאוד.

יואל רזבוזוב: הצטרפה אלינו יושבת ראש הוועדה הזאת לשעבר, חברת הכנסת לשעבר הגברת קולט אביטל.

יואל רזבוזוב: אשמח לתת לך את רשות הדיבור כיו"ר מרכז הארגונים לניצולי שואה, וכמובן בזכות עשייתך בנושא זה זמן רב וגם ממשיכה לפעול בנושא.

יואל רזבוזוב: אנחנו תמיד שמחים להיעזר בך, אני כחבר כנסת חדש שמח להפנות אליך שאלות שאני צריך לשאול.

יואל רזבוזוב: בבקשה גברתי.

קולט אביטל: תודה רבה אדוני היושב ראש.

קולט אביטל: הוועדה הזאת באופן מסורתי, הרבה לפני זמני וגם אחרי, טיפלה בזכויות של עולים.

קולט אביטל: ברור לחלוטין שהבעיות של העולים בחלקן דומות, בוודאי לפי ארץ המוצא הם גם שונות.

קולט אביטל: אנחנו ייחדנו הרבה מאוד ישיבות לזכויותיהם של יוצאי ברית המועצות לשעבר, חבר העמים, ביניהם יש קבוצה גדולה של אנשים שבזמן מלחמת העולם השנייה נאלצו או לברוח או להיות בגטאות, חלקם נהרגו, נטבחו בצורה קשה מאוד, בין אם זה ברוסיה ובין אם זה באוקראינה.

קולט אביטל: ניסינו לתת מהמענה.

קולט אביטל: חלק מהמענה ניסנו לתת באמצעות חוק שחוקק בכנסת ושהוועדה הזאת טיפלה בו בשנת 2008.

קולט אביטל: יושב ראש הוועדה דאז העביר את החוק הזה כדי לנסות למצוא פתרון עוקף לאותו החוק של 1957 שמתייחס רק לעולים שהגיעו לארץ עד 1953.

קולט אביטל: חלק מהמענה ניסינו לתת באמצעות החוק שנחקק בכנסת בפברואר 2008, לפחות במה שנוגע לדיור לאותן קבוצות.

קולט אביטל: עדיין נותרו בעיות פתוחות, אני חושבת שלגבי ציבור של עולי חבר העמים יש שתי בעיות קרדינאליות, האחת סיוע שצריך להגדיל באמצעות משרד השיכון בנושא הדיור, שכר הדירה שהיום הוא אינו ריאלי.

קולט אביטל: אני יודעת שיש כרגע משא ומתן בין משרד האוצר לבין משרד השיכון והבינוי במגמה לעזור בתחום זה.

קולט אביטל: אני רוצה לברך כאן את מר אברהם שרנופולסקי שהוא לוחם גדול.

קולט אביטל: הוא סגן יושב ראש "חזית הכבוד".

קולט אביטל: ניסנו גם באמצעות הקרן, הקרן בתקופה מסוימת עד שנת 2011 הצליחה להעביר תרופות ולאחר מכן הנושא חזר לאוצר.

קולט אביטל: היום אנחנו יודעים שהודות לכל המאמצים שנעשו, ובוודאי גם המאמצים שלך אדוני היושב ראש, שר האוצר החליט להעביר סכום של 30-35 מיליון שקל שיחולק לאלה שעדיין לא קיבלו תרופות.

קולט אביטל: יחד עם זאת אנחנו חושבים, בזה אני רוצה לחזק את "חזית הכבוד", שעדיף היה להגדיל את הסיוע לאנשים שהם פחותי אמצעים וידם אינה משגת מאשר להעביר אותו לאלה שיכולים.

קולט אביטל: ברשותך ארצה לומר עוד דבר אחד, אנחנו צריכים לחשוב לא רק על תיקון העוולות שהיו.

קולט אביטל: היום אנחנו חייבים להיערך לשנים הבאות.

קולט אביטל: אני שמחה שלצידי נמצא גם נציג "ועידת התביעות" שעושה ועושים רבות למען קבוצות שלא מקבלות כסף מאוצר המדינה.

קולט אביטל: הם יודעים שכל מי שהגיע עד שנת 1953 זכאי לקבל סיוע מהמדינה, מי שהגיע אחרי 1953 מקבל סיוע כלשהו מ"ועידת התביעות", כמובן אם הוא עומד בקריטריונים.

קולט אביטל: אנחנו בודקים עכשיו מה יהיו הצרכים בשנים הקרובות.

קולט אביטל: אדוני היושב הראש אמרת שנחשפת לעובדה שיש הרבה אנשים שמרותקים לביתם, יש הרבה אנשים שמרותקים כבר למיטות.

קולט אביטל: אנחנו יודעים שהגיל הממוצע של הניצולים היום הוא 84, אנחנו יודעים שאנשים כאלה כבר לא יכולים לבוא לכל מיני כנסים שאנחנו עושים למענם להסביר מהם זכויותיהם.

קולט אביטל: אני חושבת שהמדינה צריכה להיערך ובעיקר משרד הבריאות ואולי גם "ועידת התביעות" לחשוב על הציבור הזה שיזדקק להרבה יותר טיפול רפואי, הרבה יותר תרופות, הרבה יותר שעות סיעוד בבית והרבה יותר אשפוזים.

קולט אביטל: לאשפוזים, לדעתי אגב, אין לנו מענה.

קולט אביטל: אנחנו בודקים את הנושא עכשיו וגם את התוצאות של הבדיקה הזאת נעביר לכם.

קולט אביטל: אני רוצה לקוות שבמאמצים משותפים נוכל להגיע לאיזו תכנית עבודה, נגיש אותה לממשלה.

קולט אביטל: אני מקווה שהוועדות בכנסת יעזרו לנו בכיוון הזה.

קולט אביטל: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לקולט אביטל.

יואל רזבוזוב: כמובן שאני מסכים איתך.

יואל רזבוזוב: לדעתי, ראשית כל הגורמים המקצועיים שיושבים כאן חושבים שתרופות מגיעות לכולם ובאמת הרבה קשישים נמצאים במצב קשה, אבל הרבה נמצאים במצב חמור.

יואל רזבוזוב: הכיוון אכן צריך להיות זה.

יואל רזבוזוב: אני עובד עכשיו עם משרד האוצר יחד עם הגורמים הקשורים לעניין, מנסים למצוא פתרון לבעיה.

יואל רזבוזוב: מדובר כאן על לא מעט כסף, אני שומע בכל פעם על סכומים אחרים, מדובר על הרבה מאוד כסף כי אנחנו מדברים על קבוצה מאוד גדולה.

יואל רזבוזוב: אני מקווה שהעניין יבוא לפתרון בעזרת כל הגופים הרלוונטיים.

יואל רזבוזוב: בנוגע למרותקים נשמע מה אפשר לעשות ואיך לסייע.

