הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 46, 2014-01-21 11:00

אורלי לוי אבקסיס: בוקר טוב, אנחנו פותחים כעת את הישיבה של הועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: התאריך 21 בינואר 2014, כ' בשבט תשע"ד.

אורלי לוי אבקסיס: השעה 11:05.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא: מודלים להתמודדות בתופעות אלימות ושכרות של בני נוער.

אורלי לוי אבקסיס: אתחיל בקצרה עם מה שאנחנו מתבשרים בתקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: לאחרונה יש תחושה של גל גואה של אלימות בקרב בני הנוער.

אורלי לוי אבקסיס: לראיה, היא אפילו במסגרות בתי הספר, בתוך מערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: "תלמיד בכיתה ח' הותקף בכיתתו על ידי שלושה נערים", "חשד, חמישה נערים אנסו ילדה בת 12 וצילמו" "בן 16 נדקר למוות בויכוח בין נערים בפתח תקוה" אונס נוסף.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מגלים אלימות של בני נוער כנגד קשישים, "יידוי אבנים על קשישים", "גנבו והשחיתו רכב" – מדובר בחמישה נערים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שהתחושה בציבור היא תחושה של איום, והיא מאוד מטרידה.

אורלי לוי אבקסיס: היא עולה בקנה אחד עם הנתונים שיש לנו שהם נכונים לסוף 2013.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מנסים לראות ולהבין מה קורה, אולי הגיע הזמן לעשות איזו בדיקה, רענון ולראות באמת הלכה למעשה אילו תכניות הצליחו ואילו לא.

אורלי לוי אבקסיס: הרי כולנו מתהדרים, וטוב שכך, בתכניות חדשות, ב"עיר ללא אלימות" וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה "עיר ללא אלימות" היא בעצם פרויקט מאוד מבורך שמאגד בתוכו המון תכניות שונות.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו שאתה נכנס למרכול, מגיע ראש העיר המקומי ואומרים לו, בבקשה תבחר, מה מתאים לך ואת מה אתה רוצה לקדם.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהתכניות הן תכניות שהוא קידם עוד טרם אותו פרויקט שנכנס לעיר, רק עוטפים אותו במעטפת של "עיר ללא אלימות".

אורלי לוי אבקסיס: חלילה שאני באה לומר משהו על הפרויקט,אני חושבת זה פרויקט מבורך ושיתוף הפעולה בין המשרד לביטחון פנים ובין הרשות המקומית זה משהו נכון.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה האם בדקנו לעמוק את כל התכניות המוצעות.

אורלי לוי אבקסיס: אני די בטוחה שבחלק מהתכניות יש אחוזי הצלחה מסוימים ובחלק מהתכניות יש אחוזי הצלחה אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו יודעים לנפות, להוציא מתוך הרשימה את הפחות מוצלחות, להכניס ודווקא להמליץ, לגבות ולפתח תכניות חדשות?

אורלי לוי אבקסיס: אפילו את אותן תכניות שהוכיחו הצלחה.

אורלי לוי אבקסיס: אלו דברים שניתנים למדידה.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי שישנו מחקר שבדק את ההצלחה של "עיר ללא אלימות".

אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב לא הצלחנו להיחשף לנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: שאלתי למשרד לביטחון פנים, "עיר ללא אלימות", אולי נפנה למשטרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר שאני חושבת שבדיון שכזה, בדיון משודר מן הראוי שיהיו בנושאים הללו דווקא המשטרה שמתמודדת בנושאים אלה, המשרד לביטחון פנים, נציג הרשויות המקומיות.

אורלי לוי אבקסיס: אין פה לא נציג של המשרד לביטחון פנים, אני אגיש תלונה באופן אישי לשר הממונה שיברר מדוע זה קרה ואיך יתכן שלא נשלח נציג לכאן.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, השלטון המקומי אנחנו רודפים אחריו מספר ימים, וגם הוא איננו כאן.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה אומנם נציגות מעיריית נתניה - - -

<יוסי הראל פיש: אני נציג הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול במשרד לביטחון פנים, אבל לא נציג המשרד לביטחון פנים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נאלץ להסתמך בין היתר, אולי בעיקר, על הנתונים שלך יש.

אורלי לוי אבקסיס: למי שלא יודע מדובר על הרשות למלחמה בסמים ולאלכוהול, לה יש נתונים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: דוקטור יוסי הראל פיש הוא המדען הראשי.

אורלי לוי אבקסיס: לצערנו הרב לא הכנתם אותנו לכך שאתם מבקשים להציג מצגת ולכן אנחנו לא ערוכים מבחינה טכנית.

אורלי לוי אבקסיס: נשמח אם תוכל להציג בפנינו את הנתונים.

אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן נפתח את הדיון לכל המשתתפים תחת האווירה, אני לא רק חושבת, יש כאן זלזול בוועדה, יש פה זלזול בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: לדעתי זה אחד הנושאים החשובים ביותר לחברה הוא הנוער שלה.

אורלי לוי אבקסיס: לאחר מכן נעבור לנתוני המשטרה שמצד אחד מראים ירידה במספר התיקים שנפתחו, ירידה במספר החשודים הקטינים.

אורלי לוי אבקסיס: אך לצערנו הרב, דווקא בעבירות הקשות ביותר אנחנו רואים שאנחנו נשארים על אותו קו ועל אותם אחוזים.

אורלי לוי אבקסיס: במקרים הקשים האלה מדובר גם על קטינים חשודים וגם על קטינים נפגעים כמו רצח, המתה, הרג, המתה ברשלנות וכדומה, הרי גם את מקרי הרשלנות וכדומה לא ממש הצלחנו להפחית, לפחות לא בשנים האחרונות.

אורלי לוי אבקסיס: נבדוק איך אנחנו מתמודדים ומהן התכניות מכאן ואילך.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, אליך דוקטור יוסי הראל המדען הראשי של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<יוסי הראל פיש: כבוד היושבת ראש תודה רבה, בוקר טוב לכולם.

<יוסי הראל פיש: חבל שאני לא יכול להציג את הנתונים, אשתדל לציין אותם ולעשות את זה קצר ומהר.

<יוסי הראל פיש: אני יושב כאן בעצם תחת שני כובעים, גם בכובע של המדען הראשי של הרשות וגם, ואפילו בעיקר, כחוקר הראשי של הסקר הבינלאומי של ארגון הבריאות העולמי על התנהגויות סיכון של בני נוער מזה 25 שנה, יחד עם עוד 40 ומשהו מדינות באירופה.

<יוסי הראל פיש: אנחנו עוקבים אחרי דפוסי ההתנהגויות בחיים היומיומיים של בני נוער בארץ מתחילת שנות ה-90.

<יוסי הראל פיש: הנתונים שאני אציג היום הם למעשה נתונים של מגמות מתחילת שנות ה-90 ועד סוף שנת 2012, שנת הלימודים 2011-2012 בה שנעשה הסקר האחרון ושנתוניו עכשיו מתפרסמים גם בהשוואה בינלאומית.

<יוסי הראל פיש: בהקשר הזה אבקש לדבר על שלושה דברים: (1) איפה אנחנו עומדים מבחינת היקף התופעה בהיבט המגמות לאורך שנים ובעיקר בשנים האחרונות.

<יוסי הראל פיש: (2) הקשר המאוד מאוד חזק והבעייתי בין תופעת השתייה הבעייתית, השתייה המופרזת של אלכוהול לבין המעורבות באלימות כלפי האחר, וגם קורבנות מאלימות.

<יוסי הראל פיש: מסתבר שיש קשר מאוד חזק גם לקורבנות אלימות.

<יוסי הראל פיש: (3) כמה נקודות, תובנות שבמשך 20 האחרונות ובעיקר בשנים האחרונות יש לנו לגבי מה צריך לעשות אחרת כדי לקבל תוצאות יותר טובות ואיפה ניתן ללמוד מהצלחות.

<יוסי הראל פיש: ברשותך אני אתחיל מתמונת מצב המשתקפת מהסקר.

<יוסי הראל פיש: משפט אחד לגבי הסקר.

<יוסי הראל פיש: הסקר הוא על מדגם מייצג ארצי של תלמידי ו', ח', ו-י''.

<יוסי הראל פיש: גילאי 11-15.

<יוסי הראל פיש: גודל המדגם הוא בסביבות 8,000 בני נוער המייצגים את כל התלמידים במסגרת החינוך הממלכתי, ממלכתי דתי והמגזר הערבי.

<יוסי הראל פיש: לא אכנס יותר מדי לפילוחים, אציג את התמונה הכללית.

<יוסי הראל פיש: אתחיל דווקא מהשתייה המפורזת של האלכוהול.

<יוסי הראל פיש: שתייה מופרזת של אלכוהול זו התנהגות סיכון, שנחשבת בעולם המדעי שעוסק בתחום של נוער, היא התנהגות ליבתית.

<יוסי הראל פיש: הסיבה, היא קשורה ומחוללת הרבה התנהגויות סיכון אחרות מסביב לה כתוצאה מהשתייה הבעייתית של האלכוהול.

<יוסי הראל פיש: השתייה הבעייתית של אלכוהול, השתייה המופרזת של אלכוהול והשתכרות היא התנהגות סיכון היחידה במדינת ישראל בקרב הנוער שבמשך העשרים שנה האחרות במקום לרדת או להישאר לפחות אותו דבר, היא הלכה והחמירה באופן דרמטי מתחילת שנות ה-90 ועד לפני כשלוש-ארבע שנים.

<יוסי הראל פיש: אני עוד מעט אכנס לזה.

אורלי לוי אבקסיס: גם לא רואים ירידה.

<יוסי הראל פיש: בשנים האחרונות, מיד אדבר על זה, כי גם פה צריך ללמוד מה קרה.

<יוסי הראל פיש: כדי שכולנו ניישר קו, בבני נוער אנחנו לא מדברים על אלכוהוליזם, אנחנו לא מדברים על התמכרות לאלכוהול, זו תופעה אבל לא תופעה שכיחה.

<יוסי הראל פיש: תופעה שכיחה אצל בני נוער זו שתייה מופרזת, אקוטית שברגע שאתה שותה כמויות גדולות של אלכוהול אתה מכניס את עצמך למצב מאוד מאוד מסוכן בגלל שתי מערכות פנימיות שנפגעות.

<יוסי הראל פיש: המערכת הראשונה כמובן היא מערכת המוטורית, כאן אנחנו מדברים על נהיגה ועל ספורט מסוכן וכיוצא בזה.

<יוסי הראל פיש: המערכת השנייה היא לא פחות חשובה, ואולי יותר חשובה, והיא המערכת השיפוטית.

<יוסי הראל פיש: אדם מתחת לשתייה מופרזת, כאשר אחוז האלכוהול בדם שלו עולה היכולת שלו לקבל החלטות כפי שהוא מקבל אותן ביום יום הולכת ונמוגה עם כל שלוק נוסף שהוא לוקח מהאלכוהול.

<יוסי הראל פיש: את זה גם המבוגרים לא מבינים מספיק ובוודאי ובוודאי הילדים והנוער לא מבינים כאשר הם אומרים חזור ואמור 'אני יודע כמה, אני יודע איך לשתות ומתי להפסיק" וכן הלאה.

<יוסי הראל פיש: הם לא מבינים שכשאתה נמצא בסיטואציה הזאת היכולת השיפוטית שלך נמוגה לגמרי.

<יוסי הראל פיש: ברגע ששתי המערכות הללו נפגעות ובעיקר השיפוטית, הילדים נכנסים למצבי סיכון גם בגלל שאין להם את היכולת לשפוט את עצמם ולהימנע מלהגיע למקומות הללו, הם גם מתנהגים התנהגויות שבדרך כלל לא היו מתנהגים.

אורלי לוי אבקסיס: החסמים בעצם מוסרים, אפשר לומר שיקול הדעת, הרציונל.

<יוסי הראל פיש: האחריות ויכולת שיפוט הסיטואציה לקבל החלטה אחרת של התנהגות.

יעקב מרגי: יש לכם מידע כמה מהם מתמכרים?

<יוסי הראל פיש: יש מידע, אבל אין לי אותם פה, יחסית מדובר באחוזים מאוד קטנים.

<יוסי הראל פיש: בנושא ההתמכרות משפט המפתח אולי הוא: ילדים שמתחילים שתייה כזאת בגיל צעיר ההסתברות שהם יהפכו אחר כך למבוגרים אלכוהוליסטים היא הרבה יותר גבוהה.

יעקב מרגי: אני מודע לתופעת ההתמכרות, כנראה היא לא מדווחת.

<יוסי הראל פיש: יש לנו נתונים גם ממרכזי הטיפול.

<יוסי הראל פיש: יש מרכזי טיפול לנוער שלשם מגיעים חבר'ה שהם מכורים.

<יוסי הראל פיש: כרגע לצורך הדיון ולנושא הדיון של הועדה, רציתי להתרכז דווקא בבעיית מערכת החינוך ובמה שהמתעסקים בנוער הכי מוטרדים.

<יוסי הראל פיש: יש לנו שני ממדים מרכזים בעולם שאנחנו משתמשים בהם בתור אינדיקטורים בנושא של שתייה בעייתית של אלכוהול.

<יוסי הראל פיש: המדד האחד הוא, היסטוריה של השתכרות של מישהו ששתה כל כך הרבה אלכוהול עד שהשתכר.

<יוסי הראל פיש: המדד הנוסף הוא שתיית בולמוס או שתיית אביסה שהיא שתייה של חמש מנות משקה או יותר באירוע אחד, תוך כמה שעות, מדובר בכאלה ששותים עוד ועוד.

<יוסי הראל פיש: אלו שני מדדים של ארגון הבריאות.

<יוסי הראל פיש: בכלל, בכל המחקרים בבני נוער אלו שני המדדים שאנחנו משתמשים בהם לצורך אינדיקציה להערכה.

<יוסי הראל פיש: כעת אני מדבר רק על בני נוער.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, מהם שני האינדיקטורים?

