ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 195, 2014-02-03 15:00

אבישי ברוורמן: רבותיי, הצעה לסדר היום (דיון מהיר): סכנת הפגיעה בשוק היצירה המקורית הטלוויזיונית בעקבות עסקת המכירה של הזכיינית רשת לחברת אנדמול.

אבישי ברוורמן: ההצעות האלו הן של חברת הכנסת מיכל רוזין, שאיננה נמצאת איתנו, ושל חברת הכנסת גילה גמליאל שהתכבדנו בנוכחותה.

<לאה ורון: אדוני, חבר הכנסת רונן הופמן שהיה שותף לבקשות, משך את בקשתו.

אבישי ברוורמן: משיכתו מכובדת.

אבישי ברוורמן: הדיון היום יעסוק ברכישת 33% מרשת על ידי חברת ההפצה הבינלאומית אנדמול.

אבישי ברוורמן: הרשות השנייה אמורה לאשר את העסקה.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים להבטיח כי אישור העסקה יתבצע תוך חיובה של רשת להמשיך ולהפיק 65% הפקות מקור על פי חוק הרשות השנייה.

אבישי ברוורמן: אנדמול ידועה כחברה שפיתחה את "האח הגדול".

אבישי ברוורמן: חשוב לנו כנבחרי ציבור שישראל לא רק תהפוך למעבדה ליצירת פורמטים עבור הצופה בחו"ל, אלא חשוב לנו מאוד, לאור ההידרדרות, שנמשיך להפיק כאן תוכן ישראלי מקורי שמשקף את העומק והיופי של התרבות הישראלית וטעמו של חלק מהציבור שלא רק רוצה לראות כוכב נולד וריאליטי.

גילה גמליאל: אנחנו אפילו מברכים על עצם הרכישה.

גילה גמליאל: מבחינתנו אנחנו לא נכנסים לשיח אם יש רכישה או אין רכישה.

גילה גמליאל: אם זה מוסיף משאבים ויסייע לחברה, מבחינתנו זה לא הנושא.

גילה גמליאל: הנושא זה לשמר את היצירה המקורית הישראלית, האיכותית, הטובה והנכונה שאנחנו רוצים לוודא - על כן העלינו את זה לסדר היום - שהיא זאת שתקבל את המקום הראוי והנכון לה, כפי שאמור ומתחייב על פי החוק הקיים.

גילה גמליאל: הנושא היה להעלות את הנושא על מנת להבהיר את הדברים.

גילה גמליאל: אם הדברים יהיו מספיק בהירים, אשרינו וטוב לנו.

מיכל רוזין: אני רק רוצה להוסיף.

מיכל רוזין: אני מתנצלת שלא שמעתי את תחילת דברייך.

מיכל רוזין: אנחנו מדינה קטנה.

מיכל רוזין: היכולת של ההפקה הישראלית להיות משודרת, להגיע לציבור הישראלי היא מצומצמת.

מיכל רוזין: צריך לזכור את זה.

מיכל רוזין: הבוקר דנו בכבלים ובלוויין.

מיכל רוזין: הפלטפורמות הן מצומצמות, הן לא גדולות.

מיכל רוזין: זה לא שמפיק ישראלי ויצירה ישראלית יכולים בקלות כזאת להגיע לציבור.

מיכל רוזין: יש חשיבות מאוד מאוד גדולה - גם הרגולטור קבע את זה בחוק – לשמור על היצירה הישראלית ועל ההפקה הישראלית במסגרת הרשות השנייה.

מיכל רוזין: זאת הדאגה העיקרית שלנו.

מיכל רוזין: אנחנו כמובן רוצים שחברות יוכלו לחיות, להיות רווחיות ולהביא לנו יותר ויותר איכות בשידור.

מיכל רוזין: זאת המטרה העיקרית שלנו.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מודים לכם על הדיון.

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מתנגדים לעצם קיומה של העסקה, אבל אנחנו חושבים שיש בעסקה שני היבטים מאוד חשובים.

<נגה רובינשטיין: ההיבט הראשון שהעסקה הזאת מציבה זרקור על סוגיה בעייתית מאוד.

<נגה רובינשטיין: הסוגיה היא העדר קיומה של הפקה עצמאית בישראל והידרדרות של ההפקה העצמאית בישראל.

<נגה רובינשטיין: מה הבינה אנדמול העולמית?

<נגה רובינשטיין: אנדמול הבינה שבשביל להיות מפיק בישראל, בשביל ליצור פורמטים בישראל, אתה חייב להיות בעל זיכיון.

<נגה רובינשטיין: הרכישה הזאת היא נקודת הזמן שבה יש זרקור על הבעיה.

<נגה רובינשטיין: אם אתה לא בעל זיכיון, היכולת שלך להיות מפיק עצמאי לא קיימת.

<נגה רובינשטיין: מכיוון שיש רק שני בעלי זיכיונות, ומכיוון שלא כל המפיקים העצמאיים יכולים להיות בעלי זיכיונות בגלל מיעוט בעלי הזיכיונות ובגלל שזה עולה הרבה כסף, אנחנו נמצאים כאן.

<נגה רובינשטיין: לא סתם חוק הרשות השנייה מחייב ש-65% מההפקות הישראליות שמשדר בעל זיכיון תהיינה עצמאיות.

<נגה רובינשטיין: החוק ראה בזיכיון פלטפורמה, אמצעי על מנת להביא אל הקהל הישראלי מגוון של קולות, מגוון של צבעים, כאשר הכוונה לא הייתה שבעל הזיכיון בעצמו יהיה מפיק שיעשה את הפקותיו בעצמו ויהפוך את כל היוצרים לשכירים שלו.

<נגה רובינשטיין: המציאות כפי שאנחנו לומדים אותה בעת האחרונה שונה לחלוטין.

<נגה רובינשטיין: במהלך 10 השנים האחרונות חלה הידרדרות דרמטית בסוגי התקשרויות בין הזכיינים למפיקים.

<נגה רובינשטיין: היום מפיקים עצמאיים שמכונים עצמאיים מתקשרים עם בעל זיכיון.

<נגה רובינשטיין: אין להם שום דרך אחרת להתקשר, אלא אם כן הפורמט או התכנית שמעלים תימכר על ידי בעל הזיכיון ל-VOD, לאתר האינטרנט, לחו"ל.

<נגה רובינשטיין: אין באמת יכולת אמיתית להתקשר אחרת.

<נגה רובינשטיין: יש כאן התניה של בעל הזיכיון: על מנת שאתה תשודר על הפלטפורמה שלי, אתה חייב למכור את התוצרת שלך באמצעותי, או שאני אמכור את התוצרת.

<נגה רובינשטיין: יש הסכמים רבים אשר בהם בעלי זיכיונות כופים על מפיקים עצמאיים להשתמש בטאלנטים, להשתמש בחברה כזאת או אחרת שנותנת - -

אבישי ברוורמן: נגה, בואי אני אחזק את מה שאת אומרת.

אבישי ברוורמן: בתוך עמי אני יושב.

אבישי ברוורמן: הרבה מאוד מהמפיקים הקטנים, ואני אומר את זה לחבר'ה הגדולים, מפחדים, הם לא רוצים.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע כמה הופיעו פה בכלל.