יואל רזבוזוב: ראיתי אותך בכנס האחרון של ניצולי שואה יוצאי רומניה והבנתי שפחות ופחות אנשים משתתפים כל שנה כי לאנשים קשה לצאת מהבית והם פחות נחשפים לזכויותיהם.

יואל רזבוזוב: רוני קלינסקי בבקשה.

<רוני קלינסקי: תודה רבה.

<רוני קלינסקי: "הקרן לרווחה לניצולי שואה" נותנת מענה לכל סוגי השואה בהגדרה רחבה, כולל אלה שעברו טביחה.

<רוני קלינסקי: הסיוע ניתן באמצעות התקציבים שאנחנו מקבלים מ"ועידת התביעות" וממשלת ישראל וכן מתרומות שהתחלנו לגייס.

<רוני קלינסקי: בפועל אנו רואים שחלק גדול מפליטי השואה שמגיעים לקרן הם אנשים בעלי הכנסות מאוד מאוד נמוכות.

<רוני קלינסקי: בדקתנו במשך החודשים האחרונים ומצאנו שבדרך כלל אנשים צריכים לחיות מסכום של כ- 3,000 בחודש.

<רוני קלינסקי: סכום שבמדינת ישראל קשה מאוד לשרוד איתו.

<רוני קלינסקי: ולכן גם כשניתנות הטבות לניצולי השואה הם בדרך כלל ניתנות לאלה המוכרים על פי חוקי המדינה, אלה שמוכרים על ידי האוצר.

<רוני קלינסקי: יש הטבות מסוימות לנהנים של קרן סעיף 2.

<רוני קלינסקי: הם מקבלים את הרנטה הקבועה ובעצם נוצר מצב שהקבוצה שלא מקבלת רנטה קבועה ומקבלת מענק חד-פעמי, לא נהנית מההטבות הניתנות מידי פעם במדינה לניצולי שואה אחרים.

<רוני קלינסקי: הפתרון לכך הוא להכליל אותם בתוך הרשימה, כלומר ליצור רשימה שתכלול גם אותם.

<רוני קלינסקי: אנחנו פועלים בעניין הזה יחד עם משרד המשפטים, משרד הרווחה, משרד האוצר במשך זמן קרוב לשנתיים.

<רוני קלינסקי: אני מקווה שזה ייפתר בחודש-חודשיים הקרובים.

<רוני קלינסקי: אין יותר בעיות משפטיות, זה עניין של לסגור את הדברים ולהוציא תקנות מתאימות.

<רוני קלינסקי: הביטוי בנושא של התרופות הוא ביטוי מידי.

<רוני קלינסקי: אם ידעו לזהות את האנשים האלה ולתת להם את ההנחה כפי שנותנים לשאר הקבוצות, בעניין הזה תהייה הקלה מאוד משמעותית, כי אין מישהו בגיל הזה שאינו זקוק לתרופות.

<רוני קלינסקי: ישבתי היום עם יושב ראש הוועדה והצגתי לפניו גם את העשייה וגם את הבעיות הקיימות.

<רוני קלינסקי: אני מודה לך שנרתמת לנושא.

<רוני קלינסקי: אנחנו מקווים שהבעיות הקיימות עדיין, תיפתרנה כמה שיותר מהר, כי כל יום שעובר אנחנו לא נצליח לתת מענה לחלק מהאנשים.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: בבקשה שלמה גור מ"ועידת התביעות".

<שלמה גור: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<שלמה גור: היום אני במרכז הארגונים של ניצולי השואה.

<שלמה גור: חברים יקרים.

<שלמה גור: ברשותך, אבקש להתייחס לחוק, משום שאנחנו נמצאים במשכנה של ועדת הקליטה והעלייה שהיא באמת יותר לעולים.

<שלמה גור: כמו שנאמר ישנה הבחנה בין עולים שעלו לפני 1953 לאלה שעלו אחרי 1953, אבל יותר מכך, מרבית העולים שהגיעו מברית המועצות לשעבר, בשנים האחרות נופלים תחת הקטגוריה של "פליטי שואה".

<שלמה גור: לאותם אנשים למעשה אין כל זכות במדינת ישראל.

<שלמה גור: הדבר היחיד לו הם זכאים באמצעות המשא המתן של "ועידת תביעות" מול ממשלת גרמניה, זה אותו מענק חד-פעמי שהוא מאוד לא גבוה, הם מקבלים 2,555 יורו חד-פעמי.

<שלמה גור: הדבר הנוסף שלו הם זכאים, וזה בזכות ההכרה הזאת, הם אותם שירותים שניתנים במימון "ועידת התביעות".

<שלמה גור: רוני קלינסקי הזכיר כאן את נושא שעות הסיעוד שהוא מאוד רלוונטי לאנשים המרותקים לביתם, למעשה "ועידת התביעות" מעבירה לקרן כ- 300 מיליון שקל לשנה למטרת שעות סיעוד.

<שלמה גור: לכן, העולים החדשים המוגבלים ביותר מקבלים בנוסף למה שמקבלים מהמוסד לביטוח לאומי, שהם 16 שעות שבועיות, הם מקבלים עוד 9 שעות במימון המרכזי של "ועידת התביעות".

<שלמה גור: נושא הדיור – "ועידת התביעות" שותפה עם המעמד של ממשלת ישראל באמצעות משרד הקליטה והעלייה ומשרד השיכון להקמה של דיור מוגן, הרחבתם או שיפוצם.

<שלמה גור: התנאי היחיד שלנו לשותפות הזאת, אנחנו מדברים כאן על סכומים משמעותיים ביותר, זה שהאכלוס הראשוני יהיה כולו של נפגעי הנאצים או נפגעי השואה.

<שלמה גור: למעשה הם כולם עולים חדשים מברית המועצות לשעבר שמקבלים את הדיור הזה, בין אם זה דיור חדש ובין אם זה שיפוץ של דיור קיים.

<שלמה גור: התנאי הוא שהם מקבלים גם את אותו סל שירותים שאת הסטנדרט שלו קובע משרד הרווחה.

<שלמה גור: יש כאן חשיבות רבה.

<שלמה גור: הזכרתם את נושא התרופות, זה הדבר היחיד שאני אומר כעת לזכותו של שר האוצר, הזכירו כאן את הסכום של 30 מיליון שקל, אכן זה צעד ראשון, בפעם הראשונה שמדינת ישראל, ממשלת ישראל מכירה בפליטי שואה שזכאים לתרופות.

<שלמה גור: אבל למרבה הפלא, על מי זה יחול?

<שלמה גור: – זה יחול רק על אלה שנמצאים מעל קו השלמת הכנסה.

<שלמה גור: אלה שנמצאים מתחת לקו השלמת הכנסה מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי כמו כלל - - -

יואל רזבוזוב: אלה שלא היו זכאים, כן זכאים ל-50% מהמוסד לביטוח לאומי.

<שלמה גור: נוצרו שני סטאטוסים, יש את אלה שמקבלים מכיוון שהם נפגעי נאצים או נפגעי שואה, והם רק אלה שנמצאים ברמה הגבוהה ולא אלה שנמצאים ברמה הנמוכה.