<יוסי הראל פיש: היסטוריה של השתכרות, ולפחות פעם אחת בחודש האחרון הוא היה באיזה אירוע חברתי ושתה חמש מנות משקה או יותר באירוע אחד, הוא כבר סיגל או סיגלה לעצמה את ההתנהגות של שתייה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא איזה אירוע חד-פעמי?

<יוסי הראל פיש: לא רק שזה לא אירוע חד-פעמי.

<יוסי הראל פיש: הנתונים שעליהם מיד אדבר, מדובר על שלוש פעמים או יותר בחודש.

<יוסי הראל פיש: כלומר אלו אנשים שזה הפך להיות אצלם חלק מאורח החיים שלהם.

<יוסי הראל פיש: אם ננתח את אלה שלפחות פעם אחת בחודש שתו, מה שנקרא הם כבר לא "בתולים" בנושא הזה, לשבר את האוזן על העלייה החדה, בשנת 1994 דיברנו על סביבות של 6% בלבד מהנוער בגילאי 11-15 שלפחות פעם אחת בחודש האחרון היו במסיבה ושתו כמויות כאלה של אלכוהול.

<יוסי הראל פיש: הנתון הזה הלך ועלה במשך השנים בצורה מאוד ליניארית עד שבשנת 2009 הוא הגיע ל- 20.5%.

<יוסי הראל פיש: כלומר, ילד אחד מתוך חמישה בגילאים האלה, אני מדבר על גילאי 11-15 ואני לא מדבר על גילאי 20 - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה בעצם בגיל בית ספר יסודי.

<יוסי הראל פיש: לא רק זה, אם את מדברת על גילאי יסודי, בכיתות ו' רשמנו 14% של ילדים שלפחות פעם אחת בשבוע שתו איזה משקה אלכוהולי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים על הקידוש של יום שישי.

<יוסי הראל פיש: לא קידוש ולא הבדלה.

<יוסי הראל פיש: במדד הזה של בני ה- 11 בשנת 2009 היינו במקום שני באירופה למרות שהשתייה הבעייתית של האלכוהול המפורזת היא עדיין מאוד נמוכה יחסית למדינות אחרות.

<יוסי הראל פיש: זה שילד, ההתנסות הראשונה שלו הייתה בגיל צעיר ופתאום פתחנו איזה בסיס רחב של הפירמידה שילדים בגילאים מאוד צעירים מתחילים לנכס את האלכוהול בדפוסי הבילוי שלהם, זה מה שהדליק את הנורות האדומות וגרם לממשלת ישראל להכריז על התכנית הלאומית לצמצום נגע האלכוהול שיצאה לדרך בתחילת 2010.

<יוסי הראל פיש: הקשר החזק בין אלכוהול לאלימות – הנושא שאנו מדברים עליו היום.

<יוסי הראל פיש: אם למשל התופעות של מעורבות בבריונות והצקות והטרדות כלפי ילד אחר, שלוש פעמים או יותר בחודש האחרון זה בסביבות 9%-10% באוכלוסייה הכללית, אותם ילדים שיש להם היסטוריה של השתכרות, אנחנו מדברים על 25%.

<יוסי הראל פיש: כלומר זה פי יותר משתיים וחצי ויותר.

<יוסי הראל פיש: אלה ששתו שתייה מופרזת – 27% לעומת אלה שלא שתו בכלל מדובר ב- 7%, כלומר זה יורד עוד יותר כי אתה מוציא החוצה את אלה ששתו.

<יוסי הראל פיש: ההבדל בין 7% ל- 25% זה ההבדל בין שתי קבוצות האוכלוסייה, אלה שכן סיגלו את השתייה הבעייתית של אלכוהול לחיים שלהם ושל אלה שלא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יכולים לומר שהקשר הוא קשר מידי רציף בכל מה שקשור לאלכוהול?

<יוסי הראל פיש: הקשר מאוד מאוד חזק ובעיקר באורח החיים.

אורלי לוי אבקסיס: גם אם אנחנו מדברים על ילדים שקודם נחשבו כילדים נורמטיביים בתוך מערכת החינוך.

<יוסי הראל פיש: לאורך כל היריעה.

<יוסי הראל פיש: ילדים שמסגלים לעצמם אורח חיים רווי בילוי עם אלכוהול, אלו ילדים שנמצאים בהסתברות של פי שלוש או פי ארבע מהילדים האחרים.

יעקב מרגי: הבנתי מהמסר הסמוי שלך שמי שמסגל לעצמו את תרבות השתייה בבילוי שלו, גם כפועל ישיר של השתייה עצמה, אני לא רוצה לומר את הדברים באופן בוטה - - -

<יוסי הראל פיש: אתה יכול להגיד כי זה נכון.

<יוסי הראל פיש: אני אולי ארכך ואומר את זה בצורה מדעית אם תרשה לי, ילדים ובני נוער, אגב זה נכון לגבי כל העולם, זה משהו אוניברסאלי זה לא משהו שנכון רק לגבי ישראל, ילדים ובני נוער שמסגלים להם אורחות חיים שבתוך אורחות החיים הללו הם יוצאים לבלות ושותים שתייה מופרזת של אלכוהול, הילדים הללו נמצאים בהסתברות של פי שלוש או פי ארבע מילדים אחרים להיות מעורבים באלימות.

<יוסי הראל פיש: בוודאי שיש גם קשר ישיר, אבל אני אומר שיותר מקשר ישיר, אורח החיים שלהם הוא כזה שהם מסתובבים באותם מקומות, עם אותם אנשים ובאותן סיטואציות שכנראה מעלות את ההסתברות.

<יוסי הראל פיש: זו לא רק ההתנהגות שלהם אלא גם ההתנהגות מסביבם.

<יוסי הראל פיש: נקודה שצריך לזכור שהמפתח לפתרון הוא לא רק פרטני.

<יוסי הראל פיש: אי אפשר לבוא לילד ולומר לו 'תלמד להגיד לא לאלכוהול'.

<יוסי הראל פיש: צריך לעבוד על תרבות הבילוי של בני הנוער.

אורלי לוי אבקסיס: ולספק להם בעצם באיזה אופן חוויות שאינן קשורות לחוויות חברתיות.

<יוסי הראל פיש: נכון.

<יוסי הראל פיש: זו בדיוק המסקנה בסוף.

אורלי לוי אבקסיס: במחקר שאתה מציג בפנינו, מדובר על ילדים בני 11-15 בלבד.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי תחושה שככל שאנחנו נעלה בגיל המצב יהיה יותר קטסטרופלי?

<יוסי הראל פיש: לא.

<יוסי הראל פיש: המצב הוא שדווקא האלימות היומיומית יורדת קצת עם העלייה בגיל, היא לא עולה יותר, אבל כשהם כבר אלימים ההסתברות שאירועי האלימות הם יותר קיצוניים עולה.

<יוסי הראל פיש: השיעור בסך הכול יורד.

<יוסי הראל פיש: הנושא של אלכוהול מקבל קצת תפנית עם העלייה בגיל.

<יוסי הראל פיש: כמובן שעם העלייה בגיל יש יותר בילויים של אירועי אלכוהול.

<יוסי הראל פיש: אל תשכחי שיש גם הרבה יותר אחריות בוגרת של אותם ילדים, ככל שהם עולים בגיל יש אחריות בוגרת יותר וקצת יכולת למתן את השתייה.

<יוסי הראל פיש: יש כאן איזה איזונים, אבל אין ספק שאנחנו חייבים להתחיל את העבודה כמה שיותר מוקדם.

<יוסי הראל פיש: אחד הדברים שקרו ומן הסתם קרן רוט שיושבת כאן, האחראית על כל התחום הזה במשרד החינוך תוכל לספר.

<יוסי הראל פיש: פתחנו במשרד החינוך יחד עם הרשות תכניות כבר לכיתות ה' ו-ו' 'כשמבלים לא שותים' כשהמטרה היא להתחיל ולגדל דור חדש שלוקח אחריות לנושא הזה.

מסעוד גנאים: במחקר יש פילוח או חלוקה לפי מגזרים?

<יוסי הראל פיש: בהחלט, אגע בזה בהמשך.

<יוסי הראל פיש: אני אבקש להעיר לגבי החדשות הטובות.

<יוסי הראל פיש: יש כאן כמה אנשים בחדר שהם זקנים כמוני שזוכרים מה קורה כאן בשנות ה-90 ובשנות ה- 2000 הראשונות.

<יוסי הראל פיש: אני חושב שאנחנו קצת בגרנו מבחינת היכולת הלמידה של התובנות של מה אנחנו צריכים לעשות בצורה שונה ממה שעשינו קודם כדי לקבל תוצאות יותר טובות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קצת בבעיה.

אורלי לוי אבקסיס: כי בדרך כלל אנחנו מסתכלים על העולם ואומרים 'בואו נראה איך העולם מתמודד עם זה', אבל אנחנו כמעט מובילים בעולם ואנחנו הופכים להיות הנושא של אלה שנכנסים עכשיו לתוך הסיטואציה ומבקשים לראות איך אנחנו מתמודדים.

<יוסי הראל פיש: אני מסכים איתך במאה אחוז, אנחנו ברשות מרגישים את זה עכשיו, כעת מגיעות משלחות מכל העולם ללמוד מאיתנו איך לעבוד נכון בעיקר ברמה של הרשות המקומית עם קואליציה של שותפים, עם עבודה שהיא אסטרטגית ולא עבודה של תכניות בודדות.

<יוסי הראל פיש: שם ההצלחה שלנו היא מאוד ברורה.

<יוסי הראל פיש: מתחילת שנת 2010 כשהתחלנו לעבוד יחד עם כל השותפים במשרדי הממשלה וברשויות המקומיות לחולל את השינוי, כמובן שזה שיתוף פעולה מאוד הדוק עם "עיר ללא אלימות" עם "מצילה" ועם משרד החינוך, משרד הקליטה ומשרד הרווחה, עם כל המשרדים הרלוונטיים.

<יוסי הראל פיש: זו עבודה מאוד מאומצת שכללה וקטורים רבים של בניית השותפות של קואליציית השותפים, וכניסה עם מגוון תכניות, עם הסברה מאוד אפקטיבית שהיא בגובה העיניים של הילדים ולקיחת אחריות.

<יוסי הראל פיש: הצלחנו להוריד מ- 20% את אותו מדד שעליו ספרתי קודם שעלה מ6% ל- 20.5%, הורדנו אותו לי- 12.5% מתחילת שנת 2010 ועד סוף 2011 אמצע 2012.

<יוסי הראל פיש: בשנתיים הצלחנו כבר לראות.

<יוסי הראל פיש: נכון שהכניסה המאסיבית לשטח, מבחינה מסוימת זה כיבוי שרפה והעתיד יראה לנו אם גם הצלחנו להמשיך את הפעילות הזאת ולהמשיך לעשות את ההורדות הללו, אבל כן הצלחנו לעצור את הסחף ולסובב את הגלגל אחורנית.

<יוסי הראל פיש: נעשתה עבודה במקביל על ידי אח"מ (אקלים חינוכי מיטבי) במשרד החינוך ו"עיר ללא אלימות" וכל אלה שעוסקים בתחום האלימות בשיתוף פעולה עם האלכוהול הובילו במקביל גם לירידה באלימות.

<יוסי הראל פיש: למשל אם אנחנו מסתכלים על התלמידים שהיו מעורבים באלימות, משנת 2006 עד 2012 האחוז ירד מ- 15% ל- 10%.

<יוסי הראל פיש: זו הפעם הראשונה בעשרים שנה כשראינו שהאלכוהול המשיך לעלות או נשאר אותו דבר, פתאום המגמה התהפכה והתחלנו לראות ירידה עקבית.

<יוסי הראל פיש: אגב, הנתונים גם בנושא האלכוהול וגם בנושא של אלימות מגובים על ידי המיצ"ב (מדדי יעילות וצמיחה בית ספרית) של משרד החינוך שגם נכנס לשטח עם כמה מדדים מרכזיים ומראה בדיוק את אותה מגמה, כך שאנחנו די מרגישים נוח עם זה כשמסתכלים על נתונים אמיתיים.

<יוסי הראל פיש: מה גם שהשוואה בינלאומית, לא שזה חשוב מאוד, אבל כדי לשבר את האוזן - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עדיין לוקחים בחשבון שכל הנתונים האלה הם בעצם על ילדים, נערים בתוך מערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו מדד מה קורה עם אותם נערים שכבר נשרו ממערכת החינוך?

<יוסי הראל פיש: אני חושב שאילן שמש ידבר על זה יותר מאוחר כי הוא מתעסק עם הנוער הזה.

<יוסי הראל פיש: ידברו בוודאי משרד החינוך האחרים.

<יוסי הראל פיש: יש מדדים גם של המשטרה שהם מאוד מעניינים לגבי הנושא של התיקים.

<יוסי הראל פיש: הם פוגשים הרבה יותר את הנוער המנותק.

<יוסי הראל פיש: הסקר הזה הוא סקר על נוער שנמצא עדיין בתוך מערכת החינוך.

<יוסי הראל פיש: אני חושב שהשאלה שלך היא מאוד רלוונטית ונכונה.

<יוסי הראל פיש: אם תרשי לי, אני ארצה לומר כמה משפטים לגבי התובנות, הן תובנות מההצלחה בישראל וגם מהצלחות אחרות בעולם ומה שנצבר בתוך הספרות המקצועית הרלוונטית.

<יוסי הראל פיש: ראשית אומר שלמדנו בשנים האחרונות שיש הבדל בין מה שאנחנו קוראים 'התכנה' לבין 'החומרה'.

<יוסי הראל פיש: התוכנה זה איך לעבוד נכון, למדנו איך לעבוד נכון וגם למדנו אילו תכנים צריך לצקת לתוך העבודה כדי שבאמת נחולל את השינוי שאנחנו רוצים לחולל.