<אסף אמיר: גם אני מפחד, אפילו שהגעתי הנה.

אבישי ברוורמן: אני מבין את זה.

אבישי ברוורמן: כל אדם רוצה להתפרנס.

אבישי ברוורמן: הכינוס שקראנו אליו לפה את גילה, את מיכל, את דוד צור ואנוכי זאת קריאה על-מנת שיבינו.

אבישי ברוורמן: החזקים יכולים לכפות על החלשים בכל מיני צורות.

אבישי ברוורמן: המפיקים הקטנים, היצירה הישראלית האמיתית חשובה לנו מבחינה תרבותית ואיכותית.

אבישי ברוורמן: תבינו שלמרות שאתם חזקים, הבית הזה יפקח כמה שהוא יכול.

אבישי ברוורמן: אנחנו פונים אליכם גם מעבר לעניין של כוח וכסף.

<נגה רובינשטיין: אנחנו לא מבקשים כללים חדשים או עקרונות חדשים, אנחנו מבקשים רק את קיום הוראת החוק הנוכחית שמחייבת בעל זיכיון לא לעשות שימוש בפלטפורמה שלו על מנת לרכוש פורמטים ולהפיץ אותם לחו"ל.

<נגה רובינשטיין: די להסתכל בהודעות לעיתונות שיצאו על ידי רשת, על ידי אנדמול לאחר העסקה בשביל להבין מה הצפי של העסקה הזאת.

<נגה רובינשטיין: הצפי של העסקה הזאת זה פיתוח פורמטים מישראל לחו"ל, שזה דבר מצוין ונפלא, אבל הכל חייב להיות במסגרת ההפקה המקומית.

<נגה רובינשטיין: יש לוודא שאותם 65% שחייבים להיות עצמאיים הם אכן עצמאיים, כי היום ה-65% אינם עצמאיים באופן אמיתי.

<נגה רובינשטיין: נגמרה כמעט לחלוטין תעשיית ה-post production, שזה חלק ממקטע הפקה אינטגרלי מהפקה עצמאית.

<נגה רובינשטיין: אם למשל יש כפייה בתוך הסכמים לעשות שימוש כזה או אחר באמצעים של בעל זיכיון, זו אינה הפקה עצמאית.

מיכל רוזין: זה קורה גם היום, או שאתם חוששים שזה יקרה?

<נגה רובינשטיין: זה קורה כבר היום.

<נגה רובינשטיין: אנחנו חושבים שזאת נקודת הזמן של הרשות השנייה לדורותיה לפני שהמסמר האחרון ננעץ בארון שנמצא.

<נגה רובינשטיין: זאת לא תופעה שהתחילה היום או לפני שנה.

<נגה רובינשטיין: זאת תופעה שנמצאת כבר כמה שנים.

<אתי בנדלר: אלה שני דברים שונים.

<אתי בנדלר: זה לא קשור ל-65%.

<נגה רובינשטיין: אני אגיד ממה נובע החשש.

<נגה רובינשטיין: אנחנו רואים תהליך של הידרדרות בעצמאות ההפקה בישראל, כאשר היום גם מה שאמור להיכלל במסגרת ה-65% זה כבר לא הפקה עצמאית.

<נגה רובינשטיין: למה אנחנו חושבים שמנקודת הזמן הזאת הסיכון גדל?

<נגה רובינשטיין: הסיכון גדל מכיוון שהרכישה של אמצעי השליטה של רשת על ידי אנדמול באה לשם מטרה מסוימת.

<נגה רובינשטיין: המטרה היא זאת שהצדדים הצהירו עליה.

<נגה רובינשטיין: אנדמול היא מפיקה שהבינה שבשביל להפיק בישראל אתה צריך להיות בעל זיכיון.

<נגה רובינשטיין: אנחנו חוששים שאם לא יהיו התנאים המתאימים על ידי הרשות השנייה מרגע שהעסקה תאושר - כבר היום יש סמכות לרשות השנייה לקבוע את התנאים המתאימים - -

גילה גמליאל: מה קורה היום עם הרשות השנייה?

גילה גמליאל: את אומרת במילים אחרות שכל עוד ההפקות הן תחת ההגדרה של ה-35% זה לא העניין של המפיקים ולא עניינינו.

<נגה רובינשטיין: אפשר לעשות הכל עם זה, אבל במקביל צריך לוודא שה-65% שכבר היום הם לא באמת הפקות עצמאיות, יהיו עצמאיות לחלוטין, זאת אומרת שכל אותם אלמנטים שהזכרתי שמצויים היום בהתקשרויות ופשוט מאוד לגלות אותם, לא יימצאו שם.

<נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים שלא כל ההסכמים יחייבו את המפיקים למכור את הפורמטים שלהם באמצעות בעל זיכיון.

<נגה רובינשטיין: לא צריך לקשור דבר בדבר.

<נגה רובינשטיין: עצם הזיכיון הופך קרדום לחפור בו.

<נגה רובינשטיין: במקום שהזיכיון יהיה מטרה לכשעצמה על מנת לשדר לציבור הישראלי, הזיכיון הוא אמצעי להפצה לעולם, הזיכיון הוא אמצעי לשידור באינטרנט, הזיכיון הוא אמצעי ל-VOD.

<נגה רובינשטיין: מטרתו של הזיכיון היא שידור לצופים בישראל.

אבישי ברוורמן: מה היית עושה אחרת אם היית יושבת עכשיו במקום שי?

אבישי ברוורמן: שי, אתה מכיר את הבעיה, אתה מבין אותה.

אבישי ברוורמן: מה אתה אומר?

<שי באב"ד: אני אחלק את זה רק כדי לעשות סדר לאלה שלא חיים את זה ביום יום - אני נמניתי על אלה שלא חיים את זה ביום יום עד לא מזמן, לכן גם לי לוקח זמן - לשני דברים נפרדים שיושבים על השולחן.

<שי באב"ד: הדבר הראשון שיושב על השולחן, שלא אותו הם תוקפים אבל הם חושבים שהוא יביא להחרפת הבעיה, זה הנושא של עסקת אנדמול והכניסה של מפיק חיצוני לתוך גוף של זכיין, במקרה הספציפי הזה לרשת ולעוד בעלים ברשת.

<שי באב"ד: החשש הוא שעכשיו כל דבר שיופק כהפקה עצמית בתוך רשת אבל גם בהפקות החיצוניות - - רשת , כמו כל זכיין אחר, מורשה לעשות 35% מההפקות שלו כהפקות עצמיות שרשת בעצמה יכולה להפיק - -

גילה גמליאל: זה מה שקורה היום בפועל?

<שי באב"ד: זה מה שקורה היום.

<שי באב"ד: 65% מההפקות הן הפקות חיצוניות.

<שי באב"ד: תיכף אני אגיע לאיפה הבעיה בהפקות החיצוניות, ויש בעיה בהפקות החיצוניות.

<שי באב"ד: הם מפחדים שהבעיה הזאת שיש בהפקות החיצוניות תלך ותחמיר עם הכניסה של אנדמול.

<שי באב"ד: אני רוצה להפריד בין שני הדברים, כי העסקה של אנדמול בפני עצמה היא לא הבעיה.

מיכל רוזין: היא לא משנה את ה35%.