<שלמה גור: כאשר אומרים 'אתם ככלל זקני ישראל שנמצאים בהשלמת הכנסה שמקבלים 50% מהמוסד לביטוח לאומי'.

<שלמה גור: אבל כניצולי שואה הם לא מקבלים דבר וגם לא חצי דבר.

<שלמה גור: אני חושב שחשוב שתהייה איזו אחדות בין נפגעי הנאצים כולם, ואז גם אלה שמקבלים השלמת הכנסה יוכלו ליהנות מזה.

<שלמה גור: אני מוכרח לומר שאנחנו במגעים עם משרד האוצר בנושא זה.

<שלמה גור: אני מקווה שבסופו של דבר זה יקרה, כי הודענו גם שאנחנו מוכנים להיות שותפים לזה כאשר הוא יכנס.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לשלמה גור.

יואל רזבוזוב: כמובן שאנחנו עובדים עם זה.

יואל רזבוזוב: כולם מוכנים להירתם ולהיות שותפים כי מבינים את המצוקה.

יואל רזבוזוב: דן ולדמן מנכ"ל עמותת "עמך", בבקשה.

<דן ולדמן: כידוע עמותת "עמך" פועלת בנושא טיפול נפשי וחברתי בניצולי שואה.

<דן ולדמן: הדיון בישיבה הזאת הוא על אנשים שמרותקים לביתם.

<דן ולדמן: אנחנו מטפלים בהם במסגרת מתן טיפול פסיכולוגי-פסיכיאטרי בבתים של ניצולי שואה.

<דן ולדמן: בשנת 2013 טיפלנו בכ- 2,100 ניצולי שואה בביתם עם כ- 28 אלף שעות טיפול שניתנים או באמצעות מימון של הרשות לניצולי שואה או באמצעות "ועידת התביעות" שממנת חלק גדול מהנושא, ובמימון החברה להשבת רכוש.

<דן ולדמן: הצורך הוא הרבה יותר גדול, כלומר, אם היה מימון היה ניתן להגדיל את הטיפול בפי כמה וכמה.

<דן ולדמן: ההבדל בין שנת 2012 לשנת 2013 הוא בגידול של 14%.

<דן ולדמן: לעמותה 14 סניפים בארץ.

<דן ולדמן: אנשים בגלל הגיל ובגלל מצב הבריאותי מפסיקים לבוא.

<דן ולדמן: יש לנו 11 מועדונים שיקומיים חברתיים וגם ביקורים בהם נותן המצב את אותותיו.

<דן ולדמן: ברור שהיום הצורך לתת טיפולים בבתי ניצולי שואה גדול, אם יהיה מימון למערך טיפול נפשי בוודאי יהיה ניתן להגדילו פי כמה וכמה וזה חסר בצורה משמעותית.

<דן ולדמן: נושא המתנדבים זה כמובן נושא שידוע כאן, יש חוסר רציני במתנדבים, יש בעיה להכשיר את המתנדבים.

<דן ולדמן: אחת הבעיות זה ההתחייבות ל"עמך".

<דן ולדמן: מתנדב מתחייב לעבוד לפחות שנה, כי הפרידה והחלפת המתנדב זה דבר מאוד מכביד כי הניצול מאבד את האמון.

<דן ולדמן: עניין המתנדבים הוא עניין שצריך לתת לו תשומת לב.

<דן ולדמן: לדעתי את נושא המתנדבים צריך לרכז גורם אחד בארץ.

<דן ולדמן: צריך גוף שירכז את כל נושא הטיפולים לניצולי השואה.

קולט אביטל: במשרד לאזרחים ותיקים מרכזים את זה.

<דן ולדמן: כן, אבל זה לא אותו סטנדרט, כל אחד פועל אחרת.

<דן ולדמן: חייבים להכשיר מתנדב.

<דן ולדמן: מתנדב שבא לניצול שואה הוא לא כמו מתנדב שבה לאזרח ותיק.

<דן ולדמן: גם בנושא של המתנדבים המימון ש"עמך" מקבלת עבור הצוות שמכשיר את המתנדבים, שמלווה ומתאם, אנחנו מקבלים רק מגוף היחיד שעוזר לנו בנושא הזה.

יואל רזבוזוב: נושא המתנדבים הוא בעיה שנחשפתי אליה, אני מבין שצריכים מתנדבים דוברי השפה הרוסית, יש בעיה איתם וצריך לאתר אותם.

יואל רזבוזוב: מתחילים לפעול, לפחות ממנהל הסטודנטים הגדלנו עכשיו את התקציב, הם מקבלים מיליון שקל בשנה, הם מקבלים מלגות ותמורת המלגה אנחנו צריכים לרתום אותם לנושא.

יואל רזבוזוב: לא מדובר בשנה כי הם הולכים ללמוד שלוש-ארבע שנים.

קולט אביטל: לפחות 50 אלף במשרד לאזרחים ותיקים.

יואל רזבוזוב: בדיוק.

יואל רזבוזוב: ביקשתי לאסוף את כל ארגוני הסטודנטים ולרתום אותם לנושא.

יואל רזבוזוב: מבחינת סדר העדיפויות זה מאוד מאוד גבוה.

<דן ולדמן: עם אגודת הסטודנטים יש לנו ניסיון של כשנה, סטודנטים מתנדבים בתקופת הלימוד, בתקופה שהם לא לומדים הם עוזבים את העיר שבה הם לומדים.

<דן ולדמן: אז נוצר חור של מספר חודשים שהם לא באים, זו בעיה קשה מאוד.

<דן ולדמן: עם הניצול, אם לא באים אליו באופן קבוע, בימים קבועים ובשעות קבועות, אתה מאבד את כל האפקט.

אברהם מיכאלי: אז מה עושה סטודנט בפר"ח (פרויקט חונכות)?

אברהם מיכאלי: מה בנוגע להתחייבות של הסטודנט באותו פרויקט?

אברהם מיכאלי: אם אנחנו נגרום לסטודנט למחויבות כי הוא מקבל תמורה על התנדבותו, לא תמיד מקבלים תגמול בחזרה, שיתחייב הסטודנט להגיע גם בימים שהוא לא שם.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבדוק את נושא ההתנדבות וללמוד אותו לעמוק.

יואל רזבוזוב: יש לנו לא מעט סטודנטים שמקבלים מלגות, אני חושב שהם יכולים לתרום את חלקם.

יואל רזבוזוב: כפי שאמרתי, מבחינת סדר העדיפויות זה נמצא במקום מאוד גבוה.

יואל רזבוזוב: ביקשתי לאסוף את כולם ולראות, לא אומר לחייב את הסטודנטים, אבל לראות איך רותמים אותם לנושא.

אברהם מיכאלי: קולט אביטל, יש לנו היום מלגות במסגרת התנדבות של ניצולי שואה?