<יוסי הראל פיש: יכולה להיות תכנית התערבות שהיא הכי טובה בעולם, אבל תהליך ההטמעה שלה הוא לא טוב, או שהאנשים לא נכונים או שצורת ההטמעה שלה לא נכונה, היא לא תשיג תוצאות טובות.

<יוסי הראל פיש: יכול להיות מצב הפוך והוא שיש לך תהליך הטמעה מעולה עם אנשים פנטסטיים ונהדרים, אבל התכנית שאתה משתמש בה - - -

אורלי לוי אבקסיס: איך אתה באמת בודק?

<יוסי הראל פיש: אנחנו צריכים לעשות את ההתאמה לגבי איך לעבוד נכון.

<יוסי הראל פיש: אלו דברים שלמדנו ואנחנו מיישמים אותם בצורה יפה.

<יוסי הראל פיש: לדוגמה, נושא של מנהיגות מחויבת ומגויסת, מדיניות ברורה וחקיקה, בניית קואליציה של שותפים שהיא נכונה ושימור לאורך זמן, מחויבות של ההורים – אי אפשר לדבר על זה פחות מדי, ואולי אזכיר את זה שוב בעוד רגע, מערך חינוך והסברה אחיד ויעיל בגובה העיניים של הילדים, לפגוש אותם במקומות שהם נמצאים שם, הטמעה של אסטרטגיה במגוון תכניות ולא רק של תכנית אחת, לעבוד עם מדדים להשגה ולהחליט מה אנחנו רוצים לעשות - -

אורלי לוי אבקסיס: אפרופו יעדים ומדדים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם עוברים תכנית תכנית ובודקים את יעדי התכנית ואת המדד באחוזי הצלחה?

<יוסי הראל פיש: היום המערכת, גם במשרד החינוך וגם אצלנו ברשות למלחמה בסמים ואלכוהול, בגרה מבחינה זאת.

<יוסי הראל פיש: היום אנחנו מחייבים את מגישי התכניות מראש לציין מה היעד להשגה ומה הם רוצים לראות בעוד שנה, בעוד שנתיים ולמדוד את היעדים תוך כדי עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: יתכן ותהיינה תכניות שתצאנה מחוץ סל?

<יוסי הראל פיש: כן.

<יוסי הראל פיש: ברשות למשל יש ועדת מיפוי תכניות שישבה ופיתחה שישה קריטריונים על פיהם אנחנו מודדים לכל תכנית שנכנסת לשטח אנחנו עושים תכניות הערכה לאורך זמן, כנ"ל שיתוף פעולה עם משרד החינוך שעושה הערכה על תכניות שעושים במשרד החינוך.

<יוסי הראל פיש: אנחנו משתפרים, יש עוד דרך לעשות, אבל אנחנו משתפרים הרבה ביכולת המדידה וגם במחויבות למדידה ערכית כדי שיהיה אפשר לעשות את תהליך הלימוד מההצלחות.

יעקב מרגי: האם ציינתם את המדדים של לפני שנות ה- 90 כיעד?

<יוסי הראל פיש: לא הבנתי את השאלה.

יעקב מרגי: אתה ציינת את מה שקרה כאן משנות ה- 90, אנחנו בעלייה מתמדת, כך הבנתי.

יעקב מרגי: השאלה היא אם היעדים הבאים שלכם הם להגיע, לרדת לאותם יעדים של מה שהיה?

<יוסי הראל פיש: יש עיקרון בנושא הצבת היעדים, עיקרון מדעי/פוליטי והוא:

<יוסי הראל פיש: אף פעם אל תציב לעצמך יעד שלא תוכל להשיג, כי הדבר הכי גרוע הוא שהיינו שם.

<יוסי הראל פיש: אנחנו רוצים לראות המשך של שיפור.

<יוסי הראל פיש: האמת היא שאנחנו אומרים, כאן 5%, פה 15%, אנחנו מנסים להיות זהירים.

<יוסי הראל פיש: בינתיים בשנתיים האחרונות, כעת אני אומר משהו שאני קצת פוחד להגיד אותי כי זה לשים את הראש מעבר לגיליוטינה, אבל באמת הוכחנו לעצמנו שאנחנו מצליחים להוריד גם באלימות וגם - - -

יעקב מרגי: אני לא רוצה לקלקל את החגיגה, יש השפעות.

יעקב מרגי: הירידה הזאת, אם ניקח את המאפיינים משנות ה- 90, גם לדברים אחרים שקשורים למשל לגל העלייה שהשפיע, אנחנו נגלה גם בתחומים אחרים שיש נקודת ירידה.

יעקב מרגי: השאלה אם זה באמת.

יעקב מרגי: לכן שאלתי אם אנחנו באמת רוצים להגיע לאיפה שהיינו.

<יוסי הראל פיש: התשובה היא שאנחנו רוצים להגיע למקום אפילו יותר טוב מאיפה שהיינו, בעיקר באלימות, באלימות לא היינו במקום טוב.

<יוסי הראל פיש: באלכוהול היינו במקום סביר, אבל אל תשכח, זה משפט מפתח שאני חושב שהוועדה הזאת צריכה להבין אותו לעומק, והוא שמי שהכניס לארץ את תרבות הבילוי של האלכוהול הם לא הנוער,

<יוסי הראל פיש: אנחנו המבוגרים הכנסנו את תרבות הבילוי ואת האלכוהול.

<יוסי הראל פיש: אנחנו לא נשנה את זה תרבותית.

אורלי לוי אבקסיס: יתרה מזאת, כשאתה מדבר על נושא ההורי, חלק מההורים אפילו באירועים משפחתיים וכדומה, האלכוהול הוא חלק מאוד מאוד מרכזי בחלק מהאירועים.

אורלי לוי אבקסיס: פה תפקיד המבוגר לשים את החסם, לשים את הגבולות גם מבחינה זו.

אורלי לוי אבקסיס: יש חוק והוא לא תמיד נאכף, בעיקר באירועים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ברמן ששכר בעל השמחה לא יתחיל לבקש מאותם נערים שנמצאים בשמחה ובאים לבקש את הוודקה, רד-בול ואולי משהו אחר, הוא לא מבקש מהם תעודת זהות, דבר שבמקום אחר בחוץ היו סוגרים לו את העסק.

אורלי לוי אבקסיס: האם יש לנו גם אפשרות לפקח או שפותחים כאלה אפשרויות?

אורלי לוי אבקסיס: גם באירועים פרטיים לפקח על המקרים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: לעשות בדיקות פתע או להפיל את זה אפילו על בעל האולם שיעשה את זה מטעמו.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא לא פיקח תחת קורת הגג שלו, יש לו סוג של חוסר אחריות.

יעקב מרגי: הבעיה שאנחנו נתפסים מיד לאירועים הפרטיים, למקומות הבילוי.

יעקב מרגי: יש גם בילוי של שלושה-ארבעה חברים עם הבקבוק.

יעקב מרגי: תכפילי את זה בנוקדות ובנקודות, זה נגע.

<יוסי הראל פיש: הוא מושפע מהתרבות הכללית.

<יוסי הראל פיש: יש איזו תובנה שכך צריך לבלות.

<יוסי הראל פיש: לצערי הרב אנחנו גידלנו, אפשר לומר מגדלים, דורות של בני נוער עם איזו תפיסה שאומרת שכדי שיהיה לך טוב, כדי שיהיה לך רגוע, כדי שתרגיש קול להתחיל עם בנות או עם בנים, כדי שיהיה לך כיף אתה צריך חומרים כימיים.

<יוסי הראל פיש: אנחנו לוקחים ריטלין בשביל בחינות, אנחנו לוקחים - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: בוא לא נערבב בין הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים מדובר בהפרעות קשב וריכוז, יש היום סוג של דה-לגיטימציה לילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מדברת על אלה שבאמת זקוקים לזה ובכל פעם ששמים אותם עם המסוממים ועם האלכוהוליסטים אנחנו עושים להם נזק גדול.

<יוסי הראל פיש: חס וחלילה, אני מדבר על אותם סטודנטים שלוקחים את זה לפני בחינה, הם תחושה שהם חייבים משהו שיעזור להם לעשות משהו שהם שיכולים לעשות לבד, בעצם הוא לא צריך.

אורלי לוי אבקסיס: האם בתוך המחקר הזה עשיתם פענוח סוציו-אקונומי?

אורלי לוי אבקסיס: כן עשיתם.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לשמוע.

<יוסי הראל פיש: כאשר אנחנו מדברים למשל על תופעות אלימות, השיעורים מספיק גבוהים שהם נמצאים לרוחב כל האוכלוסייה.

<יוסי הראל פיש: אני לא חושב שיש אוכלוסייה עם רמת סוציו-אקונומית כזאת או אחרת, עם מרכיב של סטאטוס של עלייה כזאת או אחרת, מגזר כזה או אחר שהם אלה שבגללם התופעה נראית כפי שהיא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: נהפוך הוא, למי אתה שייך?

אורלי לוי אבקסיס: לאוכלוסייה שיכולה לספק לך, כי להורים שיש לך את הכסף לבילויים חברתיים, לעיסוקים שימלאו לך את שעות הפנאי.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאתה בעצם מגן עליהם מאותם ממדים למשל שנמצאים באזורי הפריפריה החברתית של מדינת ישראל, לצערנו הרב אין להם מספיק סיפוק לתרבות הפנאי, אין מי שילם להם את החוגים ואין מי שידאג לכך שיהיה להם תעסוקה חברתית שהיא לא על בסיס אלכוהול.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: – כשהמצב נראה כל כך רע ושחור, הרבה פעמים הבריחה לאלכוהול היא סוג של בריחה מהמציאות.

אורלי לוי אבקסיס: זו השאלה שלי ולשם ארצה למקד.

<יוסי הראל פיש: התופעה שאנחנו רואים כבר הרבה שנים נקראת בשפה המדעית bay pollard, יש לזה שתי קצוות.

<יוסי הראל פיש: ברצף הסוציו-אקונומי הילדים שנמצאים ברצף סוציו-אקונומי גבוה והילדים שנמצאים ברצף סוציו-אקונומי נמוך לשניהם יש שיעורים יותר בעיתיים מאשר לאלה שנמצאים באמצע.

<יוסי הראל פיש: מן הסתם זה מסיבות שונות, זה דיון מעניין בפני עצמו.

<יוסי הראל פיש: אבל עדיין בתור איש מקצוע אני חייב לומר שכאשר אני חושב על אסטרטגיות התערבות הן אותן אסטרטגיות בשינוי אדרת בין אם אני נמצא בשכונות צפון תל אביביות או שאני נמצא באחת השכונות או העיירות שבהן הרמה הסוציו-אקונומית הכללית נמוכה יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שבחלק מהמקרים ישתמשו באלכוהול זול ובחלק מהמקומות ישתמשו באלכוהול יקר.

<יוסי הראל פיש: העקרונות שאני רוצה, ובזה אני אסיים את הדברים שרציתי לומר, יש שני סטים של עקרונות.

<יוסי הראל פיש: עיקרון אחד, למדנו במשך השנים שצריך לעשות שינוי של 180 מעלות והתרכזות לאורך כל הזמן במצוות הלא תעשה, במה מה לא בסדר ואיפה גורמי הסיכון, ולעבור למצוות עשה ולהעצמת אותם גורמים חיובים שהעדרם גורם לילדים להיות שם.

<יוסי הראל פיש: הסט הראשון קשור למילוי חללי השעמום, אבי אבות הטומאה, אלו אותן שעות פנאי שלא מובנות ואין בהן פעילויות שהן אטרקטיביות לנוער, לא שאנחנו המבוגרים רוצים שהם ילכו לשם, אלא שהן אטרקטיביות לנוער והם כן יכולים ללכת לשם עם החברים שלהם ולהרגיש שהם עושים את כל הכיף ואת כל המחוברות החברתית לה הם כל כך זקוקים.

<יוסי הראל פיש: את ההבניה של חללי הפנאי, אותן שעות פנאי צריכים למלא הרשויות המקומיות, ההורים וכל אותם וקטורים שאנחנו מדברים עליהם.

<יוסי הראל פיש: אין מודעות - - -

אורלי לוי אבקסיס: בעבר היו תכניות חברתיות.

<יוסי הראל פיש: יש גם היום.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היום לאכל אחד יכול.

אורלי לוי אבקסיס: היום גם תנועת נוער עולה כסף, אנחנו כבר מדירים מראש חלק מהאוכלוסייה מלמלא את שעות הפנאי במשהו איכותי, מה שנתפס אצלנו כאיכותי.

אורלי לוי אבקסיס: כאן מראש אנחנו אומרים 'אנחנו מוותרים עליכם'.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה איפה אחריות המדינה, איך על אותן תכניות שפרסתם בפנינו לוקחת המדינה אחריות, מממנת אותן.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת שבעבר היה?

אורלי לוי אבקסיס: – היה את פרויקט שיקום השכונות החברתי, לא אוהבים לשמוע על פרויקט שיקום שכונות, אבל כל הרציונל היה מעולה.

יעקב מרגי: אני זכיתי להיות תלמיד כשהיה בית התלמיד, היינו מסיימים את שעות הלימוד של הבוקר והיינו מגיעים אחר הצהריים לבית הספר לכל מיני פעילויות.

<יוסי הראל פיש: ראשית זה סט פעילויות.

<יוסי הראל פיש: שנית אלו זירות חברתיות שבני נוער יכולים להסתובב בהן, שהן נקיות, נטולות אלכוהול ואלימות והן מפוקחות וכשהילדים נכנסים לשם הם מרגישים מרחב מוגן.

<יוסי הראל פיש: לדוגמה, בעיר שאני גר בה העירייה הכשירה את כל הפארקים בעיר לטובת הנוער בכל מוצאי שבת.

<יוסי הראל פיש: הם אפילו הנגישו אותם לנוער שיש שאטלים שמסתובבים כל הלילה בכל השכונות ומובילים את הילדים ממקום למקום.

מסעוד גנאים: מה יעשו למשל בני הנוער במגזר הערבי?