<שי באב"ד: היא לא משנה את ה-35%, זה בחוק.

<שי באב"ד: ה-35% יישמר.

<שי באב"ד: אנדמול לא תוכל לעשות הפקות מעבר ל-35% שהיא תוכל לעשות בתוך רשת.

<שי באב"ד: זה לא ישתנה.

<שי באב"ד: היא תעשה כמה שהיא תעשה עד המגבלה.

גילה גמליאל: זה מה שרצינו לוודא.

<שי באב"ד: חד-משמעי זה בחוק, זה ייאכף וגם נאכף היום.

<שי באב"ד: איפה הבעיה?

<שי באב"ד: הקטליזטור של הדיון היה הנושא של עסקת אנדמול, אבל הדיון האמיתי הוא מה קורה ל-65% הנוספים.

<שי באב"ד: ב-65% הנוספים האלה באמת מדובר בהפקות עצמיות שמפיקים חיצוניים עושים.

<שי באב"ד: הזכויות שלהם להפצה, לשידור, זכויות המסחור שלהם זה המקום הבעייתי.

<שי באב"ד: באים המפיקים ואומרים: מכל זכויות המסחור שלנו – איפה מפיצים את זה, המכירות ל-VOD, המכירות לחו"ל – אנחנו לא רואים שום דבר .

<שי באב"ד: מאיתנו, המפיקים, לוקחים את זה ואנחנו לא רואים מזה שום דבר.

<שי באב"ד: בחו"ל , לדוגמה, יש חקיקה כזאת או אחרת שמחזירה את הזכויות אחרי כמה שנים, שנותנת מראש איזו שהיא חלוקה מסוימת בין המפיקים לזכיין שמשדר את התכנית ולקח את הזכויות.

<שי באב"ד: בא הזכיין ויגיד שבארץ יש מצב שבו כשמפיק בא הוא מבקש את כל הכסף.

<שי באב"ד: אני אומר למפיק, אין בעיה, אתה רוצה זכויות מסחור, זכויות שאחר כך נפיץ, נמכור את זה בחו"ל?

<שי באב"ד: בוא תשים שלושים שבעים, שישים ארבעים, חמישים חמישים.

<שי באב"ד: מאחר ואין לך את הכסף כי אתה גם מפיק קטן, אתה רוצה שאני אשים את כל הכסף ואחר כך אתה מבקש שבזכויות המסחור, שזה מה שיש לי להרוויח אחרי 3,4 או 5 שנים, אני אתן את הכסף חזרה.

<שי באב"ד: אני מתחיל להרוויח ולראות מזה השקעה אחרי כמה שנים.

<שי באב"ד: אין ספק - וזאת דעתי האישית – שיש צדק גם פה וגם פה.

<שי באב"ד: המצב של המפיקים היום שבאופן טוטאלי נלקחים מהם הרבה פעמים זכויות ההפצה וזכויות המכירה באופן גורף זאת בעיה.

<שי באב"ד: אין ספק שעל ה-65% האלה שצריכים להיות הפקה עצמית אנחנו צריכים לראות איך - -

גילה גמליאל: אתה אומר שבלי קשר לאנדמול.

<שי באב"ד: זה לא קשור לאנדמול בכלל.

<שי באב"ד: אנדמול זה הקטליזטור לדיון פה.

דוד צור: זה לא הדיון.

דוד צור: היה דיון כזה בוועדת החינוך בשבוע שעבר אצל עמרם מצנע.

<שי באב"ד: לא שאנחנו יודעים מזה.

גילה גמליאל: אתה מדבר על תל"י אולי.

דוד צור: אני מדבר על תל"י.

גילה גמליאל: תל"י זה משהו אחר.

<שי באב"ד: תל"י זה התמלוגים.

<שי באב"ד: זה סיפור אחר.

אבישי ברוורמן: תל"י זו טעות.

אבישי ברוורמן: אנחנו רואים פה את הממונה על ההגבלים העסקיים.

אבישי ברוורמן: כאדם שהתעסק הרבה מאוד בנושאים של תחרות אמרתי לו שזאת טעות קונספטואלית חמורה להגדיר איגוד שמתאגדים בו הרבה מאוד שחקנים קטנים כמונופול.

אבישי ברוורמן: אני חושב שכאן הוא לקח את זה בצורה תיאורטית, לא בהבנה בשטח.

אבישי ברוורמן: זה נותן כוח מונופסוני מסוים מול המונופול.

אבישי ברוורמן: אני קורא לו לחזור בו מהנושא של תל"י.

<אתי בנדלר: ועדת שרים דנה אתמול.

גילה גמליאל: כן, היא אישרה את החוק.

<אתי בנדלר: היא אישרה עם מגבלות מסוימות.

<שי באב"ד: באמת צריך לראות איך שומרים על התמלוגים ועל הזכויות של אותם יוצרים.

<שי באב"ד: אותו דבר גם כאן אל מול המפיקים על זכויות המסחור ועל היכולת שלהם למכור את - -

אבישי ברוורמן: שי, מה אתה מציע קונקרטית?

אבישי ברוורמן: אתה רוצה לחשוב?

<אילן אבישר: בישיבה האחרונה המועצה קיבלה החלטה להנחות את הצוות המקצועי של הרשות.

גילה גמליאל: מה עם "ברית המועצות", זה קשור אליכם?

<שי באב"ד: היום בבוקר היה.

גילה גמליאל: התאחדתם או התפרקתם?

<קריאה: "ברית המועצות" זו תכנית הישרדות.

גילה גמליאל: אני בעד לאחד את כולכם לרגולטור אחד.

<אילן אבישר: המועצה קיבלה החלטה שבעצם הייתה המלצה של ועדה מייעצת שפעלה במשך עשרות ישיבות ובדקה סוגיות שהן מרכזיות לרגולציה שלנו.

<אילן אבישר: ההחלטה הייתה להנחות את ההנהלה לחפש הצעות ופתרונות לסיטואציה הנוכחית.

<אילן אבישר: היא התייחסה לנאותות העסקה של עובדים ויוצרים בתעשייה, אבל היא הגיעה גם לנושא של זכויות המפיקים.

<אילן אבישר: הסיבה היא כפולה.

<אילן אבישר: לא רק שיש פה שני צדדים שכל אחד מהם צודק, אלא יש פה גם שאלה עד כמה אתה מוכן להיכנס להתערבות רגולטורית בסיטואציה עסקית בין שני צדדים.

<אילן אבישר: יש כל מיני מודלים בעולם, כל מיני פרקטיקות.

אבישי ברוורמן: איזה פתרון היה נותן רב חכם שהוא לא פנאט ולא קיצוני?

אבישי ברוורמן: יש לך איזה פתרון או שרק בעיה?

<אילן אבישר: כרגע המודל האידיאלי שאנחנו מכירים אותו מאנגליה זה שהרגולטור גרם לשני הצדדים להגיע להבנה.

<הילה שמיר: שם יש גם חקיקה ראשית.

אבישי ברוורמן: נגה, מה את אומרת לאור הצעות המנכ"ל והיושב-ראש?

<נגה רובינשטיין: אנחנו מכירים את החקיקה האנגלית.

<נגה רובינשטיין: זה יכול להיות כיוון נכון, אבל האמת שאין בה צורך.