אברהם מיכאלי: למה לא?

קולט אביטל: אני לא מכירה.

אברהם מיכאלי: אני מתפרץ קצת באמצע, לצערי המספר שנותר הוא כל כך קטן כבר, כל יום שעובר אנחנו מאבדים עוד אחד ועוד אחד.

אברהם מיכאלי: למה אי אפשר לומר ולהגדיר את העניין כפרויקט ושנמצא לו את המימון המתאים, שידעו שיש אפשרות להשיג דרכו, לקחת סטודנטים טובים אחרי מיון שיקבלו גם מלגות.

אברהם מיכאלי: בכל מיני מקומות מחפשים סטודנטים לתעסוקה כזאת או אחרת, מדובר בסטודנטים הכי רציניים.

<שלמה גור: אלה שלומדים ועושים מחקרי בשעה והם מקבלים מלגות מאיתנו - - -

יואל רזבוזוב: יש הרבה גופים וצריך להתכנס בשולחן עגול יחד עם כל הגופים, אולי אפילו לצאת עם הוראת שעה ולרתום את שר החינוך שיעזור לנו בזה.

<עירית גוטמן: אני מבקשת להשיב בנוגע להתנדבות.

<עירית גוטמן: אנחנו מצאנו שסטודנטים מאוד אפקטיביים בנושא זה.

<עירית גוטמן: השנה הגדלנו את כמות המלגות למיצוי זכויות וגם לתיעוד.

אברהם מיכאלי: כמה מלגות אתם מחלקים?

<עירית גוטמן: 200 השנה.

קולט אביטל: העניין הוא, שאנחנו מדברים על קטגוריה אחרת.

קולט אביטל: מה שהמתנדבים שלכם עושים עדיין זה ללכת לביתם כדי לדבר על מיצוי זכויות או למלא טפסים.

קולט אביטל: זה דורש סוג מסוים של הדרכה.

קולט אביטל: כאן אנחנו צריכים לעלות מדרגה.

קולט אביטל: כאן מדובר באנשים ערירים, אנשים שזקוקים לטיפול בבית בין אם זה טיפול נפשי ובין אם זה טיפול חברתי לשבת איתם ולדבר איתם פעמים בשבוע, ללכת לעשות להם קנייה.

קולט אביטל: אנחנו חייבים להרחיב את המעגל בתחום הזה.

<אברהם שרנופולסקי: תודה.

<אברהם שרנופולסקי: בנוסף לדברים של קולט אביטל, שלמה גור ודן ולדמן ורוני קלינסקי אני מבקש להזכיר, לא מזמן קיבלנו דוח של מכון ברוקדייל שעשה סקר בקרב קשישים עולים בנושא של עוני.

<אברהם שרנופולסקי: מהסקר עולה שהקשישים הם יותר עניים, בריאותם יותר גרועה.

<אברהם שרנופולסקי: כשאנחנו מדברים על מיצוי זכויות, רובם לא יודעים לאן אפשר לפנות על מנת לקבל את המידע הזה.

<אברהם שרנופולסקי: אנחנו יחד עם מרכז ארגוני ניצולי השואה עושים כל שנה המון כנסים בנושא של מיצוי זכויות, וזה לא מספיק.

<אברהם שרנופולסקי: כאן בירושלים, עיריית ירושלים הקימה פורום לניצולי השואה העוסק גם בתחום מיצוי זכויות.

<אברהם שרנופולסקי: אנחנו פונים לבתים על מנת לספר להם על זכויותיהם.

<אברהם שרנופולסקי: יש קשיים רבים, למשל המתנדבים שאנחנו מפעילים, רובם הם לא דוברי רוסית.

<אברהם שרנופולסקי: יכול להיות שאפשר גם להקים פורום ארצי בנוסף למרכז ארגוני ניצולי השואה שיכול לעזור בנושא מיצוי זכויות.

<אברהם שרנופולסקי: כמו כן צריך - - -

יואל רזבוזוב: סליחה, מה תפקידו של הפורום?

<אברהם שרנופולסקי: תפקידו של הפורום הוא לתת לפליטי ולניצולי השואה - - -

יואל רזבוזוב: לאתר אותם בעיר ולתת להם את המידע.

יואל רזבוזוב: צריך לדבר עם המרכז לשלטון מקומי בנושא.

<אברהם שרנופולסקי: גם מחלקות הרווחה מתעסקות בדברים האלה.

<אברהם שרנופולסקי: המטרה העיקרית היא קודם כל - - -

יואל רזבוזוב: אני גם אתן המלצה מטעם הוועדה.

יואל רזבוזוב: לדעתי, חשוב לעשות את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב מהמקום שבו הייתי, הייתי שייך לנתניה, כבר היום אני ארים טלפון לראש העיר ואבקש להקים את הפורום הזה.

יואל רזבוזוב: אני בטוח שהיא תענה לזה.

אברהם מיכאלי: מכירים, מחלקת הרווחה מכירה 90%, 95%.

אברהם מיכאלי: בתוך הרשויות הנתונים קיימים.

יואל רזבוזוב: הנתונים כן, אבל חשוב שנציגי ציבור יבואו - - -

קולט אביטל: הנתונים על הניצולים קיימים, אבל העבודה שנעשית למשל בעיריית ירושלים, הם הלכו וחיפשו, הלכו לבתי האנשים, רשמו אותם, שולחים להם מכתב עם הזכויות שלהם.

קולט אביטל: מיפו את הדברים הללו וגם המשיכו בטיפול.

קולט אביטל: הם הוציאו מן הכוח אל הפועל את המידע.

<אברהם שרנופולסקי: צריך לנצל יותר את האפשרויות של הארגונים הציבוריים.

<אברהם שרנופולסקי: למשל "חזית הכבוד" עשו דברים כאלה, אבל זה לא מספיק.

קולט אביטל: יש לכם בארגון אנשים שהם בגילאים פחות מבוגרים שאפשר להכשיר אותם באיזה סוג של הדרכה, הכשרה.

<אברהם שרנופולסקי: כמעט ואין.

קולט אביטל: אולי צריך לפנות לארגון או התאחדות יוצאי רוסיה, או משהו כזה.

<אברהם שרנופולסקי: יש את עמותת "חזית הכבוד" ו"עמותת גג".

<אברהם שרנופולסקי: בתוך הארגון שלנו יש התאחדויות: התאחדות יוצאי אוקראינה, התאחדות יוצאי רוסיה הלבנה, וטרנים.

<אברהם שרנופולסקי: אנחנו משתמשים בהם.

<אברהם שרנופולסקי: הוטרנים הם לא צעירים ובהתאחדות אוקראינה ורוסיה הלבנה בדרך כלל גם הם לא צעירים.

יואל רזבוזוב: כשיש כנסים ומשהו כזה הם לא נמצאים יום-יום.

יואל רזבוזוב: עניין המתנדבים והפורום של ניצולי שואה זה הדבר.