מסעוד גנאים: למשל אצלי בעיר אין מקום בילוי לבני הנוער, אתה תראה אותם את כולם במקומות הנרגילה - - -

אורלי לוי אבקסיס: יותר מכך, חלק מהאנשים פשוט מנותקים, אני לא אומרת עליך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה קורה בסופו של דבר כשאין את הפארקים המוסדרים והנקיים וכדומה?

אורלי לוי אבקסיס: – הם ילכו למגרשי חנייה וששם הם יפתחו את האלכוהול ויעשו את המסיבה כאשר אחד מהרכבים מספק את המוסיקה הרועשת.

<יוסי הראל פיש: זו הערה נכונה מאוד.

<יוסי הראל פיש: באמת במגזר הערבי לקח הרבה זמן עד שהתחילו לעבוד בצורה נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, שם אלכוהול היה מחוץ לתרבות.

<יוסי הראל פיש: הבעייתיות שם היא כמו בכל מקום.

<יוסי הראל פיש: אבל כאיש מקצוע אני יכול לומר שלא משנה באיזו שכונה אתה גר ובאיזו עיר אתה גר ומה קיים באמתחתך שם מבחינת משאבים.

<יוסי הראל פיש: בכל מקום אתה יכול לבנות את המשאבים כאותה גברת בשינוי אדרת, לעשות אזורים מפוקחים שבני הנוער באים לשם ונותנים להם את היכולת לפי התרבות, לפי המקום ולפי המרחב לעסוק בדברים שהם קונסטרוקטיביים ושהם - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו פה שאלה מהשטח.

אורלי לוי אבקסיס: מנתניה, בבקשה את שמך ואת תפקידך לפרוטוקול.

<אורטל חזקיהו: אני מנהלת את הרשות למלחמה בסמים בנתניה.

<אורטל חזקיהו: ככל שיוסי המשיך ראיתי שהעלאת את הנקודה, אני אדבר עליה ברמה המקומית, אני אכמת את מה שיוסי פיש אמר לרמה המקומית.

אורלי לוי אבקסיס: אולי נאפשר לו קודם לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: חשבתי שרצית לשאול שאלה.

<יוסי הראל פיש: דיברנו על הפעילות ועל הזירות.

<יוסי הראל פיש: הדבר השני שהוא מאוד ליבתי זה הנושא של ההורים והמבוגרים המשמעותיים.

<יוסי הראל פיש: גם על כך אפשר להקדיש כמה ישיבות כאן כדי לדון לעומק.

<יוסי הראל פיש: יש כאן אנשי מקצוע שמכירים את הנושא לפחות כמוני.

<יוסי הראל פיש: רק לשבר את האוזן.

<יוסי הראל פיש: ילדים שראו את אחד ההורים שלהם עושה התנהגות סיכון מסוימת, הם בהסתברות של פי תשע מילדים אחרים מלעשות את אותה התנהגות.

<יוסי הראל פיש: אנחנו רואים את זה את הנהגים הצעירים עם ההשתכרות שלהם בכבישים, אנחנו רואים את זה בנושא השתייה הבעייתית של אלכוהול.

<יוסי הראל פיש: המבוגרים צריכים להבין שני דברים, ראשית צריכים לתת דוגמה אחרת או דוגמה יותר נכונה של אורח חיים.

<יוסי הראל פיש: הדבר השני, הורים שנמצאים במעורבות בחיי היום-יום של הילדים, שנמצאים בתקשורת עם הילדים שלהם, שמדברים איתם על הנושאים, הורים שבונים תרבות משפחתית ששם יושבים לפחות פעם ביום ומדברים על הדברים, הורים שיוצרים תרבות משפחתית תומכת ומכוונת, הילדים הללו נמצאים בסיכון מאוד מאוד נמוך בהשוואה לילדים שיש להם תחושה של נתק מההורים.

<יוסי הראל פיש: עשינו עכשיו מחקר בו שאלנו את מנהלי בית הספר בהם ערכנו את הסקר, כ-200 בתי ספר, אספנו נתונים על מדיניות בית הספר, מדיניות המנהל וכן הלאה.

<יוסי הראל פיש: הממצא הכי מדהים שעלה הוא שמנהלים מדווחים שאת ההורים הנמצאים בנתק מבית הספר ושהוא לא מצליח לחבר לעשייה בבית הספר, הילדים שלהם הם בסיכון של פי ארבע מילדים מבתי ספר אחרים שבהם ההורים מעורבים.

<יוסי הראל פיש: דבר אחד קטן, אנחנו שוברים את הראש על זה, אבל זה אומר כל כך את הדבר המרכזי הזה, ההורים צריכים להבין שהם גם מנוף לרצף חינוכי.

<יוסי הראל פיש: הילדים צריכים לשמוע את אותם מסרים בבית הספר, בקהילה ובבית ושיש תמיכה.

<יוסי הראל פיש: לא יתכן מצב - - -

מסעוד גנאים: צריך לטפל בהורים.

<יוסי הראל פיש: ההורים צמאים לטיפול הזה, כי ילדים באים בלי הוראות שימוש.

<יוסי הראל פיש: ההורים ממש צריכים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו נוגעים כאן בנושא ההורים והורות, יש לנו ועדה של הוועדה לזכויות הילד בנושא העצמת הורים שתתקיים ב-3 בפברואר.

אורלי לוי אבקסיס: מי שמעוניין מוזמן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נפרסם באתר את התאריך הסופי.

<יוסי הראל פיש: המשפט האחרון שלי דווקא מכוון לבני הנוער, יושבת כאן אחת הנערות הכי מפורסמות במדינת ישראל והכי יעילות במדינת ישראל, המסר לבני הנוער הוא, בני הנוער יחד איתנו חייבים לקחת אחריות בעצמם לחולל שינוי דרמטי בתרבות הבילוי שלהם.

<יוסי הראל פיש: אפשר לסכם את זה במשפט אחד, הם צריכים ללמוד איך להשפיע על הכיף במקום לחפש כל הזמן כיף תחת השפעה.

<יוסי הראל פיש: עם המשפט הזה אני אסיים.

מסעוד גנאים: מה עם הנתונים במגזר.

<יוסי הראל פיש: סליחה, יש נתונים בפילוח מגזרי.

<יוסי הראל פיש: במגזר הערבי הנושא של האלכוהול בשנים האחרונות החמיר.

<יוסי הראל פיש: כעת פיתחנו ברשות באמצעות צוות שלם של אנשים מתוך המגזר בראשות דוקטור ואליד שעובד עם מתאמים בשטח ומתחיל לעבוד עם המגזר הזה ועם הרשויות המקומיות כדי להתאים ולתפור חליפה תרבותית וחליפה מקומית.

<יוסי הראל פיש: למשל העבודה בפזורה הבדואית בדרום שונה מהעבודה בערים מעורבות בצפון.

<יוסי הראל פיש: לכל מקום צריך להתאים ולתפור את החליפה.

<יוסי הראל פיש: זה תהליך, זה לוקח זמן, אבל לפחות כעת יש גם תקציבים וגם עבודה של שיתוף פעולה דרמטית.

<יוסי הראל פיש: בשנים האחרונות המגזר הדתי הגיע וביקש שנעזור להם כי גם אצלם יש - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה דתי?

<יוסי הראל פיש: גם הציוני דתי וגם המגזר החרדי.

<יוסי הראל פיש: בעיקר בנושא של האלכוהול וגם בדברים אחרים.

<יוסי הראל פיש: אני כן יכול לומר לגבי המגזר הדתי, אותם ילדים שכן הגיעו לצריכת אלכוהול בעייתית, בגלל שהם יושבים בתוך מגזר שמבחינה נורמטיבית זה נחשב להתנהגות הרבה יותר קיצונית, הם בסיכון עוד יותר גבוה להיות מעורבים בהתנהגויות מסוכנות כולל אלימות בהשוואה לחילוניים.

<יוסי הראל פיש: עצם העובדה שהם פורצים למקום כל כך שונה מהחברה שלהם משפיע עליהם רבות.

אורלי לוי אבקסיס: זה המדרון החלקלק, ברגע שהוצאת אותם מהשבט לאט לאט הם הולכים להיות קיצוניים יותר בהתנהגויות שלהם.

<יוסי הראל פיש: יש את האוכלוסייה של העולים, אני מקווה ששרה כהן שנמצאת כאן והיא האחראית על התחום הזה במשרד הקליטה, תוכל להרחיב.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נגיע גם לגורמים המקצועיים, הבטחתי שנבין הלכה למעשה איך זה קורה, גם הבטחתי שנביא את הפנים מהשטח.

מסעוד גנאים: במסגרת הפרויקט של "עיר ללא אלימות", מאחר ויש הרבה ערים, במיוחד במגזר הערבי, שבהן מתקיים הפרויקט הזה, אתם נותנים מענה או פתרונות לבעיית השכרות?

<יוסי הראל פיש: יש את "עיר ללא אלימות" ויש את המתאמים של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול שנמצאים גם בכ-100 ערים.

מסעוד גנאים: אני שואל לגבי הפרויקט עצמו.

<יוסי הראל פיש: עד כמה שאני יודע כן.

<יוסי הראל פיש: אני כאיש מקצוע, אם אקח את הכובע עם העיניים המקצועיות עם 30 שנות ניסיון בעולם, אני רואה בשנים האחרונות התמקצעות בנושא הזה למידע של הנושא הזה.

<יוסי הראל פיש: אני מאמין שממש בשנה-שנתיים הקרובות אנחנו נתחיל לראות תוצאות גם במגזר הזה.

<יוסי הראל פיש: עובדים שם ואני קצת אופטימי.

אורלי לוי אבקסיס: היות וזו זכויות הילד, כמובן שזכות הדיבור עכשיו לנציגי הנוער, מועצת התלמידים בבקשה.

<גל יוסף: אני יושבת ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית.

<גל יוסף: תודה רבה.

<גל יוסף: אני ממש שמחה שהתייחסת בסיכום לבני הנוער.

<גל יוסף: אני מבקשת להתייחס לסיכום של יוסי הראל פיש, אנחנו כל הזמן חוזרים ואומרים כמה חשוב הנושא של נוער לנוער, של "עמיתים".

<גל יוסף: כמה המקום שלנו הוא משמעותי וחשוב.

<גל יוסף: אני מאמינה שקרן עוד תתייחס לנושא של "עמיתים".

<גל יוסף: זאת הדרך, כי ברגע שנוער פונה לנוער ומדבר עם החברים בגובה העיניים הדברים הם מאוד מאוד שונים ויש התייחסות יותר רצינית מצד הנוער.

<גל יוסף: אני מבקשת לספר לכם, אני מפתח תקווה ואתמול הייתה פגישה של המועצה של פתח תקווה והגיעה חברת ילדות של הנער נאור אטיאס ז"ל שנרצח לפני כשבוע וחצי בפתח תקווה.

<גל יוסף: היא מגיעה מפרויקט "הילה" של קידום נוער.

<גל יוסף: היא סיפרה שהם ישבו בשבוע שלאחר הרצח וקיימו הרבה דיונים.

<גל יוסף: היא פשוט אמרה משפט מדהים, "אף תלמיד שישב שם לא היה מרוצה ולא אמר שטוב לו, כולם אמרו שהם רוצים שינוי.

<גל יוסף: לאף אחד לא טוב במצב שהוא נמצא בו שהוא מתמכר או שהוא צריך להגיע לשתייה כדי ליהנות ולבלות".

<גל יוסף: מהם עלה הרעיון, מאותם בני נוער שנמצאים במצב סיכון והם יושבים בגינות, מעשנים ושותים, מהם עלה הרעיון ליצור סיירת נוער של בני נוער שיסתובבו יחד עם הורים ואנשי מקצוע בגינות ויסבירו לחברים שלהם, שנמצאים באותו מקום שלהם, למה כדאי להפסק, כמה נזק יכול להיגרם.

<גל יוסף: אני באמת חושבת שזה הכיוון ללכת בו.

<גל יוסף: גם ברור שבמקביל מבוגר משמעותי כל כך חשוב.

<גל יוסף: הקשר בין הורים לילדים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם מרגישים שיתוף פעולה?

אורלי לוי אבקסיס: משתפים אתכם בתכניות?

<גל יוסף: כן, במסגרת מועצת התלמידים הנוער הארצי ובמועצה העירונית יש התייחסות לבני נוער ומזמנים אותנו לוועדות פה שם.

<גל יוסף: יש לנו פרויקטים בשיתוף הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

אורלי לוי אבקסיס: אצלכם יש ועדה לזכויות הילד במועצה?

<גל יוסף: יש לנו ועדת נוער והקהילה שהיא מתעסקת בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: על פי חוק חייבת להיות ועדה כזאת שבה תוכלו להשמיע את קולכם.

<גל יוסף: בודאי, יש לנו.

<גל יוסף: בעצם כל הפעילות שלנו היא בנושא של ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאני שואלת אותך אם משתפים אתכם, משתפים אתכם גם בשעות אחר הצהריים ולא רק במסגרת של מערכת החינוך הפורמאלית.

<גל יוסף: אנחנו גורמים להם שישתפו אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: זה כשיש לך מועצת תלמידים חזקה באותה עיר.

<גל יוסף: ברור.

<גל יוסף: נכון.

<גל יוסף: למשל בפתח תקווה יש התעוררות מאוד רצינית של העירייה וכל מערכת החינוך בעקבות הרצח ובכלל בעקבות גל האלימות שפקד אותנו בעיר.

<גל יוסף: כן יש לנו, בשבוע הבא תתכנס ועדה "מקשיבה לנוער" ומנסים למצוא פתרונות.

<גל יוסף: חבל שצריך להגיע למצב כזה בשביל לקבל כזאת התייחסות.

יעקב מרגי: אני מבקש לשכלל את השאלה של היושבת הראש.

יעקב מרגי: סליחה על היומרה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה לשים על הכתפיים שלך את הכול, עם כל הכבוד את עושה את תפקידך בהתנדבות בנוסף למטלות האישיות שלך, של הלימודים, של הבגרות, של ההצלחות.