<נגה רובינשטיין: הבריחה לעניין זכויות המסחור זה יפה, אבל זה לא עניין של זכויות מסחור.

<נגה רובינשטיין: התמונה הרבה יותר רחבה והרבה יותר עמוקה.

<נגה רובינשטיין: אם יש כפייה של בעל זיכיון לעשות שימוש באמצעי הייצור שלו על ידי המפיק העצמאי, אם יש כפייה של בעל זיכיון לעשות שימוש בטאלנט על ידי מפיק עצמאי, האם זאת הפקה עצמאית?

<נגה רובינשטיין: לא להתבלבל כאן עם ענייני התמלוגים.

<שי באב"ד: התשובה היא לא, זו לא הפקה עצמאית.

<נגה רובינשטיין: עוד נקודה בעניין הצדק החלוקתי בין הזכיינים לבין המפיקים העצמאיים.

<נגה רובינשטיין: נקודת המוצא בעינינו לחלוטין לא נכונה.

<נגה רובינשטיין: ההתחייבות של הזכיינים במכרז שלהם היא להוציא כספים על הפקות מקור.

<נגה רובינשטיין: טיעון הסיכון של הזכיינים שהם מסתכנים בזה שהם משקיעים ביצירה ולכן הם צריכים לקבל את הזכויות עליה, מה שקראתם זכויות המסחור, הוא לא טיעון שעומד בקנה אחד עם המחויבות שלהם על פי הזיכיון.

<נגה רובינשטיין: בואו לא נברח לעניין זכויות המסחור והתמלוגים כי זה נוגד את ההתחייבות המסחרית שלהם וכי הבעיה היא התערבות בתוך הפקה עצמאית, כמו למשל שה-post production יהיה על ידם, כמו למשל שימוש באמצעי ייצור על ידם.

<נגה רובינשטיין: כל הסוגיה הזאת חייבת להיות מטופלת באופן עמוק, זה לא עניין של זכויות המסחור.

דוד צור: למה לכרוך אותה בעסקה של אנדמול?

אבישי ברוורמן: אנדמול הוא פשוט הקטליזטור.

<נגה רובינשטיין: אני אסביר.

<נגה רובינשטיין: אנחנו נמצאים כאן בנקודת סיכון.

<נגה רובינשטיין: מכיוון שאנדמול היא מפיק, היא באה בשביל ההפקות, וזה עולה בקנה אחד עם מה שאנדמול ורשת אומרות, אנחנו חוששים - -

<קריאה: היא מחויבת לחוק.

גילה גמליאל: אני רוצה שתהיה אמירה מפורשת לזה שלעסקה הזאת אין דבר וחצי דבר בפגיעה ב-65% של יצירות המקור.

גילה גמליאל: זאת מטרת הפגישה, זה הדיון העיקרי היום.

גילה גמליאל: אנחנו רוצים לוודא שמבחינת

גילה גמליאל: כם זה בהיר.

גילה גמליאל: אני העליתי את הנושא לדיון ביחד עם חברתי רוזין, כי אנחנו רוצות לוודא שהיצירה המקורית הישראלית, באותו קונספט שהחוק היום מוביל, לא תיפגע כתוצאה מהרכישה.

גילה גמליאל: אנחנו מבינים גם ממך וגם מהחוק עצמו שבעצם אסור שתהיה כזאת פגיעה.

גילה גמליאל: אנחנו אומרים חד משמעית שלא תהיה פגיעה.

גילה גמליאל: השאלה ממה החשש.

גילה גמליאל: שאלתי אותך מקודם איזו סיבה יש למפיקים לחשוש שהרשות – עכשיו אני מפנה את האצבע אליכם, אולי אתם עושים להם בעיות ואנחנו לא יודעים - לא תגבר על החוק הקיים.

אבישי ברוורמן: הנושא הזה עלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו לא מקבלים פה החלטות.

אבישי ברוורמן: יש החלטת סיכום, אבל אלו לא החלטות, זה רק ברוח הדברים.

אבישי ברוורמן: יש פה מפיק זוטר חוץ מאסף?

<ליאור תמם: אנחנו מברכים על כניסת אנדמול.

<ליאור תמם: אנחנו מבינים לחלוטין וניצבים לצד חברנו מאיגוד המפיקים.

<ליאור תמם: אני רוצה לציין נקודה אחת קטנה שהיא לכאורה קטנה אבל מאוד משמעותית בהקשר הרחב של הגלובאליות של הטלוויזיה וכו'.

<ליאור תמם: אני והרבה חברי איגוד שלנו ניצבים בפני הצורך לכתוב דברים שיתאימו במתווה שלהם למכירה לחו"ל.

<ליאור תמם: שמעתי על כמה דברים לא ברשת, לא קשור לאנדמול, כמו למשל תכנית ילדים שהילדים קוראים עיתון באנגלית, כמו למשל ששלטי הדרכים הם באנגלית כדי שתהיה אופציה למכור את זה הלאה.

<ליאור תמם: יכול להיות שזה באופן ספציפי לא פוגע ביצירה, אבל בכל הנושא של הגלובאליות המתגלגלת הזאת צריך לשאול את עצמנו מתי נעלים מתוך המסך חרדים, ערבים, צ'רקסים כדי שזה יתאים למכירה לחו"ל, מתי נעלים את האופי הישראלי המאוד מובהק כדי שזה יתאים למכירה לחו"ל.

אבישי ברוורמן: אתה אומר בצורה הכי ברורה שמכיוון שאנחנו מדינה שרוצה לייצא כמה שיותר - -

<ליאור תמם: יש לנו אופי משלנו, יש לנו תרבות משלנו.

אבישי ברוורמן: כדי לייצא אנחנו בדרך כלל מתבוללים.

אבישי ברוורמן: החשש הזה של ההתבוללות, ליצור מוצרים העיקר שיהיו מוצרים גלובאליים - -

דוד צור: הפוך בעיני.

דוד צור: מי שבא לפה מחו"ל מחפש את הייחודיות הישראלית כדי להוציא אותה החוצה, לא הפוך.

אבישי ברוורמן: זה לא נכון בכלל.

דוד צור: אני חושב שההולנדי כדי לייצא משהו שהוא הולנדי או משהו אירופאי לא ייקח משהו ישראלי, הוא ייקח את המקור – ההולנדי, האירופאי וכן הלאה.

אבישי ברוורמן: מה שעושים פה זה לוקחים את התכנית "טיפול" והופכים אותו ל"טיפול" אמריקאי.

דוד צור: מה רע?

דוד צור: ב"חטופים" לקחו ועשו - -

מיכל רוזין: זו לא יצירה ישראלית.

דוד צור: "הומלנד" זו הצלחה, זה לא כישלון.

מיכל רוזין: סבבה, אבל זו לא יצירה שלנו.

אבישי ברוורמן: יש דברים חיוביים - -

דוד צור: אנחנו יכולים לשמר את הפורמט של "חטופים" שנמכר ונהיה "הומלנד".

דוד צור: האם זאת הצלחה, או כישלון של היצירה הישראלית?

מיכל רוזין: זה לא שמר על היצירה הישראלית.

דוד צור: מה, שיישאר פה?

<ליאור תמם: ברגע ש"חטופים" - -

דוד צור: אני מבין שיש פה שני דיונים.