קולט אביטל: יש צעירים שאפשר לגייס.

אברהם מיכאלי: בהחלט יש.

אברהם מיכאלי: יש לנו בסיס בתקציב של "ועידת התביעות", להפריט את העניין הזה.

אברהם מיכאלי: אפשר ללכת על כל מיני matching של ארגונים יהודים טובים בעניין זה.

אברהם מיכאלי: כאן מדובר על מספר מועט אנשים שנותר.

יואל רזבוזוב: יש כאלה.

יואל רזבוזוב: היום הראה לי רוני קלינסקי מצגת בעניין מעונות יום ומועדוניות שעוסקות בנושא.

אברהם מיכאלי: שיהיו ברוכים על כל מה שעושים.

אברהם מיכאלי: אני אבקש שגם את החסרים של גיל וכדומה.

אברהם מיכאלי: אני יושב ראש המועצה להשכלה גבוהה, אני מסתובב במכללות ובאוניברסיטאות, היום סטודנטים מחפשים תעסוקה חיובית כדי שיוכלו - - -

יואל רזבוזוב: גם המוסדות להשכלה גבוהה מעודדים.

יואל רזבוזוב: היום הייתי בטכניון וישבתי עם נשיא הטכניון וראיתי שרוב המצטיינים, לפחות רובם הם דוברי שפה רוסית.

יואל רזבוזוב: זה בדיוק מה שחסר.

אברהם מיכאלי: המלגה הקטנה הזאת יכולה לתת להם דחיפה להיכנס לתחום.

אברהם מיכאלי: עושים מצווה כפולה, עוזרים לסטודנט ועוזרים לניצול.

אברהם מיכאלי: למה לא?

יואל רזבוזוב: בבקשה נחליאל דיסון מעמותת "איל"ר" (ארגון יהודי להשבת רכוש).

<נחליאן דיסון: איל"ר – ארגון יהודי להשבת רכוש.

<נחליאן דיסון: אנחנו עוסקים בהשבת רכוש מארצות מזרח אירופה מלבד גרמני ואוסטריה.

<נחליאן דיסון: מטבע הדברים הרכוש אותו אנחנו משיבים משמש בחלקו לניצולי שואה.

<נחליאן דיסון: רק לאחרונה הועברו כספים על ידי איל"ר דרך "ועידת התביעות" וארגון ...

<נחליאן דיסון: על מנת לחלק אותם לניצולי שואה מרומניה.

<נחליאן דיסון: אנחנו גם מתחברים לצד השני, זה צד הנוסף של הוועדה הזאת שהיא ועדת התפוצות.

<נחליאן דיסון: הארגון שלנו עוסק גם בנתינת כספים מהשבת הרכוש לניצולי שואה מארצות אחרות, הונגריה, רומניה ובארצות אחרות, שוב בשיתוף עם "ועידת התביעות".

<נחליאן דיסון: זה חלק מהפעילות שלנו.

<נחליאן דיסון: לפני מספר ימים פרסמנו הודעה בעיתונות לאזרחים סרבים, ברובם הם פליטי שואה, לפנות ולקבל חזרה רכוש, הם צריכים לעשות את זה מיד כי התאריך האחרון הוא ב-1 במרץ.

<נחליאן דיסון: אלו דברים שאנו עוסקים.

<נחליאן דיסון: תודה.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': יוצאי ברית המועצות לשעבר לא זכאים להחזרת רכוש גם אם יש מסמכים?

קולט אביטל: עד עכשיו ברית המועצות לא הייתה מוכנה לשמוע, אני מניחה שגם הלאה היא לא תהייה מוכנה לשמוע.

קולט אביטל: יכול להיות שצריך לנסות.

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק עם רוברט אילטוב יושב ראש אגודת הידידות.

יואל רזבוזוב: צריך לבדוק אם הוא מוכן לעלות את הנושא.

יואל רזבוזוב: יש רגישות.

<נחליאן דיסון: צריך לומר שלטביה כן החזירה רכוש, היא הייתה פעם ברית המועצות וכן החזירו רכוש.

<נחליאן דיסון: בליטה היה עכשיו משהו מאוד מגומגם.

יואל רזבוזוב: בלטביה מוגבל.

יואל רזבוזוב: בליטה אני מעורב, אני דווקא אחראי על ליטא ולטביה.

אברהם מיכאלי: בגאורגיה הממשלה מוכנה לשלם הרבה כסף כדי שנחזור לשם.

יואל רזבוזוב: טטיאנה סכנובסקי-דרקץ' יושבת ראש העמותה ילדי השואה למען העתיד, בבקשה.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': אני עובדת בישוב קטן, ישוב שכולל 7,500 תושבים מתוכם יותר מ- 400 הם ניצולי שואה, ישוב בני עייש.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': התחלתי לעבוד דווקא עם ילדים ונוער.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': אני מפגישה כעת אנשים מבוגרים עם ילדים צעירים בני 12-13.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': ילדים 12-13 לא מכירים, לא יודעים היסטוריה ובמיוחד היסטוריה של אנשים שלא מדברים עברית.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': המפגש ביניהם הוא מפגש מאוד מרגש ונותן לשני הצדדים.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': המבוגרים שמחים שמכירים אותם ונותנים להם חשיבות.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': הילדים מאוד שמחים להכיר ולדעת, עצם המפגש מפחית את הפחד של שני הדורות, הוא קיים.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': תודה שהעלאתם את הנושא של גילאים יותר צעירים מניצולי השואה.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': לדעתי הכיוון הוא מאוד נכון לעלות את המודעות ולעבוד גם עם נוער וגם אנשים בני 50 ואפילו בני 60 שיכולים לתרום לעבודה עם ניצולי שואה ובכלל - - -

יואל רזבוזוב: אני מסכים איתך, משרד החינוך אמור לעשות, הציעו לי לעשות פיילוט.

יואל רזבוזוב: הצעתי לעשות את הפיילוט בנתניה כי יותר קל לי.

יואל רזבוזוב: פרויקט לכל תלמיד שיצלם ויערוך סרטון אותו יקרינו בכל בית ספר ובכל עיר.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': כעת אנחנו עושים פרויקט ניסיוני לקראת יום השואה, ילדים קטנים מצלמים את הסבתות והסבים שלהם ומכינים מצגות לקראת יום השואה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: רונית גדוליאן מוכתריאן ממשרד השיכון והבינוי בבקשה.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: יש נקודה שאני מבקשת לעלות אותה ואולי בפורום זה לתת פתרון.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: בעיקרון אנחנו נותנים סיוע ל- 60 אלף עולים, חלקם מקבלים קצבאות וחלקם סיוע בשכר דירה כי הם שוכרים דירה בשוק הפרטי.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: בנוסף אנחנו נותנים סיוע לפי וותק לעולים הנמצאים החל מהשנה השנייה עד השנה החמישית בארץ.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: ישנן ארבע קבוצות שמגיע להן על פי החלטת ממשלה או על פי חוק 10% תוספת מהקצבה או שכר דירה שאנחנו משלמים: ותיקי מלחמה, אנשים שהוכרו כנכי צ'רנוביל, נכי מלחמה בנאצים וניצולי שואה.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: מדי פעם מגיעים אלי מקרים של אלה שהוכרו כנכי רדיפות המלחמה.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: צריך לקבל את היקף האנשים האלה ולראות האם גם הם יכולים להיכנס לקטגוריה כדי שגם להם ניתן תוספת של 10% משכר הדירה שאנחנו משלמים להם.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: לדעתי, אם כבר יש ועדה שהכירה בהם כאוכלוסייה ייעודית והם בקטגוריה של ניצולי שואה, גם הם יוכלו לקבל את התוספת של 10%.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: עד עכשיו הם לא מקבלים.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: לגבי ניצולי שואה הקלאסיים אני מסכימה איתך לגמרי, אבל הם לא מוגדרים כניצולי שואה.