יעקב מרגי: אני כן מצפה מהממסד, אני חושב ששכחנו דבר אחד, אנחנו לפחות בנקודות שאנחנו נוגעים בהן, אלו הנורות מהבהבות.

יעקב מרגי: לדעתי ואני מבקש את אוזנו הכרויה של משרד החינוך.

יעקב מרגי: לדעתי הגיע הזמן לחזור לדברים שעשינו בעבר.

יעקב מרגי: אנחנו אוהבים להתרפק על העבר וזה לא תמיד טוב, אבל יש דברים שהיו טובים בעבר.

יעקב מרגי: מערכות החינוך, מנהל בית הספר, יפעלו או שזה יבוא בצורה מוסדרת דרך משרד החינוך.

יעקב מרגי: אתם יודעים כמה שדולות יש בכנסת?

יעקב מרגי: – חברי הכנסת יכולים ליזום ולעשות עצמאית.

יעקב מרגי: יש עשרות שדלות לעניין זה ולעניין כזה.

יעקב מרגי: שמשרד החינוך יחד עם הרשויות המקומיות יקימו ועדות, יש בעיה עם האלכוהול שתהייה ועדת אלכוהול בבתי הנוער.

יעקב מרגי: יש בעיה עם תרבות הפנאי?

יעקב מרגי: שתהיה ועדה.

יעקב מרגי: גל יוסף אמרת במילים אחרות "שתפו אותנו, תפעילו אותנו".

יעקב מרגי: להם אין את המשאבים, את הכלים.

יעקב מרגי: אנחנו כמבוגרים נפעל.

יעקב מרגי: ניתן להם, כשאתה נותן לבני הנוער, כשאתה משדר להם אמון ועוצמה הם מחזירים לך פי כמה.

יעקב מרגי: היא אמרה במילים שלה "שתפו אותנו".

יעקב מרגי: אנחנו צריכים ליצור פעולות שמעניינות אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אולי ניקח את השאלה הזאת ונעביר אותי לרותי ליאור קרימינולוגית קלינית.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה בכלל אפשרי?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו כל הזמן מדברים ועכשיו חידדנו בנושא שיתוף בני הנוער גם ביצירת תרבות פנאי אחרת, כזאת שלא מבוססת על אלכוהול חברתי, שיתוף שלהם מול הממסד, להאזין להם.

אורלי לוי אבקסיס: האם בני הנוער בנויים לזה?

אורלי לוי אבקסיס: האם ניתן לראות פה סוג של פתרון?

יעקב מרגי: סליחה מאשת המקצוע ומכל התארים, אני תולה בהם תקוות יותר מהממסד.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומר לך משהו חבר הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: היא גם מייצגת את הנוער שכולנו היינו רוצים לראות אותו, את הנוער שלנו בישראל ואת המצב שלנו בכלל ולא רק כיחידים.

אורלי לוי אבקסיס: יש גם נוער טוב ונוער נהדר, השאלה האם אותם ילדים שכבר נפלו לאותו מקום, לשולי החברה, איך אנחנו יכולים לקחת אותם ולהפוך אותם למובילים חברתיים?

<רותי ליאור: ראשית אבקש לומר שאני לא רק חושבת, במקרה נחשפתי למקרה.

<רותי ליאור: בעבר הקמתי רשות למניעת אלימות והתמכרויות ברמת השרון, לא במקום נכשל, אני עובדת גם עם שדרות.

<רותי ליאור: בשני המקומות בפארקים יש אלכוהול, גם בפארק רעננה וגם במקומות אחרים.

<רותי ליאור: אני יודעת שיש היום פרויקט של מחלק הנוער ברמת השרון עם נוער שהתחיל להחליק עוד לפני שנפתח התיק.

<רותי ליאור: אני חושבת שהם עובדים מאוד יפה.

<רותי ליאור: מאוד חשוב לעבוד עם בני נוער מובילים שהם בתוך המערכת.

<רותי ליאור: אפשר לעבוד עם הילדים האלה.

<רותי ליאור: כמו שאמרה גל יוסף, לא יהיה ניכור בין - - -

אורלי לוי אבקסיס: בין נער בין גילה שכבר נמצא במדרון.

<רותי ליאור: יש בעיה.

<רותי ליאור: כשאנחנו הקמנו את סיירת ההורים, אני לא מתווכחת אם אילת הייתה ראשונה אז אנחנו היינו שניים, ברמת השרון אני מאוד מאמינה בהורים, אני לא אתייחס כרגע להורים, בעיני זה ה-דבר, כי כשיש הורה מבוסס שעושה מסיבת גיל 16 ופייסבוק מככב שולחן שלא יביש אף - - -

אורלי לוי אבקסיס: בבחירות המקומיות אחד שהתמודד, לא משנה באיזה איזור ובאיזו עיר, שהתמודד על ליבו של הנוער כמי שהולך להוביל את הנוער אם הוא יבחר, התמונות שכיכבו אצלו בפייסבוק היו שלחנות ערוכים עם בני נוער עם בירות ורד-בול ואלכוהול.

אורלי לוי אבקסיס: זה עלה כמוקד משיכה לנערים והוא יהיה זה שיביא להם את ה- ...

אורלי לוי אבקסיס: הוא נכנס למליאה והוא מקבל את תיק הנוער.

אורלי לוי אבקסיס: זה מפחיד ואותי זה מרתיע.

אורלי לוי אבקסיס: אולי צריך לעשות עם זה משהו.

<רותי ליאור: מי שהגיע להתריע על המסיבה הזאת היו בסופו של דבר הילדים, שהגיעו הביתה הם היו בשוק מהשולחן שהכינו.

<רותי ליאור: היום אני עושה הדרכות הורים ומלווה ילדים והורים.

<רותי ליאור: אני חושבת שאפשר מאוד לעבוד עם בני הנוער, אבל מוכרחים שם את ההורים באיזה שילוב משותף.

<רותי ליאור: כשהקימו את סיירת ההורים הילדים הסתובבו איתם, לא היה כיף לילדים שם.

<רותי ליאור: הילדים מאוד רצו להסתובב עם הילדים, אבל הם בבעיה.

<רותי ליאור: לא יהיה נכון לומר שמיד יקבלו אותם בזרועות פתוחות, איזה כיף שבאתם.

יעקב מרגי: לא תהייה מאה אחוז הצלחה, צריך הטמעה.

<גל יוסף: אני אומרת שיש הבדל מאוד משמעותי - - -

<רותי ליאור: אני מטפלת בבני נוער שגם רוצים שינוי ותקועים.

<רותי ליאור: הלחץ הוא מאוד מאוד גדול.

<רותי ליאור: אומנם הועדה היא לא להעצמת הורים, אבל באמת אני חושבת שאסור להזניח את הנקודה שהיא ההורים.

<רותי ליאור: כשאתם אמרתם לחזור למשהו הישן, החדש זה בואו לא נאבד את הילדים, בואו נהיה איתם.

<רותי ליאור: הישן זה לא איבדנו את הילדים, זה בואו נהייה שם.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נדריך אותם.

אורלי לוי אבקסיס: בואו לא נתעמת איתם.

<רותי ליאור: לא להתעמת, הורות זורמת.

מסעוד גנאים: מתוך ניסיון, אני הייתי מורה ורכז חינוך חברתי.

מסעוד גנאים: הרבה פעמים ערכנו ימים להגברת המודעות בעניין החינוך המיני או בדברים אחרים.

מסעוד גנאים: למשל בחינוך המיני היועצת נתנה הרצאות לתלמידים, תאמיני לי, לפעמים מה שבנינו עם התלמידים הרסו ההורים כי אין להם את המודעות.

מסעוד גנאים: לכן צריך להחדיר להורה את המודעות ולתת לו את הכלים.

מסעוד גנאים: גם מניסיון עם בני הנוער, מועצת התלמידים למשל, כאשר אתה נותן להם משימה הם עושים אותה.

מסעוד גנאים: גם מתוך ניסיון, בן נוער משפיע על בן נוער אחר יותר ממני, כמורה או כמבוגר, אבל גם לו צריך לתת את הכלים, את התמיכה ושזה יהיה חלק מתכנית שלמה.

מסעוד גנאים: יש הרבה גורמים והרבה גופים.

מסעוד גנאים: אי אפשר לקחת את הנער האלכוהוליסט, הוא לא בועה, הוא חי בעולם שלם של מושגים, של חוויות, של הורים ושל קהילה.

מסעוד גנאים: לכל אלה אתה צריך מענה.

<רותי ליאור: מעטפת ההורית היא מאוד מאוד משמעותית.

<רותי ליאור: היושבת ראש דיברה כאן, זה כל הזמן כאילו נסחב, פריפריה-מרכז, תמיד לא קיבלתי תקציבים לעיר שלי, היו אומרים 'אין לכם זה ואין לכם מהמגזר הזה ואין לכם מהמגזר הזה'.

<רותי ליאור: הערים האלה הן בסיכון באותה מידה, כי כשהורה עסוק מהיום שהילד נולד, שולחים את הילד לאנגלית בניב ברזילאי וצרפתית בניב קווקזי.

<רותי ליאור: לאן אני מובילה?

<רותי ליאור: –בסוף הניתוק בין ההורים לבין הילד, הילדים האלה בגיל 15, אפילו בגיל 11 משועממים, הם היו בכל מקום ובכל החוגים, בדרך כלל אלו חוגים שההורים מביאים החוצה, ההורים לא מאמינים במקום שלהם.

<רותי ליאור: שחקו איתם בבית חמש אבנים.

<רותי ליאור: תודה.

<ורד וינדמן: מהמועצה לשלום הילד.

<ורד וינדמן: אני חושבת שהרבה כבוד מביאה הועדה הזאת כשהלכה בדיון הכול כך חשוב הזה לכיוון של מניעה.

<ורד וינדמן: אנחנו הרבה פעמים שמים דגש על גינוי חברתי, על ענישה ולא על מניעה.

<ורד וינדמן: יש הרבה מאוד מה לעשות בהקשר של מניעה יחד עם בני הנוער, יחד עם ההורים.

<ורד וינדמן: יש הרבה תפקיד לרשויות המקומיות בהקשר זה.

<ורד וינדמן: אבקש לומר משהו לגבי הנתונים, בטח כל מקרה של אלימות ובוודאי מקרה רצח הוא מקרה איום ונורא ואסור להשלים איתו.

<ורד וינדמן: צריך לזכור את הקונטקסט הכללי.

<ורד וינדמן: כשאנחנו מדברים על תופעה חברתית צריך לדעת את הנתונים.

<ורד וינדמן: ראיתי שגם המשטרה צרפה נתונים.

<ורד וינדמן: הנתונים האלה מתפרסמים בשנתון הסטטיסטי שלנו.

<ורד וינדמן: הנתונים מעידים על ירידה בכמעט בכל סוגי העבירות של בני הנוער, למעט עבירות מין שבהקשר הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: המתה ועבירות מין.

<ורד וינדמן: לפי הנתונים שיש לי מהשנתון שמגיע מהלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) ומהמשטרה, יש ירידה.

<ורד וינדמן: צריך לזכור גם את העלייה בשיעור בני הנוער.

<ורד וינדמן: עדיין זה לא אומר שצריך להחביא את זה מתחת לשטיח ולא להתמודד עם הבעיה.

<ורד וינדמן: מניעה, כשמדברים על מניעה אנחנו צריכים לדבר הרבה על מניעה.

<ורד וינדמן: גברתי יושבת הראש וחברי הכנסת הזכירו נושא שעות הפנאי.

<ורד וינדמן: לשעות הפנאי יש עלות, הן עולות כסף, מתנ"סים עולים כסף, מועדונים עולים כסף, אין כמעט מועדונים עירוניים, מגרשי ספורט - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר שיש עוד מקומות שנשארו בהם מגרשי ספורט, הטניס והכדור סל מהימים של השיקום השכונות החברתי, אבל הם הפכו להיות אכסניה לחוגים יקרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה שנוצר ומה שנבנה בשביל לספק את השירות לאלה שידם אינה משגת, נלקח מהם בגזל.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת זה כאן על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: הופסקו התקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: אותם מתנ"סים או שהם עומדים כפיל לבן, או שהם הפכו אכסניה לחוגים יקרים.

אורלי לוי אבקסיס: אותו מסכן שבעבורו נבנו המקומות הללו צריך היום להסתכל מהצד כשהוא לא יכול להרשות לעצמו להיכנס פנימה.

אורלי לוי אבקסיס: לדעתי זה כשל חברתי וממסדי ראשון במעלה.

אורלי לוי אבקסיס: המדינה אחרי גל העלייה הצליחה לפתור דווקא את בעיית דור הילדים של העלייה מצפון אפריקה וכדומה, של אותם ילדים שישבו על הברזלים שבחלק מהמקרים היו כבשר חדש, אני לא יודעת אם לעבריינים, אלא לתופעה של השוליים החברתיים, אותם לקחו, להם מילאו את שעות הפנאי ונתנו להם ערך מוסף.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ילד היה יכול אז להסתכל למעלה ולהגיד, השמיים הם הגבול, במנותק מהיכולת ההורית והמשפחתית שלו.

אורלי לוי אבקסיס: שם הייתה הצלחה נהדרת, אבל ברגע שנמדדה הצלחה הופסקו התקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: אגב אני מאוד פוחדת שזה מה שיקרה עם הפרויקטים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: יגידו הגענו לשם, אנחנו מפסיקים אותם, ואז אנחנו נגלה התדרדרות נוספת.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שאסור לנו להוריד מסדר היום, צריך לזעוק אותו כל הזמן.

<ורד וינדמן: בצדק רב גברתי היושבת ראש שמה דגש על העניין שמקומות צריכים להיות נחלת הציבור, נחלת הכלל.

<ורד וינדמן: אני רוצה להזכיר כאן, הזכרנו את עיריית פתח תקווה, אתם יודעים מה אמר ראש העיר אחרי מקרה הרצח הנוראי, "אנחנו נפתח את הפארקים, אנחנו נאיר אותם" זה צריך להיות הכיוון.