דוד צור: בעסקת אנדמול אין בעיה.

<קריאה: זה לא נכון.

דוד צור: אז בואו נדון בזה.

דוד צור: אני בעד לשמר את - -

אבישי ברוורמן: בוא ניקח לקיצוניות את המודל שלך.

אבישי ברוורמן: המודל של הגברת הייצוא אומר דבר מאוד פשוט.

אבישי ברוורמן: בישראל יש את אסי דיין, שהוא גאון, ויש גם אחרים.

אבישי ברוורמן: הם לוקחים סדרות.

אבישי ברוורמן: כדי לייצא אותן הם הופכים את כולן לאמריקאיות ואנגליות.

אבישי ברוורמן: עוד מעט אנשים יכתבו גם ספרות באנגלית.

אבישי ברוורמן: יותר טוב לכתוב באנגלית, כי השוק כאן מאוד קטן ואתה מוכר בחוץ.

אבישי ברוורמן: אליעזר בן יהודה היה מתהפך בקברו.

אבישי ברוורמן: יש חשיבות לייצוא כי זה כוח כלכלי, אבל איך אנחנו שומרים בכל זאת על תרבות עברית שתהיה כאן?

אבישי ברוורמן: זאת בעיה.

<אסף אמיר: העובדה שהגענו לאן שהגענו, העובדה שאנדמול נכנסו ורוצים להיכנס לשוק הזה זאת גאווה לכל היוצרים ולגופי השידור על עבודה טובה של 20 שנה, אבל מה שקרה ב-20 השנים האחרונות זה שהיו המון גופי הפקה פרטיים, עסקים קטנים ובינוניים שעבדו ביחד עם בימאים ותסריטאים, פיתחו בבית תכנים שהובילו אותנו לאן שהגענו, לכן הם באים הנה.

<אסף אמיר: "בת ים ניו-יורק", אם מישהו זוכר, זה לא הולך היום בשוק.

<אסף אמיר: "לתפוס את השמיים", אפילו שמכרתי לחו"ל - - בנושא הזה בוחנים את הסדרה, אם יש לה פוטנציאל בחו"ל או לא.

<אסף אמיר: זה צריך להדאיג אותנו ברמה התרבותית, ברמה הזאת שאנחנו פה במיוחד ולא סתם בעוד מקום.

<אסף אמיר: רצוי שזה ידאיג אותנו, כי מחפשים משהו שהמכנה המשותף שלו הוא כזה שאפשר למכור את זה בעולם.

<אסף אמיר: אני מייצג פה את איגוד המפיקים.

<אסף אמיר: רק כשאני מפתח בבית עם במאי ותסריטאי תוכן אנחנו חושבים מה הדבר הכי טוב שנעשה, אף אחד לא מכתיב לנו.

<אסף אמיר: אחר כך אנחנו בכל מקרה לוקחים את זה לגופי השידור.

מיכל רוזין: לשווק ולמכור את זה.

<אסף אמיר: אל תיקחו מאיתנו את הכל.

אבישי ברוורמן: שאול, מה אתה מכניס ברשת, מה אתה מוציא מהרשת ואיך אתה נותן לדגים הישראלים לחיות?

<שאול מגנזי: תודה על הדיון הזה.

<שאול מגנזי: זאת הזדמנות להגיד לאנדמול ברוכים הבאים.

<שאול מגנזי: אני שמח שגם בקולות שנשמעו כאן דבר אחד ברור: הבעיה היא לא עסקת אנדמול.

<שאול מגנזי: לא שמעתי על אחד שלא ברך על הכניסה שלהם לישראל.

<שאול מגנזי: אנחנו גאים בזה, זה כבוד לנו.

<שאול מגנזי: אני חושב שזה קידום עצום לתעשייה.

אבישי ברוורמן: שאפו, הלאה.

<שאול מגנזי: אני רוצה לומר עוד כמה משפטים על מה הביא את אנדמול לישראל.

<שאול מגנזי: מאז תקופת הזיכיון השנייה מ-2006 אנחנו מתמודדים עם הפסדים מתמשכים של עשרות מיליוני דולרים, דברים שהתפרסמו ונאמרו גם בוועדת כלכלה כאן.

<שאול מגנזי: כמעט 300 מיליון שקל של הפסדים במבנה בעלות מאוד בעייתי ברשת.

<שאול מגנזי: חלק מבעלי הבית רצו לצאת ולמכור את המניות שלהם בשקל אחד.

<שאול מגנזי: לא ראיתי איש שקפץ ורצה לקנות את המניות האלו.

<שאול מגנזי: רשת עשתה שינוי ב-4 השנים האחרונות.

<שאול מגנזי: למרות ההפסדים היא הובילה מהפך מבחינת ההתייעלות, מה שהביא לרעשים בכל מיני מקומות והביא לעסקה הזאת לקרות.

<שאול מגנזי: היא עדיין לא אושרה, היא נמצאת על שולחנם של שני רגולטורים – הרשות השנייה והממונה על ההגבלים העסקיים.

<שאול מגנזי: היא תיבדק.

<שאול מגנזי: אנחנו מעריכים שבשבועות הקרובים נדע מה ההחלטה.

<שאול מגנזי: ההצלחה שלנו הביאה לכאן גוף שלא בא לכאן למכור את הפורמטים שלו.

<שאול מגנזי: את זה הוא עשה קודם.

<שאול מגנזי: את זה הוא יעשה אחר כך.

<שאול מגנזי: הוא לא צריך את רשת כדי למכור את הפורמטים שלו.

<שאול מגנזי: מה שהוא כן צריך זה פורמטים ותכנים ישראלים שאנחנו מברכים עליהם ואנחנו עושים אותם במחירים כבדים מאוד.

<שאול מגנזי: את ההצלחות האלו אנחנו באמצעות אנדמול רוצים לתרגם להצלחות לא רק עבור רשת.

<שאול מגנזי: כל העניין הזה שלא מחלקים זכויות הוא לא נכון לגבי רשת.

<שאול מגנזי: אני לא מייצג את כל התעשייה, אני מייצג כרגע רק את רשת.

<שאול מגנזי: כל מפיק ברשת, לרבות אסף אמיר שיושב פה לימיני, שבא ומפיק עבור רשת יצירה כלשהי יש לו אחוזים בתוך המסחור, בתוך הרווחים העתידיים, אם זה נמכר ל-VOD, לסלולר, לחו"ל או לכל מאן דהוא.

<שאול מגנזי: יש לו רווחים מהדבר הזה.

<שאול מגנזי: אחרי שמנכים את עמלת ההפצה לגורם שהפיץ, מתחלקים בכסף בשיעורים שבין 35% ל-50%, תלוי מה הייתה רמת המעורבות שלו.

<שאול מגנזי: הפרויקטים הגדולים שבעיקרם הם בתוך המגזר הזה שנקרא סוגה עילית, הם פרויקטים מפסידים.

<שאול מגנזי: כשאנחנו מפיקים סוגה עילית, שזה דרמות, סרטים דוקומנטריים, העלות של הפרויקטים האלה, לצערנו הרב, מאוד מאוד גבוהה.

<שאול מגנזי: כשאתה שם את הפרויקטים האלה על לוח השידורים ומשדר אותם, אז גם כשאתה משדר פרסומות בתוכם הם פרויקטים מפסידים.