אברהם מיכאלי: איפה?

<רונית גדוליאן מוכתריאן: ישנם החלטה משנת 2010, אם איני טועה, אנחנו נותנים 10% תוספת לניצולי שואה - - -

קולט אביטל: מה עם החוק של 2008?

<רונית גדוליאן מוכתריאן: גם את הוטרנים אנחנו רושמים, בני 80 ואחר כך - - - <קריאה:> נכי רדיפות הנאצים כולם רשומים ברשות - - -

<רונית גדוליאן מוכתריאן: נכון, אבל אין החלטה שבאה ואומרת שגם להם מגיעה תוספת של 10%.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: אני מסכימה איתך.

קולט אביטל: זה 800 שקל, אז עוד 150 שקל לא עוזרים.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: כעת את מדברת על סיוע בשכר הדירה בכלל.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: בוועדה הקודמת שהייתה הסברתי שגם נכה שמקבל 700 שקל זה ממש לא עוזר לו להתגבר על הבעיה שיש לו.

אברהם מיכאלי: אם אני מבין נכון, הבעיה שלך היא הגדרה בחוק, או הגדרה במשהו פנימי שלכם.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: החלטת הממשלה שאומרת שגם לנכי רדיפות הנאצים נותנים.

יואל רזבוזוב: מהניסיון שלי, בדרך כלל בדברים האלה, השר רשאי להתקין תקנות.

יואל רזבוזוב: צריך לפנות לשר ולבקש שיכלול.

יואל רזבוזוב: צריך לראות מהו התקציב, למפות ולבחון לפי המספר.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעבוד על זה.

<אספיר סושנסקי: אולי אפשר להכליל גם את פליטי שואה?

<אספיר סושנסקי: הם לא כלולים.

<רונית גדוליאן מוכתריאן: ניצולי שואה כן כלולים.

יואל רזבוזוב: הבעיה היא עם פליטי שואה.

יואל רזבוזוב: לא נערבב כאן נושאים.

<גליה מאור אריחה: אם אפשר לעדכן אותי, כי באתי מוועדות אחרות בנושא.

יואל רזבוזוב: דיברנו כאן על ניצולי שואה בכלל המרותקים לבתיהם.

יואל רזבוזוב: לגבי התרופות אנחנו עובדים מול משרד האוצר וזה בטיפול.

יואל רזבוזוב: הנושא מורכב, יש כאן שני נושאים שהתמקדנו בהם.

יואל רזבוזוב: האחד הוא ניצולי שואה מרותקים והשני התרופות, כאן אנחנו די יודעים את התשובות.

יואל רזבוזוב: שרה כהן בבקשה.

<שרה כהן: ברשותך ארצה לומר שני דברים, האחד, אנחנו ארגנו לפני כשנתיים את החוברת שיצאה בנושא זכויות של ניצולי שואה בשפה הרוסית.

<שרה כהן: החוברת קיימת ומפורסמת.

<שרה כהן: החוברת מחולקת בכל המרחבים של המשרד לקליטה ועלייה וניתן לקבל אותם.

יואל רזבוזוב: סליחה, ישבתי היום עם רוני קלינסקי, יש לו ידיעון, הבנתי שהידיעון הזה הוא רק בעברית ולא בשפות.

יואל רזבוזוב: השאלה אם זה אותו דבר ואתם מחלקים את המידע.

<שרה כהן: אנחנו תרגמנו את החוברת שבזמנו הייתה בעברית, החוברת האחרונה של מרכז הארגונים שריכזה את כל המידע.

<שרה כהן: זאת החוברת שקיימת.

<שרה כהן: אני אבדוק עם רוני קלינסקי - -

יואל רזבוזוב: כדי שתהיו מתואמים שכל הזכויות שהם נותנים, ש"ועידת התביעות" נותנת, שהאנשים ידעו.

<שרה כהן: הנתונים שבעצם אנחנו - - -

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': זה לא קשור לפליטי השואה.

<שרה כהן: זה קשור למידע שקיים על מה שניתן לאוכלוסייה המוגדרת כניצולי שואה.

<שרה כהן: משנת 2013 נתבקשתי על ידי משרד הרווחה לחבור לועדת סל השירותים לניצולי שואה שהוביל מנכ"ל משרד הרווחה.

<שרה כהן: בעצם זו הזדמנות גם עבורנו לבוא ולהציף את הנושאים בצורה יותר מכובדת לגבי האוכלוסייה של העולים.

<שרה כהן: בהחלט התייחסתי בדיון האחרון לנושא של פליטי השואה, מכיוון שחלק גדול מתוכם מתגורר במקבצי הדיור של המשרד.

<שרה כהן: אנחנו מדברים על אוכלוסייה של כ-14 אלף נפש, אנחנו כן מנסים לבחון יחד עם משרד הרווחה כיוון לשיפור הפעילות ושיפור איכות חיי הזקנים המוגדרים כפליטי שואה בתוך מקבצי הדיור.

<שרה כהן: זה מהלך שנמצא בשיח שבין מנכ"ל משרד הקליטה - - -

<שרה כהן: מה זה שיפור?

<שרה כהן: היותר סובלים הם אלה שדווקא לא נמצאים במקצבי הדיור, אלה שנמצאים בשוק החופשי, להם אין כסף.

<שרה כהן: אנחנו לא מדברים על כסף, אנחנו מדברים על פעילות חברתית בתוך המרכזים.

<טלי שגב: אני רכזת ארצית של תחום רווחה במכבי שירותי בריאות.

<טלי שגב: אני פה בגלל כותרת הדיון.

<טלי שגב: לצערי אני לא כל כך שמעתי שמדברים על הנושא של מרותקי הבית, אלא על כלל הזכויות ושירותים לניצולים.

<טלי שגב: אני מברכת על פעילות שעושה גברת קולט אביטל במסגרת פורום חשיבה, איך להתייחס באמת לניצולים מרותקים, לאור מה שתיארת, לאור החמרה עתידית וכדומה.