<ורד וינדמן: במקום לגרש את החושך במקלות צריך להביא אור למקומות האלה.

<ורד וינדמן: זה בנוגע לנקודת שעות הפנאי שהיא מאוד מאוד משמעותית ואנחנו יודעים למה מוביל חוסר מעש וחוסר תעסוקה.

<ורד וינדמן: אבקש להזכיר כאן עוד נקודה שגברתי היושבת ראש הזכירה בנושא של מניעת נשירה.

<ורד וינדמן: אנחנו יודעים שיש קשר בין נשירה והנשרה לבין שוטטות ברחוב ועבריינות, זה תפקיד שצריך לשים גם עליו זרקור כדי למנוע נשירה ולבדוק מה עושים עם הילדים ואיך מכניסים אותם למערכת החינוך בחזרה.

<ורד וינדמן: נושא של איתור מוקדם של ילדים עם בעיות וילדים עם קשיים.

<ורד וינדמן: אני אומר דבר שלא אוהבים לשמוע, זה לא נותן בשום צורה לתת היתר למי שעבר קורבנות נוראית לפגוע במישהו, אבל יודעים שהרבה פעמים קורבנות אלימות בבית, עבירות מין, חלק מהם בגלל שהם לא מטופלים כראוי פונים לעבריינות.

<ורד וינדמן: את זה צריך למנוע מראש ולטפל בהם.

<ורד וינדמן: אני יודעת שגברתי היושבת ראש גם בעניין הזה מטפלת.

<ורד וינדמן: אי אפשר בלי לדבר על זה כשמדברים על אלימות כתופעה חברתית, הרי הילדים ובני הנוער לא חיים בבועה.

<ורד וינדמן: אנחנו רק צריכים לקרוא עיתונים - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואותה אימא שתקפה את המנהל מול הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה מזעזע ועוד עם החוצפה הגדולה ללכת לפתוח נגדו תיק במשטרה.

<ורד וינדמן: אנחנו רואים את זה בכל עבר.

<ורד וינדמן: אנחנו רואים אלימות כנגד מבוגרים.

<ורד וינדמן: שם ילדים גדלים, הם גדלים עם אלימות במגרשי ספורט.

<ורד וינדמן: תסתכלו על פרסומות מסביב, תסכלו למה ילדים חשופים בתקשורת, כמה תוקפנות ניבטת מהמסרים שמעביר עולם המבוגרים לילדים.

<ורד וינדמן: רק בנס אנחנו לא רואים יותר אלימות.

<ורד וינדמן: אנחנו צריכים להסתכל על זה כחלק מתופעה חברתית גדולה.

<ורד וינדמן: לשמוע מה שיש לבני הנוער לומר, יש להם הרבה מה לומר.

<ורד וינדמן: יש להם תפקיד חשוב בלעזור לבני נוער אחרים.

<ורד וינדמן: כשעושים פרסומות ומסעי הסברה לבני נוער צריך לשאול את בני הנוער איך לעשות את זה בצורה הנכונה ועם הפורום שנותן במה, ועם זה צריך להמשיך הלאה.

<אילן שמש: אני מפקח ארצי באגף לקידום נוער במשרד החינוך.

<אילן שמש: אני אתייחס רק לנושא של נוער מנותק שנשר מבתי ספר.

<אילן שמש: מה שקורה בתוך מערכת החינוך נשמע מחברותיי שנמצאות כאן.

<אילן שמש: שיעור הנוער שאותר רק בשנת 2013 על ידי אגף קידום נוער, נוער שנשר מבתי הספר הוא 11,500 בני נוער בשנת 2013.

<אילן שמש: נוער שאותר.

יעקב מרגי: הם לא היו צריכים להיות מאותרים, הם היו צריכים להיות ידועים.

יעקב מרגי: אם היינו ממלאים את התפקיד שלנו בכל המערכות - - -

<אילן שמש: אני אומר מה ההבדל.

<אילן שמש: ידועים במערכת החינוך כ-24,000 נערים ונערות שנשרו במהלך השנה האחרונה.

יעקב מרגי: מהי ההגדרה "נשרו".

יעקב מרגי: מנהל בית ספר יודע שילד מגיע בתדירות של פעם בשלושה שבועות לבית הספר, הוא עדיין תלמיד בבית הספר.

יעקב מרגי: האם הוא מוגדר "נשר" או לא?

<אילן שמש: לא.

<אילן שמש: זו נשירה סמויה.

<אילן שמש: נער שנשר זה נער שדווח על ידי מנהל בית הספר כשהוא כבר לא בבית ספרו.

אורלי לוי אבקסיס: והרבה פעמים הוא לא מדווח, כי ברגע שהוא מדווח הוא מאבד עליו את התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: הנשירה הסמויה לדעתי היא בכסות גורמי המקצוע.

<אילן שמש: אני מדבר רק על הנשירה הגלויה.

<אילן שמש: בקשר לנשירה הגלויה ראשית שנהייה מודעים לכך שבשנים האחרות ירידה בשיעור של הנושרים.

<אילן שמש: אגב, דווקא במגזר הערבי.

<אילן שמש: זה רק אומר שבתי הספר עושים מאמץ אדיר, אדיר להחזיק אותם ואולי בעקבות כך יש את הנשירה הסמויה.

<אילן שמש: בהחלט זה יכול להיות ועם כל הקושי שבדבר.

<אילן שמש: אי אפשר שלא להתייחס כקבוצות תרבות נבדלות.

<אילן שמש: יש שיעור עלייה אדיר במסגרת המגזר החרדי מבחינת הנשירה הגלויה, מדווחת.

<אילן שמש: במגזר הערבי יש צמצום קטן, אבל עדיין הם בשיעור מאוד גבוה.

<אילן שמש: ב-20 שנה האחרונות העולים, בעיקר מחבר המדינות היו בשיעור גבוה של נשירה.

<אילן שמש: תכף אדבר גם על הקשר של נשירה ועבריינות, אלימות ושתיית אלכוהול.

<אילן שמש: מהבחינה הזאת בקרב העולים ראינו מצמצום וירידה של נשירה של עולים מקרב יוצאי חבר המדינות.

<אילן שמש: אנחנו כן רואים בעיתיות בקרב העולים מאתיופיה.

<אילן שמש: אני לא יכול לראות עלייה, הם לא ירדו בשיעורי הנשירה שלהם והתווספו להם תוספות.

<אילן שמש: אני רואה יותר את הקושי שלהם אחר כך בהישגים הלימודיים וכמה הם לא הצליחו וכן הלאה.

<אילן שמש: לגבי יוצאי אתיופיה כולל אלה שנולדו בישראל, הם אפילו לא עולים, הם נולדו בישראל, צברים לחלוטין, הם נולדו להורים יוצאי אתיופיה.

מסעוד גנאים: ההגדרה של "נושר" השתנתה.

מסעוד גנאים: כל אחד במערכת החינוך, לא ברשמית, למשל בטכנולוגי הוא לא מוגדר "נושר".

<אילן שמש: נער שנמצא בכל המערכת החינוכית, כולל לא במסגרת משרד החינוך, גם אלה שנמצאים בתמ"ת (משרד התעשייה, מסחר והתעסוקה), גם אלה שנמצאים ברווחה נכנסים למערכת.

<אילן שמש: אגב הם נכנסים לתוך המחשב, הם מנוטרים.

<אילן שמש: <קריאה:> אלו לא הנתונים של נשירה סמויה?

<אילן שמש: ממש לא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על 24,000 מדווחים, על נערים שנשרו.

אורלי לוי אבקסיס: נשירה גלויה של 24,000 ילדים במערכת החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט מטורף.

אורלי לוי אבקסיס: ועל 11,500 אלה שאותרו, אתם יודעים עליהם ואתם בקשר איתם והם מקבלים טיפול.

<אילן שמש: אותם אני מכיר אישית מהבחינה שאיתרו אותם, יצרו איתם קשר והתחילו לתת להם שירותים.

אורלי לוי אבקסיס: הם משתפים פעולה?

<אילן שמש: אמרה את זה כאן הנערה.

<אילן שמש: הנוער מודע - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא אותו נוער.

<גל יוסף: דיברתי על נערה שמגיע ממסגרת.

<גל יוסף: היא אמרה שהם עשו דיונים ושהם לגמרי רוצים שינוי ושהם לא מרוצים מהמצב הנתון.

<גל יוסף: זה הגיע מהם, זה מה שהיה הכי מדהים וחדש.

<אילן שמש: שיעור התיקים שנפתחו לנערים שנשרו בהשוואה לנערים שלומדים בבית הספר הוא פי חמש.

<אילן שמש: זאת אומרת, 20%, לאחד מכל חמישה יש תיק.

יעקב מרגי: בטלה מביאה לידי שעמום ושעמום מביא לידי עבירה.

<אילן שמש: אני יכול להצביע רק על הנתונים האלה לצערי.

<אילן שמש: הסקרים שהיו במסגרת הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, בדרך כלל כל חמש או שש שנים כללו גם את הנוער שנשר מבית ספר, את הנוער שפחות הצלחנו לאתר.

<אילן שמש: שם שיעור השימוש באלכוהול היה פי שתיים ואפילו יותר מאשר התלמידים.

<אילן שמש: מבחינת התנהגות סיכון - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם מתאימים להם תכניות מתאימות?

אורלי לוי אבקסיס: מפלחים עם כל המורכבות הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להגיד לי שהצלחתם להעצים נערים שכמעט ויתרנו עליהם מבחינה חברתית?

אורלי לוי אבקסיס: הם משתפים פעולה?

אורלי לוי אבקסיס: הם הופכים להיות מובילים ודוגמה לאחרים?

<אילן שמש: חד משמעית כן.

<אילן שמש: אני גם אציין את התפיסה שיכולה להוביל לזה.

<אילן שמש: יוסי הראל דיבר על זה.

<אילן שמש: שנים ניסו להתמודד עם הסיבות לתופעות.

<אילן שמש: הסיבות הן מגוון רחב החל ממצב סוציו-אקונומי דרך הורים וכלה במה שאתה רק רוצה.

<אילן שמש: ההצלחה קיבלה ביטוי רק בדבר אחד, והוא כשהצלחת לייצר אצל הנערים האלה הצלחות בתחומים משמעותיים להם.

<אילן שמש: כשאני אומר הצלחות בתחומים משמעותיים להם, כמעט רוב התכניות שהיחידה לקידום נוער מציעה, תתחילו בבגרויות, לעשות בגרויות.

<אילן שמש: אתם יודעים כמה חבר'ה מהמגזר הערבי שנשרו ממערכת החינוך עושים בגרויות אצלנו.

<אילן שמש: אומנם בחינות אקסטרניות כי הם נשרו ממערכת החינוך, זה מורה מול תלמיד, אתה מלמד אותם לעבוד והם מצליחים.

<אילן שמש: למעלה מ- 50% מהנערים האלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הפוטנציאל קיים, צריך להקים להם את הכלים.

<אילן שמש: מוסיקה.

<אילן שמש: תראה אותם, הנערה שהגיעה למקום השלישי ב"כוכב נולד" היא מקידום נוער נתניה, הצלחה כזאת מדהימה.

<אילן שמש: בחורה מקסימה, היא בעצמה התגאתה שהיא לומדת בתכנית "הילה" – מה יותר מזה?

<אילן שמש: לייצר לחבר'ה האלה הצלחות, הצלחות, הצלחות ועוד הצלחות, בהמון תחומים.

אורלי לוי אבקסיס: אותו נער שנמצא במצב דומה, הם יכולים להוות לו מודל, הנה מישהו שהצליח למרות שאנחנו באים מאותו מקום קשה, אז גם אני יכול.

<אילן שמש: לצערי הרב זו הדרך היחידה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך מספיק תקציבים?

<אילן שמש: בוודאי.

<אילן שמש: משרד החינוך מתקצב אותנו בסכומים גדולים מאוד, אני מדבר על עשרות מיליונים.

<אילן שמש: הקורבן במקרה שדיברת, הקורבן היה מקידום נוער, הנער מפתח תקווה שנדקר היה נער שלנו.

<אילן שמש: אגב, ההתמודדות של העיר הזאת היא לא רק עם משפחת הנער, אלא עם החברים שלו, אותה נערה שעליה רבו גם היא מקידום נוער.

<אילן שמש: אותם נערים תוקפים, החברים שלהם, כלומר זו סיטואציה שהתמודדות איתה היא עצומה.

יעקב מרגי: בנוגע לתקציב, אין מציאות שיש לך תכנית ואין לך משאבים?

<אילן שמש: אתה חי במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את המאבק על המורים.

אורלי לוי אבקסיס: חסר תקציבים, ברור.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מצליחים לגייס מספיק מורים בתנאים המאוד בעייתיים שעליהם יצאתם בשביתה?

אורלי לוי אבקסיס: <קריאה:> הם עובדי קבלן.

<אילן שמש: אני אוכל לומר שהיום, לצערי הרב, יש לי בני נוער שנשרו ממערכת החינוך, הם אותרו ונוצר איתם קשר ואני לא יכול לספק להם את התכניות בגלל שאין לנו מספיק משאבים.

<אילן שמש: כל הזמן אנחנו נלחמים להגדיל את המשאבים.

אורלי לוי אבקסיס: זה נוראי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שאתה מצליח לאתר את הילדים וליצור איתם קשר ואולי אפילו ליצור שיתוף פעולה, אבל אתה לא יכול להציע להם עזרה כי חסר לך תקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה המצב, אני פונה למשרד החינוך, לנציגים שלהם פה, זה לא יתכן שאפילו ילד אחד שהצלחנו לאתר, יש תכניות על הנייר ואי אפשר להגשים אותן מול אותו ילד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש תשובה ממשרד החינוך איך משרד החינוך מבטיח שכל ילד כזה שמזוהה במערכת, מקבל את כל השירותים הדרושים על מנת להוציא אותו מתוך אותו מסלול שברור לחלוטין לאן הוא מוביל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נכתוב מכתב ישירות לשר החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי מבקשת התייחסות ודוגמאות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעשה את זה אחרי הועדה.