<שאול מגנזי: רוב הפרויקטים כשבודקים הוצאות והכנסות הם פרויקטים מפסידים.

<שאול מגנזי: מה יכול להפוך, להקטין קצת מההפסדים האלה בפרויקט כזה?

<שאול מגנזי: זה המכירות העתידיות שלהם.

<שאול מגנזי: כשהם מוכרים אותו ל-VOD או לדברים אחרים הוא מכניס חלק מהכסף חזרה, עדיין לא את כל הכסף.

<שאול מגנזי: היצירה העברית היא חלק חשוב ממארג השידורים שלנו.

<שאול מגנזי: הלוח שלנו עטוף וארוג בשידורים כאלה.

<שאול מגנזי: הוא ימשיך להיות כזה.

<שאול מגנזי: אנחנו נשקיע בזה הרבה גם כשנפסיד.

<שאול מגנזי: אנחנו נפסיד פה ונרוויח בריאליטי, מה שאף אחד כאן לא אוהב.

<שאול מגנזי: אולי חלק כן אוהבים.

<שאול מגנזי: הפרויקטים האלה מביאים את הכסף.

<שאול מגנזי: עסקת אנדמול היא עסקה מצוינת, היא עסקה טובה ונכונה.

<שאול מגנזי: כשהפרויקט פה יצליח אנחנו נבחן אותו במשקפי השוק הישראלי.

<שאול מגנזי: זה מה שחשוב.

<שאול מגנזי: הציבור הישראלי הוא זה שבא לראות.

<שאול מגנזי: אנחנו לא ניקח תכנית הולנדית, נהפוך אותה, נשנה אותה, או שניקח איזו דרמה ונשדר אותה כאן.

<שאול מגנזי: זה לא הגיוני.

<שאול מגנזי: כל מי שחושב במונחים כאלה זה לא יקרה.

<שאול מגנזי: מה שתקרה כאן זו יצירה.

<שאול מגנזי: כל יצירה שתצליח תיכנס מיד ליכולת ההפצה של אנדמול, תגיע למאות תחנות טלוויזיה.

<שאול מגנזי: כשאנחנו נרוויח המפיק ירוויח יחד איתנו.

<שאול מגנזי: אנחנו לא מנשלים אף מפיק מזכויותיו.

<שאול מגנזי: אנחנו נותנים להם את כסף הזה, הם יודעים את זה.

<שאול מגנזי: עובדה שהרבה מאוד מפיקים לא נמצאים כאן.

<נגה רובינשטיין: בגלל שיש להם פחד במה.

אבישי ברוורמן: על הכל עד עכשיו הסכמתי, להערה האחרונה יש שני פירושים: או שכולם מסכימים, או שכולם מפחדים, אני לא יודע.

<אסף אמיר: אני יכול להגיד שלפני שבוע הרשימה הייתה הרבה יותר ארוכה.

<שאול מגנזי: אני לא חושב שאנשים מפחדים.

<שאול מגנזי: נגמר העידן הזה של הפחד.

<שאול מגנזי: זה אולי היה בשנים אחרות.

<שאול מגנזי: אסף אמיר שיושב פה ישב אצלי בחדר לפני שבוע בדיון של שעתיים על איזו שהיא עסקה שאנחנו עושים.

<שאול מגנזי: אמיר רוזנברג ייצג גוף אחר.

<שאול מגנזי: הוא ישב אחריו באותו חדר.

<שאול מגנזי: אף אחד מהם לא אמר מילה ולא פחד לבוא.

<אסף אמיר: שאול, אני יו"ר איגוד.

אבישי ברוורמן: לאור מה שאמר מר תמם, מנכ"ל איגוד התסריטאים, האם אתם דורשים או תידרשו כשמגישים לכם פורמט להתאים אותו כבר לחו"ל?

<ליאור תמם: זה באופן טבעי יבוא.

<ליאור תמם: אני רוצה שהיא תימכר לחו"ל.

<ליאור תמם: היא תהיה כזאת שתתאים לתל אביב או לניו-יורק.

<אילאיל לבנת: חלק מהחברים הנכבדים שיושבים כאן סביב השולחן כבר מתארים מצב שקיים ערב כניסת אנדמול לישראל.

<אילאיל לבנת: אנחנו מדברים - גם אמרה את זה חברתי נגה רובינשטיין - על מצב של העת האחרונה או עד לאחרונה.

<אילאיל לבנת: הנושא של כניסת אנדמול לישראל לא מעלה ולא מוריד.

<נגה רובינשטיין: הסיכון גדל.

<נגה רובינשטיין: אנחנו מאמינים שהסיכון עכשיו הוא לכך שכל ההפקה העצמאית בישראל - -

אבישי ברוורמן: ההערה המשפטית שלך נכונה, אבל אנחנו לא מדברים משפטית, אנחנו מדברים על הקונטקסט.

אבישי ברוורמן: כולם ברכו.

אבישי ברוורמן: אף אחד לא מתנגד לכניסה של אנדמול.

אבישי ברוורמן: בהזדמנות הזאת שיש כניסה של אנדמול מבטאים חלק מהחששות האלה שעולים.

אבישי ברוורמן: ייתכן שהכניסה של אנדמול יכולה להאיץ חלק מתהליכים שהם בעייתיים.

<נגה רובינשטיין: בגלל שאנדמול נכנסת לתחום הזה בשביל ההפקה אנחנו חושבים שנכון שבתנאים שתקבע הרשות השנייה היא תבטיח שה-65% מכאן והלאה יהיו עצמאיים באופן מלא.

<נגה רובינשטיין: החוק הזה לא מתקיים.

<נגה רובינשטיין: די לבחון את ההסכמים מהשנים האחרונות בשביל לראות שהחוק לא מתקיים.

<נגה רובינשטיין: תנאים כאלה חייבים להיכנס באישור העסקה.

<נגה רובינשטיין: מקובל שרגולטור מכניס תנאים.

<נגה רובינשטיין: יש מנגנונים לקיום החוק.

<שאול מגנזי: רשת בחלוקה בין 65% ל-35% עמדה ותעמוד.

<שאול מגנזי: כבר היום הביצועים שלה יותר טובים מזה.

<שאול מגנזי: רוב העבודה נעשית בחוץ.

<שאול מגנזי: בזה נעמוד.

<שאול מגנזי: גם לעתיד אנחנו נעמוד.

<שאול מגנזי: אנחנו נמשיך לבצע את החלוקה הזאת של הרווחים עם המפיקים.

<שאול מגנזי: אנחנו נעזר בכל הכוחות שיש לנו כדי למנף את זה וכדי לייצר עוד הכנסות.

<שאול מגנזי: גם המפיקים ייהנו בתוך התהליך הזה.

<עידן אור: גם אני מברך על הכניסה של אנדמול, אבל יש פה בעיה.

<עידן אור: שאול, ידידי, אי אפשר להתעלם מזה שהשוק שאנחנו פועלים בו הוא ריכוזי בצורה קיצונית.

<עידן אור: הוא יותר ריכוזי מהשוק של הבנקים ומהשוק של הביטוח.

<עידן אור: הוא חולה בצורה יסודית.