<טלי שגב: אנחנו יודעים שניצולות מערבת עומק וחולי, לפעמים גם פריפריה.

<טלי שגב: למשל העדר יכולת לקנות ביטוח סיעודי, שם המצוקה הרבה הרבה יותר גדולה וכאן צריך לכבד ולתת את דעתנו, דעתכם.

<טלי שגב: היום אנחנו בעצם עושים "משמש" של כל מיני שירותים כדי לחזק את אותם מרותקים לביתם, בין אם זה במסגרת של "לתת", בין אם בפרויקט לתת סיוע בתרופות, מתנדבים, חבילות מזון, "עמך" בבית.

<טלי שגב: אני חייבת לציין את התכנית בתמיכה של החברה להשבת רכוש שמתקיימת היום בכל הכוחות.

<טלי שגב: יש לנו תקינה לעובדים סוציאליים שמרכזים את הטיפול בניצולי שואה, הם בעצם רואים אחד לאחד את הניצולים שלנו, הם נכנסים הביתה, פוגשים אותם במשרדים, מקדמים זכויות, מטפלים – זו בעצם הדרך הכי הכי טובה להגיע לכולם, כולל אותם מרותקים.

<טלי שגב: לדעתי אם זאת מטרת הישיבה הזאת, היא באמת צריכה לכוון מענים ייעודיים לאותם ניצולים.

יואל רזבוזוב: דיברנו על הנושא וראינו שבאמת לא מגיעים לאותם אנשים.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על עולים שסביר להניח שלרובם יש בעיית שפה.

יואל רזבוזוב: , דיברנו כאן שצריכים לקיים פורום ולבחון איך משלבים סטודנטים.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אתמול הייתי בטכניון שבו 12 אלף סטודנטים, לדעתי יש שם כמה אלפי דוברי שפה רוסית.

יואל רזבוזוב: יש הרבה מהם שלומדים ומקבלים מלגות והם כן צריכים להשתלב.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לבדוק את הנושא גם עם מינהל הסטודנטים, שם יש כ- 70 מיליון שקל המחולקים.

<טלי שגב: זה עדיין לא נותן מענה - - -

יואל רזבוזוב: צריך מישהו שירכז את העניין.

יואל רזבוזוב: המשרד לאזרחים ותיקים מרכז את המתנדבים.

יואל רזבוזוב: יש צורך שגוף אחד ייקח את הנושא ויחד עם מינהל הסטודנטים ומוסדות להשכלה גבוהה יפעלו.

יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים למפות היכן האנשים האלה גרים, כך אני מבין, ומה מספרם.

יואל רזבוזוב: אני שומע שכולם עושים הרבה, באמת כולם עושים הרבה.

יואל רזבוזוב: כולם אומרים "אנחנו נכנסים, אנחנו נכנסים", אבל עדיין אני שומע על אנשים מרותקים שאף אחד לא מגיע אליהם.

יואל רזבוזוב: כנראה שיש פער.

יואל רזבוזוב: צריך לבחון את הפער הזה ולסגור אותו.

יואל רזבוזוב: מישהו אחד צריך לעשות את זה.

יואל רזבוזוב: היום מי שלקח את זה על עצמו הוא המשרד לאזרחים ותיקים והוא זה שמטפל בעניין המתנדבים.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לסייע לכם המשרד לאזרחים ותיקים לכלול את כל תחום המתנדבים, כדאי שתהיו בקשר עם הרשויות המקומיות, עם משרד הרווחה.

יואל רזבוזוב: לפחות תאמרו לנו מהו הפער.

יואל רזבוזוב: כשנדע את הפער אולי נוכל להביא תקציב.

יואל רזבוזוב: אמר חבר הכנסת אברהם מיכאלי, צריך באמת להבין מהו הפער.

יואל רזבוזוב: שמענו שכולם נכנסים, אבל השאלה בסוף היא למי לא נכנסים.

יואל רזבוזוב: את זה אני לא מצליח להבין.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני עדיין אומר שהקטע של הרשויות המקומיות כפי שציינת.

אברהם מיכאלי: אתה מנוסה ברשויות המקומיות כחבר מועצה.

אברהם מיכאלי: הרשויות המקומיות עושות היום דברים פנימיים.

אברהם מיכאלי: אנחנו גם הרבה פעמים לא יודעים כאן עליהם.

אברהם מיכאלי: בקלות הן יכולות להתחבר גם עם קופות החולים, הרי קופות החולים מחזיקות את כל הנתונים האלה בצורה הכי יסודית.

קולט אביטל: לא את הכול.

אברהם מיכאלי: המרותקים הם החולים שלהם.

אברהם מיכאלי: אין דבר כזה.

<טלי שגב: מדובר בחולים שהם מרותקי בית ומטופלים ביחידות המשך.

<טלי שגב: או חולים בטיפולי בית.

<טלי שגב: כולם אנשים מוכרים.

אברהם מיכאלי: הם מוכרים על ידי הרווחה.

קולט אביטל: גם הרווחה חיה בתוך המסגרת הצרה של הרשימות שיש ברווחה ובאוצר לפי החוק של שנת 1953.

קולט אביטל: כל אלה שלא מטופלים על ידי המדינה לא נחשבים לניצולי שואה, אין להם את הסטאטוס הזה, יש להם את הסטאטוס של אזרחים ותיקים.

קולט אביטל: עדיין יש לעשות עבודה.

<גליה מאור אריחה: ברשותך אני מבקשת לומר כמה מילים לגבי הסדר התרופות.

<גליה מאור אריחה: זה צעד שהוא תקדים במובן מסוים.

<גליה מאור אריחה: זו הפעם הראשונה שאנחנו מגיעים במישרין לאוכלוסיות נוספות, אותן אוכלוסיות שהגברת קולט אביטל ציינה, שעד היום הם לא מוגדרים בחקיקה.

<גליה מאור אריחה: מדובר בעיקר בעולה שעלה לאחר שנות החמישים.

יואל רזבוזוב: ציינו את זה, דיברנו שכל הגורמים המקצועיים כאן מסכימים שזה צעד מבורך ביותר.

<גליה מאור אריחה: חשוב לי לציין שאנחנו נמצאים בשיתוף פעולה עם "ועידת התביעות" שאמורה לתת לנו לראשונה את רשימת מקבלי קרן הסיוע.

<גליה מאור אריחה: זו קרן שמעניקה פיצוי חד-פעמי לניצולי שואה בהגדרה הרחבה ביותר.

<גליה מאור אריחה: אנחנו נעשה פנייה יזומה לכל אותם ניצולים וניתן להם ההנחה בתרופות.

<גליה מאור אריחה: לדעתי זו אבן דרך מאוד חשובה בהגעה לאותה אוכלוסייה.

<גליה מאור אריחה: מה גם שיש את סל השירותים שגברת שרה כהן הזכירה, הוא כן לניצולי שואה בהגדרה רחבה.