<אילן שמש: אבקש להתייחס ללילות, לא מדובר רק על נערי קידום נוער, זה בכלל כל הנושא.

<אילן שמש: נוער בשעות הפנאי שלו רוצה להתנתק מהמערכות הפורמאליות, בואו נהייה הוגנים.

<אילן שמש: אם פעם הם היו בורחים ל"זולה" רחוק, היום הם מצאו פטנט אחר, אחרי 12:00 בלילה אין הורים, אין מבוגרים, אין פיקוח, אז אפשר לעשות את זה ליד הבית, זה "הזולה" שלהם, זה המקום שלהם.

<אילן שמש: אין ספק, והשר אמר את זה במילים מאוד יפות, סביב השעון מערכת החינוך כמסר שאם אין אנשי חינוך בשעות האלה, סביב הנערים האלה.

<אילן שמש: בקיץ למשל השר טרטר את כל המערכת כדי שאנחנו נייצר את מה שצריך.

<אילן שמש: לקחנו אותם לאילת, תל אביב, ירושלים, כנרת, פתחנו שם, הוא טייל בלילה שם, השר טייל שם אצלנו בלילה.

<אילן שמש: כשאני אומר לילה, זה מתחיל ב-12:00 בלילה ונגמר לפנות בוקר.

<אילן שמש: אלה השעות שלהם, הילדים נמצאים שם, או שאתה תהייה שם או שלא תהייה שם.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה לא תהייה שם יהיו אחרים שאנחנו לא רוצים לחשוב מי הם.

יעקב מרגי: אני מבקש להקדים את זה.

יעקב מרגי: אנחנו כל הזמן התעסקנו איך לפעול במניעה.

יעקב מרגי: אנחנו במערכת החינוך, הגיע הזמן שבמקום הויכוח של למה לשנות את שם בית הספר, נעשה ימי הורים על המצוקות שהצוות מתמודד איתן, נשב ונשתף את ההורים.

יעקב מרגי: זה לא יבוא מאליו, כי אם לא תהייה יד מכוונת לא יהיה.

יעקב מרגי: אנחנו הריבון, משרד החינוך הוא הריבון ולא יעזור כלום.

יעקב מרגי: אנחנו כאן כדי ליצור את זה, אנחנו יודעים מהי הבעיה.

יעקב מרגי: אם אנחנו לא נקיים שיתוף הורים במערכת החינוך, לא יקרה כלום, בתוך עמי אני יושב.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים על תכניות לימודים, יודעים על שעות פרויקט מורים, על שעות הפנאי של ההורים ושעות הפנאי של הילדים.

יעקב מרגי: יש מסגרות שהן לא במשרד החינוך שבהן שיתוף ההורים קיים.

יעקב מרגי: משתפים אותם בבעיות אופייניות לבית הספר.

<יוסי הראל פיש: יש גם את סיירות הורים.

<יוסי הראל פיש: זו אחת התכניות היפות ביותר שקיימות היום בארץ.

<יוסי הראל פיש: זה שיתוף פעולה גם של הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, וגם בעניין האלימות.

<יוסי הראל פיש: הם מסתובבים בלילות.

<קרן רוט איטח: מנהלת היחידה למניעה בשימוש בסמים ואלכוהול במשרד החינוך.

<קרן רוט איטח: העבודה צריכה להיות עבודה מערכתית.

<קרן רוט איטח: הטיפול בשתיית אלכוהול, היא עניין של תופעה חברתית, היא לא רק באחריות משרד החינוך.

<קרן רוט איטח: לדעתי, העשייה המשותפת שלנו בשנים האחרונות באמצעות התכנית הלאומית אפשרה חבירה של גורמים שונים וגיבוש מסר אחיד, היא יכולה להביא לשינוי הנורמות וההתנהגות.

<קרן רוט איטח: צריך לזכור שזו תרבות של מבוגרים.

<קרן רוט איטח: בכוונה אני מדגישה שלהורים ולמבוגרים יש תפקיד מאוד משמעותי בשינוי ההתמודדות הזאת וגם לבני נוער יש תפקיד מאוד מרכזי.

<קרן רוט איטח: אנחנו מפעילים תכניות תהליך ממושכות.

<קרן רוט איטח: אני אתייחס לשלוש תכניות שאנחנו מפעילים.

<קרן רוט איטח: האחת היא תכנית שבשנים האחרונות מכוונת לתלמידים בכיתות ו', היא עובדת כבר במסגרת תכנית "כישורי חיים" על איך אנחנו מתמודדים במצבים ההתפתחותיים הרלוונטיים בכיתות ה' ו-ו'.

<קרן רוט איטח: לאור הנתונים מציידים את הילדים בכלים להתמודדות במצבים שיש בהם אלכוהול.

<קרן רוט איטח: בתוך התכנית משולבת עבודה עם ההורים.

<קרן רוט איטח: זאת אומרת שגם ההורים הם חלק - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד לך, יש לי ילדים בגילאים האלה, אני לא זוכרת שמישהו שיתף אותי במשהו כזה.

<קרן רוט איטח: כרגע התכנית עובדת כפיילוט בתוך בתי הספר.

<קרן רוט איטח: השנה התרחבנו ל- 400 בתי ספר.

<קרן רוט איטח: העבודה היא כפיילוט שמלווה במחקר והערכה.

<קרן רוט איטח: אנחנו ביקשנו לבדוק את התכנית, מה מידת האפקטיביות שלה ורק אחר כך נתרחב.

<קרן רוט איטח: כרגע לשביעות רצוננו התכנית מוכיחה את עצמה.

<קרן רוט איטח: המשובים והערכה שאנחנו מקבלים אומרים שאנחנו מצליחים להוביל ומתחילים לעשות איזה שינוי.

<קרן רוט איטח: במהלך השנים אנחנו מבססים את העבודה בנושא אלימות נוער.

<קרן רוט איטח: יש תכנית שמעצימה ילדים שנבחרים מתוך הכיתות שלהם ואחר כך עם הצרכים הלימודיים עושים עבודה - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם העצמת נוער בקרב אוכלוסיות מוחלשות?

<קרן רוט איטח: בכל האוכלוסיות, בכל בתי הספר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אלה שכבר נמצאים בקצה הרצף?

<קרן רוט איטח: לגבי קידום נוער אנחנו לא פועלים.

<קרן רוט איטח: התכנית הזאת כרגע עובדת בתוך המערכת - - -

אורלי לוי אבקסיס: חבל.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שזו האוכלוסייה שבה מדובר.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, אנחנו מדברים על מניעה כדי שהמספר לא יתרחב מ- 24,000 והלאה, את צודקת צריך לעשות את זה בטרם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש לך כבר 24,000 ילדים שאנחנו יודעים עליהם, יש לנו את השמות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: שם לדעתי אין מספיק משאבים, לא מספיק חשיבה ובעיקר, אם הם כבר מחוץ למערכת והם לא במספרים ובשקלול, בציונים ובמיצ"ב וכדומה.

<קרן רוט איטח: קשה לי עם העמדה הזאת.

<קרן רוט איטח: אני חושבת - - -

אורלי לוי אבקסיס: נאמר לי פה על ידי מי שאחראי על קידום נוער, יש ילדים שהם מזוהים, יצרו איתם קשר ואין כסף להתאים להם את התכניות, אנחנו לא עושים די.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מנסה להיות מאוד פוליטיקל קורט, אני הייתי בוחרת במילים אחרות.

<אילן שמש: אלו לא אותן תכניות.

אורלי לוי אבקסיס: ברור שהן לא אותן תכניות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בשורה התחתונה לדעתי העצמה.

אורלי לוי אבקסיס: דווקא מנהיגות מתוך אותם מקומות.

אורלי לוי אבקסיס: תאמיני לי, את אותו ילד אתה הופך למנהיג, הוא סוחב אחריו אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: שים לב, בדרך כלל גם האנשים שמצליחים בעולם הפשע וכדומה יש להם כריזמה, יש להם יכולת שכנוע, הם יודעים לקחת אחריהם ולהוביל מאסה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לקחת את התכונות הללו ולהפוך אותם להוביל מוביליות חברתית.

אורלי לוי אבקסיס: פה לדעתי יש קושי.

<אילן שמש: זו תכנית ליבה אצלנו.

<אילן שמש: מנהיגות צעירה לנוער המנותק היא תכנית ליבה.

<אילן שמש: המנהגים שלנו הם המנהגים המצוינים והטובים והם אלה שמסוגלים להתמודד עם הדברים הקשים ביותר.

<אילן שמש: ההצלחה של הנוער שלנו במנהיגות צעירה מקבלת את הביטוי בכך שהם מעורבים בפעילות בקהילה.

<אילן שמש: אני אוכל לומר שבמנהל חברה ונוער לפני שנה, הנער שנבחר כנער המתנדב, הרי יש את תכנית של נוער מתנדב - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה בדיוק מה שאני אומרת, בדיוק, אותו ילד שהצלת והפכת אותו לגורם חיובי בחברה ולמוביל חיובי, אתה גם את הנגזרות של ההשפעה השלילית מנעת.

אורלי לוי אבקסיס: את אומרת נכון?

אורלי לוי אבקסיס: – אבל אומרים לנו שיש לנו מחסור.

אורלי לוי אבקסיס: היום מזהים ילדים ולא מטפלים בהם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נטפל בזה באופן פרטני אחר כך.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שנאמר כאן, אי אפשר לחזור אחורנית.

<אילן שמש: אתם תעזרו לנו, אתם תסייעו לנו.

<קרן רוט איטח: אנחנו בתוך הסיפור הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ברור לחלוטין.

<אילן שמש: הנושא על השולחן.

<אילן שמש: זה מתחת לשולחן, המספרים ידועים, הנערים ידועים והמספרים ידועים.

<אילן שמש: אין כאן משהו מוסתר.

<עינב לוק: אני ממונה על אקלים ומניעת אלימות במערכת החינוך.

<עינב לוק: אני רוצה להוסיף על התכניות שקרן רוט תיארה שאנחנו עושים בתחום אקלים ומניעת אלימות.

<עינב לוק: אני מבקשת להגיד שכל התכניות שאנחנו עושים ושהעברנו עליהם תהליכי מדידה והערכה איכותנית.

<עינב לוק: בדקנו מהם הדברים שעושים את ההבדל בין בתי ספר שהצליחו לעשות שינוי בתחום של אקלים ומניעת אלימות לעומת בתי ספר שלא הצליחו, אלו ארבעה מרכיבים: הדבר הראשון הוא המנהיגות של המנהל.

<עינב לוק: הדבר השני, זו השותפות של ההורים בקשר עם בית הספר והובלה משותפת של תכניות ההתערבות.

<עינב לוק: השלישי, השותפות של התלמידים בהובלת התכניות המערכתיות.

<עינב לוק: הדבר הרביעי, אנחנו לא רק עובדים על מניעה ועל מניעת אלימות, אלא עובדים על אקלים, על היחסים, על הקשר בין המבוגרים, על הקשר ביניהם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לומר לך שהשורה התחתונה, הנקודה הכי משמעותית היא מנהל בית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת כי העברתי את הבת שלי בית ספר בתחילת שנה, אתה רואה שוני באותם אזורים, שניהם נחשבים לבתי ספר מאוד טובים.

אורלי לוי אבקסיס: באחד יש אקלים מסוים ובשני אקלים אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אם הילד מגיע עם מכנסי שורט אומרת לי היועצת "תשמעי, אני לא אכתיב להם מה המודה ומה לא המודה" ובית ספר אחר גם כן ממלכתי חילוני, כמה דקות נסיעה משם עומד ה מורה ואומר "בשביל אותו אקלים, תעמדו עם הידיים זקוף ונראה איפה מסתיימת האצבע או האמה ושם הכי קצר שמותר בשורט" כלומר עד הברך, אחרת הוא לא נכנס פנימה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם חוסר בכללים אחידים.

אורלי לוי אבקסיס: זה יוצר שוני באקלים.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה תלוי במנהל, יכול להיות שהמנהל מאוד ליבראלי ואומר 'אני גם מרשה להם לחתוך את חולצת בית הספר'.

אורלי לוי אבקסיס: זו ההתייחסות וכך גם הילד מתייחס לחברה.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי 'שמרנית או לא שמרנית' בשורה התחתונה, נערים מושפעים, זה הורמונאלית וכדומה ועם הרבה קשקושים באוויר, תיתן להם אקלים מסוים שבאמת פוטר אותם מהסחות דעת ויותר ממקד אותם בלימודים או לחיי חברה נורמאליים.

אורלי לוי אבקסיס: לעומת זאת חופש תחת האצטלה של ליברליות, קיבלת אקלים מסוים שמוביל לתופעות לא נעימות.

אורלי לוי אבקסיס: כאן יכול להיות שמשרד החינוך לא רק שצריך להעצים יותר את המנהלים, כן המורים עושים תורניות בשער בית הספר, אם בפעם ראשונה הפרת את הכללים תהייה על תנאי, פעם שנייה יקראו להורים שלך לבוא לקחת אותך הביתה כי כך אתה לא נכנס לבית הספר, כולל הערה.

אורלי לוי אבקסיס: זה דורש מההורים להיות יותר מעורבים, אין מה לעשות המורים צריכים לתת יותר.

אורלי לוי אבקסיס: ההורה כבכר לא ייתן לו לצאת מפתח הבית עם שורט קצר כי הוא מטריד אותו כשהוא צריך לגשת לקחת אותו.

אורלי לוי אבקסיס: פה אתה גורם להורים להיות מעורבים.

<עינב לוק: אני חושבת שמנהיגות של המנהל נמדדת גם ביכולת להציב גבולות, לייצר אקלים, אבל גם שמאפשר גבולות וגם את אותם דברים עליהם דיברת, גם קשר ושייכות ואכפתיות כלפי התלמידים.