<עידן אור: הדוגמאות שעולות פה הן דוגמאות מסוימות שמעלות קצה קצהו של זה.

<עידן אור: עם כל הכבוד לחוק, חוק הוא חוק, הוא כתוב על נייר.

<עידן אור: בסוף יש פרקטיקה של השטח.

<עידן אור: הדבר הזה הוא לפתחה של הרשות השנייה לטפל בו.

<עידן אור: יש בעיה קשה עם האכיפה.

<עידן אור: ה-65% האלה זאת כותרת נחמדה, אבל הם בעייתיים בדרך שבה אוכפים אותם ובדרך בה הם נבדקים.

<עידן אור: את הדבר הזה צריך לעשות - -

<אתי בנדלר: אתה אומר דברים מאוד כלליים.

<יוסף עבאדי: אני רוצה לומר משהו שאני חושב שירגיע את החששות שנאמרו פה בשולי הברכות.

<יוסף עבאדי: אנדמול משקיעה בשוק הישראלי לא בשביל להפוך אתו לשוק הולנדי או אמריקאי.

<יוסף עבאדי: היא משקיעה מכיוון שהיא מזהה פה פוטנציאל יצירתי ענק.

<יוסף עבאדי: היא רוצה להפוך את היצירה הזאת לנחלה עולמית.

<יוסף עבאדי: מה שיקרה בשוק הטלוויזיה אם התכנית הזאת תצליח הוא מה שקרה להייטק הישראלי.

<יוסף עבאדי: השוק הקטן של 7 מיליון אנשים עם הכנסה בינונית יהפוך לשוק של מיליוני, אם לא עשרות ומאות מיליוני אנשים שיראו את היצירה הישראלית כמו שהיא.

<יוסף עבאדי: אם צריך לעשות התאמות קטנות כך שהשלטים יהיו גם באנגלית אני חושב שזה זניח לעומת הרעיונות - -

אבישי ברוורמן: השלטים באנגלית זה בסדר.

<יוסף עבאדי: לעומת הרעיונות שיש ביצירה הישראלית שיקבלו כעת תהודה עולמית.

<יוסף עבאדי: יש לזה שני היבטים.

<יוסף עבאדי: קודם כל, התכנים הישראליים יחלחלו לעולם.

<יוסף עבאדי: הדבר השני הוא שזה ישפר את כלכלת התעשייה הזאת.

<יוסף עבאדי: יהיה פה יותר כסף לזכיינים שמפסידים הרבה שנים, למפיקים וליוצרים שנאנקים על התנאים.

אבישי ברוורמן: אנחנו רוצים שיחלחל למפיקים.

<קריאה: זאת השאלה.

<יוסף עבאדי: אני חושב שלא רק שאין בעיה, צריך לברך על ההשקעה הזאת.

<יוסף עבאדי: היא תביא ברכה גדולה.

גילה גמליאל: אנחנו בהחלט מברכים.

גילה גמליאל: אנחנו רק רוצים להבין את השאלה ששאלנו בתחילת הדרך.

גילה גמליאל: שי, תפקידך לשמור על ההפקה הישראלית כהפקה עצמאית, כהפקה שכן יכולה - -

מיכל רוזין: תן לה זכויות על ההפקה שלה.

גילה גמליאל: השיח הזה היה צריך להתקיים עם הרכישה, בלי הרכישה.

אבישי ברוורמן: בלי אנדמול ובלי - -

גילה גמליאל: הרכישה לא רלוונטית יותר מידי.

<אילאיל לבנת: זה יכול לחול רק על רשת.

גילה גמליאל: אני מדברת רק על רשת.

גילה גמליאל: זאת בכלל לא שאלה משפטית.

גילה גמליאל: בתחילת הדרך כולנו אמרנו את אותו דבר, שאנחנו מברכים על הרכישה.

גילה גמליאל: גם המפיקים וגם התסריטאים מברכים.

אבישי ברוורמן: היועצת המשפטית יכולה להיות רגועה.

גילה גמליאל: היועצת המשפטית יכולה להיות רגועה.

גילה גמליאל: היה פה צליל שהושמע ולא כל כך מצא חן בעיני, במובן זה שנאמר שעל מנת שהמפיקים יקבלו זכויות מסחור הם צריכים להשקיע.

גילה גמליאל: אפילו שאול מרשת לא אומר את הדברים שאתם טוענים כאן.

גילה גמליאל: זה דבר שהוא בעיני לא אמור להיאמר, בטח לא מהצד שאמור להגן בין היתר על היצירה.

גילה גמליאל: אני חושבת שנאמר כאן במפורש שגם בהיבט של המסחור יש חלוקת אחוזים מסוימת.

גילה גמליאל: תקן אותי שאול אם אני טועה.

<שאול מגנזי: את צודקת.

גילה גמליאל: במסחור הזה יש את האחוזים שאמורים לקבל גם ללא המצב שבו מפיקים מביאים את הכסף מהבית.

גילה גמליאל: בשביל זה נועד החוק, מתוך הבנה שלמפיקים, ליצירה הישראלית ולמפיקים הקטנים אין את המשאבים שיש לזכייניות.

גילה גמליאל: זה נאמר בתחילת הדרך.

גילה גמליאל: אני חושבת שאולי צריך להבהיר את זה.

גילה גמליאל: לא הייתי טורחת לחדד את הנקודה אם לא היה נאמר כאן מה מצפים לקבל מהאחוז.

אבישי ברוורמן: זה חלק מהדברים שהם מתחת לשטח.

גילה גמליאל: אם רשת לא טוענים כזה דבר, אז בטח ובטח לא אתם צריכים לטעון כזה דבר.

גילה גמליאל: אני רוצה שזה יהיה מספיק בהיר על מנת לחדד את הנקודה.

גילה גמליאל: שאלה שנייה שלדעתי צריכה להישאל כאן זה מה זכויות המפיקים בהיבט של המכירה העצמאית של היצירות שלהם לחו"ל.

<נגה רובינשטיין: והאם יש תלות בהשקעה.

דוד צור: אנחנו דנים בדיונים האחרים על כך שערוץ 10 במצב על הפנים, בערוץ 2 קשת ורשת צריכים להחזיק רצועה של שבוע.

דוד צור: בלי הכסף שייכנס לתעשייה הזאת לא תהיה פרנסה ליוצרים, למפיקים, לכן העסקה הזאת טובה, צריך לברך ולתת לה לעבור חלק.

דוד צור: חייבים לעגן את זה, כי לדעתי עולה פה, בלי קשר לעסקה הזאת, מצוקה גדולה מאוד.

דוד צור: הנושא הזה לא פתיר.

דוד צור: בעיני, אגב, יש נעלם אחד שלא קיים פה בדיון הזה - אני מציע ליושב-ראש לקיים דיון יחד עם שר התקשורת ואתכם בעניין הזה – והוא ערוץ 1.

דוד צור: איפה ערוץ 1?

דוד צור: ערוץ 1, שהוא ערוץ השידור הציבורי שהיה אמור לתת פרנסה למפיקים האלה - -

<נגה רובינשטיין: יש בשביל זה התחייבויות בזיכיון.

אבישי ברוורמן: לא היית הבוקר.

אבישי ברוורמן: שר התקשורת היה פה בבוקר.