<גליה מאור אריחה: הקרן לרווחה היא כן לאותה אוכלוסייה שאינה מקבלת היום במישרין מתוקף החקיקה, והיא כן יכולה למצוא את המענה בקרן הרווחה.

<גליה מאור אריחה: נכון שזה לא מה שמקבלת האוכלוסייה האחרת, אבל זה המענה שניתן לה כיום.

אברהם מיכאלי: ברשותך, אני אבקש להתייחס לעבודת חקר.

אברהם מיכאלי: יש עבודת חקר שמתבצעות בבתי הספר כבר הרבה שנים.

אברהם מיכאלי: דיברו על הקשר של בני הנוער עם המבוגרים, חלק אפילו הם בני משפחתם, סבים וסבתות, לצעיר לפעמים אין זמן, ולכן עבודת החקר או אותה עבודה יסודית שהילד נדרש מבית הספר להגיש, חלק קוראים לזה "שורשים" חלק קוראים לה עבודה אישית.

אברהם מיכאלי: כל זה מדרבן את הצעירים לשבת עוד שעות עם המבוגרים, לפעמים אין להם זמן עבורם ועבודה זו כן מדרבנת אותם.

אברהם מיכאלי: צריך לעודד את העניין, אם יש בעיית שפה ניתן לפתור אותה, כי יש הרבה גורמים ומתווכים שיכולים לעזור.

אברהם מיכאלי: הצעירים לא תמיד מכירים את השפה והם צריכים סיוע.

אברהם מיכאלי: בנוגע למלגות, לדעתי אדוני היושב ראש, זה נושא שאסור לנו להרפות ממנו כרגע.

אברהם מיכאלי: במסגרת המלגות ניתן לפתור גם את הבעיה של חוסר בנתונים.

אברהם מיכאלי: אפשר להושיב כמה סטודנטים מתנדבים עם מלגה מסוימת שיאמרו לכל אחד שתפקידו לרכז את הנתונים.

אברהם מיכאלי: שכל רשות תרכז את התושבים שלה, הרי נתוני התושבים קיימים אצלה, את ההשלמות יעשו באמצעות המשרדים האחרים.

אברהם מיכאלי: אם מושבים אדם לחודש- חודשים או שלושה על זה כפרויקט נקבל את הנתונים.

אברהם מיכאלי: כולם אומרים אין נתונים, מה זאת אומרת?

אברהם מיכאלי: כמובן יש נתונים ורק צריך לרכז אותם.

יואל רזבוזוב: אנחנו נקבל את הנתונים ואני בטוח שלצורך החישובים יש את הנתונים באוצר.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': זאת אומרת שעכשיו הרשימה תהייה רחבה יותר.

יואל רזבוזוב: צריך לחפש את המתנדבים, יש הרבה ארגונים שאני ואתה לא יודעים על קיומם, יש מתנדבים, יש אזרחים טובים שמתנדבים.

יואל רזבוזוב: צריך לדאוג איך לכל אחד מגיעים הביתה.

אברהם מיכאלי: צריך לפרסם.

אברהם מיכאלי: שיהיה מקור אחד שבו יפעילו את הדברים.

אברהם מיכאלי: אנשים רוצים לקבל עזרה, זה לא משהו שהם עושים לך טובה.

אברהם מיכאלי: אותם אנשים או קרובי המשפחה שלהם שיפנו לאותו מקור המרכז ויאמרו אנחנו רוצים א', ב' ג', ואז נוכל לדעת איך נרכז את הנתונים.

אברהם מיכאלי: אני נתתי את פר"ח כדוגמה, גם מלגות לסטודנטים, שהסטודנטים יעבדו כמלווים או כמבקרים אצל המבוגרים, גם זה יכול להיות חלק מפרויקט המלגות.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתכנסים לסיום.

יואל רזבוזוב: לדעתי ציון יום השואה בכנסת חשוב, חשוב שמדברים ועושים.

יואל רזבוזוב: אני יוצא מהדיון הפתוח הזה היום, אני בטוח שחברי חבר הכנסת אברהם מיכאלי מסכים, בעניין הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: אמרו לי מקרן הרווחה שיש להם בעיה עם מתנדבים דוברי השפה.

יואל רזבוזוב: כאן בכלל צריך לקחת את אלה שזקוקים ואת אלה שנכנסים לבתים.

יואל רזבוזוב: צריך להבין איפה הפערים ולרתום לכך את הסטודנטים תמורת מלגות.

יואל רזבוזוב: יש את מוסדות כמו הטכניון שמזוהה בהרבה דוברי רוסית, אני מיד רוצה לרתום אותם לנושא.

<טטיאנה סכנובסקי-דרקץ': כן, אבל הם לא ייסעו לפריפריה.

יואל רזבוזוב: הקריות זו פריפריה?

קולט אביטל: ברשותך לפני שאתה מסיים אני אבקש להציע לך משהו, כמובן כיושב ראש וועדה אתה לצאת בקריאה לחברה להשבת רכוש להשלים בכסף את ה- 50% הנחוצים.

קולט אביטל: הם הרי הקימו קרן לתרופות יחד עם האוצר.

<גליה מאור אריחה: הנזקקים במסגרת האוכלוסיות שלנו, המסגרת החדשה שתיכנס כוללת את פליטי השואה, אנחנו מקווים מאוד שלמקבלי הבטחת הכנסה ישלמו את ה- 50% - - -

יואל רזבוזוב: אני לא אומר כי אני עובד על זה, אני מעודכן ומוביל את הנושא.

יואל רזבוזוב: קודם כל גם "ועידת התביעות", שלמה גור אמר שהם מוכנים להיות שותפים לנושא.

יואל רזבוזוב: אם נוכל לקרוא לעוד שותף?

יואל רזבוזוב: – אני אשמח לקרוא לכל השותפים.

יואל רזבוזוב: השותף היא החברה להשבת רכוש.

יואל רזבוזוב: חברים, יש כאן אוכלוסייה והייתי רוצה להראות טבלה שאהבתי, אני גם אראה אותה לשר האוצר.

יואל רזבוזוב: יש אוכלוסייה של פליטי השואה שגם הם נפגעי שואה.

יואל רזבוזוב: ניצולים ופליטים מבחינתי הם נפגעי השואה.

יואל רזבוזוב: היום הם נמצאים במצב מאוד מאוד לא טוב, רובם ללא דירות, רובם שוכרים דירות בשוק החופשי, אין להם כסף לאוכל וגם לא לתרופות.

יואל רזבוזוב: אם נוכל לפחות לעזור בתרופות, אנחנו חייבים.

יואל רזבוזוב: הוועדה קוראת גם למשרד האוצר, גם ל"ועידת התביעות", גם לחברה להשבת רכוש, לכולם יחד להתאגד ולתת להם את הפתרון לזה.

יואל רזבוזוב: אני הולך ללחוץ בנושא עד הסוף, עד שנראה את הפתרון.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: הישיבה נעולה.