<עינב לוק: אבקש להוסיף ולומר שבאמת בתכניות שלנו אנחנו מדגישים את הדינמיקה הקבוצתית בתוך הכיתה.

<עינב לוק: חשוב לי להגיד שיש את הבריון, יש לנו את הקורבן והם צריכים לקבל את המענה הייחודי ואת הטיפול הנכון להם.

<עינב לוק: יש משהו שקשור לכל הדינמיקה הקבוצתית בתוך הכיתה.

<עינב לוק: אנחנו מדברים היום על העומדים מן הצד.

<עינב לוק: אחוז מאוד גדול של החברה עומדים, רואים סיטואציות אלימות, רואים סיטואציות של בריונות ולא נוקטים עמדה מסיבות שונות.

<עינב לוק: אני מדברת על קבוצת הילדים, קבוצת השווים.

<עינב לוק: היום אנחנו מתמקדים בתכניות ההתערבות שלנו איך לעודד את הנוער להפוך להיות שומרי הסף, להפוך להיות אלה שאומרים לא לפגיעה.

<עינב לוק: אנחנו רואים את זה בבריונות פנים אל פנים, אנחנו רואים את זה בבריונות ברשת ששם זה עוד יותר גבוה, איך אני מעביר את הפגיעה הלאה ולא עוצר אותה.

<עינב לוק: לפתח מודעות בקרב הילדים ובקרב המבוגרים על מה שקורה ולהפוך אותם ללוקחי אחריות חברתית - - -

אורלי לוי אבקסיס: להיות שותפים לתהליך.

<עינב לוק: הדבר אחרון שאבקש לומר.

<עינב לוק: אנחנו באמת צריכים לייצר איזו עבודה משותפת לכולם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת מראש אם מישהו לא יספיק לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: חשוב לי לשמוע את משרד הקליטה.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי בועדת הקליטה ושמענו נתונים, כאן אנחנו שומעים נתונים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה תעשי לנו קצת סדר בנתונים.

<שרה כהן: הנתונים הם לא נתונים שונים.

<שרה כהן: אני יכולה להצטרף למה שדוקטור יוסי הראל ומה שדוקטור אילן שמש ציינו.

<שרה כהן: מחד גיסא אנחנו רואים שיש מגמה עקבית של ירידה בשיעור הפשיעה של הנוער העולה גם בשיעור הקטינים וגם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל עדיין יש לנו נוער אתיופי מנותק שלא הצלחנו לעצור.

<שרה כהן: לאורך שנים אנחנו רואים מגמה עקבית של ירידה, זה נתון שאנחנו רואים אותו מזמן.

אורלי לוי אבקסיס: בנשירה?

אורלי לוי אבקסיס: כאן שמענו משהו אחר.

<שרה כהן: אני מדברת על פשיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו יודעים שהנוער המנותק, הנושר הוא פי חמש בפשיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו נעצור את הניתוק אנחנו גם נצמצם מאוד את הפשיעה.

<שרה כהן: אני מסכימה איתך שבאוכלוסייה של הנוער המנותק, מצבי הסיכון בקרב אוכלוסיית העולים רואים שהם בהיקפים ובשיעורים וגם עוצמת סיכון יכולה להיות גובהה יותר מאשר אצל הנוער הוותיק.

<שרה כהן: יחד עם זאת אי אפשר להתעלם מהמגמה המאוד עקבית של שיפור.

<שרה כהן: חייבים להתייחס גם לשונות בין אוכלוסיות העולים השונות.

<שרה כהן: כל הזמן אנחנו גם צריכים לבדוק את המשמעות של הדור הראשון ושל הדור השני.

<שרה כהן: כאן אנחנו רואים מגמות שהן מגמות לא עקביות, מגמות הפוכות.

<שרה כהן: בקרב האוכלוסייה של יוצאי חבר העמים יש מגמה עקבית של שיפור גם בקרב הדור הראשון וגם בקרב הדור השני, אלו נתונים שהם בהחלט מראים על שיפור משמעותי גם באותם נתונים שאנחנו חושבים שהם אולי בהיקפים גדולים יותר בקרבם.

<שרה כהן: למשל בנושא של שתייה ושתייה לשוכרה.

<שרה כהן: לדעתי צריך לתת יותר את הדגש על הדור השני של יוצאי אתיופיה, שם אנחנו רואים עדות למגמה גבוהה של נתונים ושיעור גבוה יותר של האוכלוסייה שמצויה גם "במלכישוע" גם "בחסות הנוער" וגם בכלא אופק וגם בקידום נוער.

<שרה כהן: בהחלט יש לתת זרקור על האוכלוסייה הזאת וגם לתת כרגע את הדעת יותר על אוכלוסיות שקצת נסתרות מהעין היום, אלו הם גם דוברי אנגלית ודוברי צרפתית, שם בחלק מהמקומות אנחנו יותר ויותר שומעים על עלייה בשימוש באלכוהול.

<שרה כהן: תכניות שאנחנו עושים ושאנחנו רואים בהן מאפיינים של הצלחה – יחד עם שירות מבחן לנוער במשרד הרווחה וארגון ידידים ומשטרת ישראל, אנחנו מלווים את תכנית "סיכויים לליווי נוער עולה עובר חוק" – התכנית פועלת כבר כעשור, היא פועלת היום ב- 27 ישובים והקיפה עד היום כ- 4,000 בני נוער, היא עברה שלושה מחקרי הערכה.

<שרה כהן: בחודש מרץ נפרסם את הממצאים של המחקר האחרון, זהו מחקר ייחודי שבדק את השרידות של ההתנהגות הנורמטיבית לאורך זמן אצל בני הנוער שסיימו את התכנית.

<שרה כהן: למעלה מ- 80% מקיימים התנהגות שהיא התנהגות חיים נורמטיבית שכוללת לימודים, תעסוקה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו נותנים את הכלים הנכונים אנחנו מצילים חיים לאורך זמן.

<שרה כהן: אלו נתונים חריגים בכל קנה מידה, פרופסור ארנון אדלשטיין אמר לנו שזה חריג גם בארץ וגם בעולם.

<שרה כהן: אנחנו עושים את התכנית בנושא יחד עם עמותת "אפשר" ומשרד הרווחה שירות להתמכרויות מתבגרים בעלייה, היא מיועדת למניעת שימוש לרעה באלכוהול ובסמים בקרב בני הנוער וההורים של בני הנוער.

<שרה כהן: גם תכנית "סיכויים" וגם התכנית הזאת מערבות באופן פעיל את ההורים.

<שרה כהן: גם תכנית זו עברה מחקר הערכה והיא עוסקת בשלושה נושאים: ידע ומידע בנושא סמים ואלכוהול, מיקוד שליטה פנימי ויחסים עם ההורים.

<שרה כהן: שתי התכניות מבחינתנו מראות על הישגים - - -

אורלי לוי אבקסיס: בשורה האחרונה, אנחנו צריכים להתמקד יותר איפה שאנחנו מזהים, איפה שיש בכל זאת קשיים אובייקטיבים ולהתאים תכניות, לתפור חליפה לילד ולא את הילד למה שיש לנו.

<שרה כהן: תכנית אישית היא חיונית, העבודה במתחמים שהם מתחמים מסכנים, עבודה שאנחנו יודעים שהיא קיימת, עבודה שהיא תשתיתית.

<שרה כהן: יש מקומות שהן מה שנקרא סביבות רעילות, שאנחנו יודעים צריך לעשות בהן עבודה שהיא הרבה יותר מאומצת ובראיית רוחב.

<שרה כהן: כמובן את אותן תכניות שמבחינתנו הן מראות הישגים ושיפור, אותן צריך להמשיך להרחיב.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לשמוע את כולם, אבל ועדת החינוך עומדת בחוץ וכבר מתדפקת על הדלת ותכף מוציאים אותנו בכוח.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר שלא לתת למשרד הרווחה לומר כמה מילים.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של יום כולם זורמים אליכם, אלה שנפתחו להם תיקים ואלה שלא הצלחנו להכניס למסלול הנכון.

<רחל ארזי שיף: אני סגנית מנהל המבחן לנוער במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<רחל ארזי שיף: אנחנו צריכים לזכור שהשתייה במדינת ישראל אינה עבירה, כך שאם אנחנו רוצים לבדוק או לדעת נתונים כמה מתוך המופנים לשירות המבחן עשו את העבירה תוך כדי שתייה, אי אפשר לקחת נתון מדויק, יש לנו הערכה ותוך כדי עבודה אנחנו מגלים את זה.

<רחל ארזי שיף: עשינו כמה דברים.

<רחל ארזי שיף: השתייה היא לא רק שתייה.

<רחל ארזי שיף: השתייה היא גם לריפוי עצמי.

<רחל ארזי שיף: אלה המקרים היותר חמורים שואחר כך גם צריך להשקיע בהם יותר.

<רחל ארזי שיף: אני מסכימה עם הרבה דברים שנאמרו כאן, אבל אנחנו רואים שבקרב אותם קטינים שמופנים אלינו, באמת כל הנושא של תעסוקה ושעות פנאי הם מפתח בלתי רגיל.

<רחל ארזי שיף: כל מי שאין לו תעסוקה ושעות פנאי, לא כולם, אלא לא מעט מאלה שאין להם תעסוקה ושעות פנאי, להם הדרך די סלולה לברזלים.

<רחל ארזי שיף: העניין של לימודים במהלך היום רצוי כמובן.

<רחל ארזי שיף: כל נושא הנשירה והורים, הורים, הורים.

<רחל ארזי שיף: ברשותך אציג כמה נתונים וכמה מילים על מה אנחנו עושים.

<רחל ארזי שיף: בשנת 2013 הופנו לשירות המבחן 16,000 קטינים, לפני מספר שנים היו 24,000 היום כאמור 16,000.

<רחל ארזי שיף: היום ה- 16,000 ביצעו 24,000 עבירות.

<רחל ארזי שיף: אחוז המופנים אלינו עם אלימות הוא 39.3% כ- 6,640 קטינים.

<רחל ארזי שיף: בשנים האחרונות האחוז מסתובב סביב ה- 40% עבירות אלימות.

<רחל ארזי שיף: עבירות מין ומוסר – 3.2%, תאונות תנועה תאונות דרכים וכל מה שנקשר לזה -7.5%.

<רחל ארזי שיף: אני ארצה להתמקד בנושא עבירות התנועה.

<רחל ארזי שיף: שתייה והנהיגה, אין צורך להכביר מילים.

<רחל ארזי שיף: חברנו לעמותת "אור ירוק" ובשיתוף איתם אנחנו מקיימים קבוצות טיפול לאותם קטינים שהופנו אלינו סביב עבירות תנועה.

<רחל ארזי שיף: שנת 2013 עשינו 32 קבוצות.

<רחל ארזי שיף: בתוך הטיפול הזה אנחנו מכניסים לא רק את הנהיגה המסוכנת שלו, אנחנו מכניסים את ההורים וגם את נושא של שתייה והנהיגה.

<רחל ארזי שיף: נעשית בדיקה לגבי התכנית.

<רחל ארזי שיף: אלימות – יש לנו כמובן טיפול ייעודי קבוצתי לנושא האלימות.

<רחל ארזי שיף: השנה היו 41 קבוצות כאלה בפריסה ארצית.

<רחל ארזי שיף: הורים, הורים הורים, חברנו לפרופסור חיים עומר יחד איתו התאמנו מודל להשגחה הורית.

<רחל ארזי שיף: התחלנו לעבוד איתה אנחנו עושים פיילוט, וגם נחקור ואנחנו גם בודקים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצפה בהמשך לנתונים של מהחקר שעכשיו ציינת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת שוב בפני כל מי שלא הצליח לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מקיימים בשבוע כמה וועדות ובדרך כלל יש נושאים חופפים בצורה כזו או אחרת לנושאים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזמינה אתכם להשתתף גם בועדות אחרות.

אורלי לוי אבקסיס: שם אני מבטיחה לתת את רשות הדיבור למי שלא הספיק היום.

אורלי לוי אבקסיס: נציג של המשטרה ויתרתי בינתיים על הצגת הדברים מאחר ואלו אותן הנתונים שדנו בהם כבר, הם נכונים לסוף שנת 2013 והייתה כבר ועדה בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: עד שלא יהיה חדש אין טעם לבזבז את אותו זמן על אותם נתונים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בהחלט מצפים לנתונים החדשים.

אורלי לוי אבקסיס: הנתונים של מחלקת המחקר והמידע של הכנסת: ירידה של 25% בקרב בני נוער ופתיחת תיקים וגם ב- 20% בקרב בני הנוער המעורבים.

אורלי לוי אבקסיס: יש הבדל בין מספר תיקים, כי יכול להיות נער שנפתחו לו כמה תיקים.

אורלי לוי אבקסיס: אלו בהחלט נתונים טובים ומרשימים.

אורלי לוי אבקסיס: היינו מבקשים לדעת אם הנתונים האלה תוצאה אל עבודה ולא בגלל שחלילה וחס המשטרה לא הצליחה להגיע למקומות מסוימים, או בגלל תת-דיווח ונושאים אחרים.

<סוני אינגר: ברשותך משפט אחד, ממש בקליפת אגוז.

אורלי לוי אבקסיס: חלק מהתיקים עוברים בעצם למשרד הרווחה תחת נושא קטינים.

<סוני אינגר: מפאת קוצר היריעה הדיון נסוב על היבטי המניעה וזה בסדר גמור, כמובן יש היבטי אכיפה.

<סוני אינגר: משטרת ישראל מובילה את המאבק בנושא 'המאבק באלכוהול וסמי הפיצוציות'- - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: בוועדת הרווחה והבריאות העברנו חוק דרקוני.

<סוני אינגר: חוק שמוכיח את עצמו במאבק באלכוהול.

<סוני אינגר: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מודה לכולכם.

אורלי לוי אבקסיס: הישיבה נעולה.