אבישי ברוורמן: אנחנו מחכים ללנדס.

אבישי ברוורמן: לנדס יבוא בעוד שבועיים שלושה.

אבישי ברוורמן: רק אז נראה אם יש עתיד לערוץ 1.

<אמיר רוזנברג: אני רוצה לענות לחברת הכנסת גמליאל דווקא על השאלה החשובה שהיא העלתה פה.

<אמיר רוזנברג: לכאורה השאלה הייתה האם אלה שני דברים נפרדים: עסקת אנדמול וה-65%, 35%.

<אמיר רוזנברג: האווירה פה כאילו הדברים הם כן נפרדים.

<אמיר רוזנברג: הדברים הם בכלל לא נפרדים, כי הכניסה הזאת תגרום לזרמים ולטלטלה רצינית מאוד בשוק.

<אמיר רוזנברג: אילו היה הבדל משמעותי וברור שניתן היה להגדיר אותו בין ה-65% ל-35%, לא היינו פה ולא היינו אומרים שיש ערבוב.

<אמיר רוזנברג: מדוע יש סכנה?

<אמיר רוזנברג: בגלל שאם למישהו מהרשות השנייה תעמידו אתגר להגיד לכם: חברי הכנסת, מה ההבדל בין הפקה עצמית להפקה עצמאית, להפקה קנויה, הוא יגיד לכם שלאלה אתם נותנים כסף, כלומר מממנים ב-100%, ולאלה אתם מממנים ב-100%.

<אמיר רוזנברג: בהפקה עצמית אתם קובעים מי יהיה השחקן הראשי, התסריטאי.

<אמיר רוזנברג: גם בהפקה העצמאית אתם מתערבים.

מיכל רוזין: זאת שאלת הרגולטור.

<אמיר רוזנברג: זה לא רק זה.

<אמיר רוזנברג: בגלל שזה מעורבב - -

<שאול מגנזי: ישבתם בדיון לפני שבוע.

אבישי ברוורמן: שאול, מבחינה לוגית הוא צודק.

אבישי ברוורמן: אני רוצה להסביר לך למה.

אבישי ברוורמן: אני מברך על אנדמול, אבל ברור לי לחלוטין שאם יש שיווי משקל א' ועכשיו נכנס שחקן ענק שמשנה את זה, שיווי משקל ב' יהיה שונה.

אבישי ברוורמן: מה שהוא דן זה מה יהיו התהליכים.

אבישי ברוורמן: זה לא יהיה אותו דבר.

אבישי ברוורמן: הוא צודק.

<אמיר רוזנברג: מה יושב היום בראש של אנדמול?

<אמיר רוזנברג: היא אומרת לעצמה: כשאני מסתכלת על השוק, אז 100% מהשוק זה כמו הפקה עצמית.

<אמיר רוזנברג: הכל מתנהג אותו דבר.

<אמיר רוזנברג: אם פעם בהפקה קנויה עצמאית היה המשולש הזה של זכויות הבעלות, המסחור - -

<אילאיל לבנת: לא מופיע בחוק המשולש הזה.

<אילאיל לבנת: זה לא בחוק.

<אילאיל לבנת: הוא מטעה.

<אמיר רוזנברג: הם מבינים שכשהם נכנסים לשוק אין הפקה עצמאית .

<אמיר רוזנברג: על פי הדין - כאן אני רוצה לסכם ולהגיד מה אנחנו מצפים – יש בידי הרשות השנייה, שאת הדברים שלה שמענו בדאגה רבה במיוחד, סמכות לאשר או לא לאשר את העסקה.

<אמיר רוזנברג: כולם אמרו שזאת עסקה שבסופו של יום צריך לאשר אותה.

<אמיר רוזנברג: הסמכות שלהם לאשר אותה היא לא סמכות טכנית, היא סמכות מהותית.

<אמיר רוזנברג: אנחנו מבקשים שהם יצהירו כאן שתקום ועדה שתבדוק את זה יחד עם הנציגים שלנו.

<אמיר רוזנברג: מה היא תבדוק?

<אמיר רוזנברג: היא תבדוק אם יש אבחנה ברורה בין ה-35 ל-65, היא תיצור אותה, רק אז תיתן לגוף כמו אנדמול להיכנס.

מיכל רוזין: התחושה שלי, וזה לא רק מהיום אלא לאורך הרבה מאוד זמן, שהרגולטור של הרשות השנייה חלש יחסית לזכיינים.

מיכל רוזין: הוא מאוד חלש.

מיכל רוזין: אנחנו רואים את זה.

מיכל רוזין: הדוגמה שעולה פה היום מדגישה את זה.

מיכל רוזין: מה אומרים פה?

מיכל רוזין: הם אומרים: שימו לב, עד עכשיו היינו חלשים, עד עכשיו לא הגנתם עלינו, על הזכויות שלנו, על כל מיני טריקים שכנראה הם מתחת לשולחן ולא על השולחן.

מיכל רוזין: אמרו להם שאם הם רוצים זכויות הפצה הם צריכים להתחייב ככה וכל מיני דברים.

מיכל רוזין: או שהדברים לא מגיעים לשולחנכם, או שאין לכם את הכוח להילחם נגדם.

מיכל רוזין: עכשיו בא גוף יותר חזק ויותר גדול שיפחית עוד פחות את הרגולציה שלכם ואת היכולת שלכם להילחם בזה.

מיכל רוזין: פירשתי נכון את מה שאמרת?

מיכל רוזין: זה הסיפור.

מיכל רוזין: אנחנו, המחוקקים, נותנים לכם את הכוח.

מיכל רוזין: תגידו במה חסר לכם כוח, איפה אתם צריכים עוד כוח.

מיכל רוזין: צריך רגולציה חזקה במדינת ישראל, צריך גופי תקשורת חזקים שעושים עבודה מצוינת, אבל צריך גם רגולטור חזק כדי שיאכוף את החוק וישמור על ההפקה הישראלית.

גילה גמליאל: צריך גישה אחרת, שי.

גילה גמליאל: אם רשת בעצמם מכווננים לכיוון מסוים, כשאתם הולכים רחוק מהם, אתם צריכים לעשות בדק בית בחשיבה שלכם.

<שי באב"ד: לעניין זכויות ההפקה והתשלום.

<שי באב"ד: כשמדובר בהפקה קנויה מי שצריך לשלם עליה זה אותו זכיין שמפיק.

<שי באב"ד: הוא מחויב ל-65%.

<שי באב"ד: כל השאלה שדנו על ההשתתפות - זו הפרקטיקה שנהוגה בשוק.

<שי באב"ד: זאת נקודה בעייתית שצריך לדון בה - זה האם כשהוא רוצה זכויות למסחור ומכירה של הזכויות האלו החוצה, האם כאן הוא כן צריך להשתתף או לא צריך להשתתף.

<שי באב"ד: זאת הייתה הנקודה.

<שי באב"ד: יש פרקטיקה נוהגת, מה שרשת הציגה פה, ויש פרקטיקה אחרת אצל קשת ו-10.

<שי באב"ד: לא מדובר על ההשתתפות בהפקה, מדובר פה בזכויות המסחור.

<שי באב"ד: יש פה שתי בעיות.

<שי באב"ד: בעיה אחת היא נושא זכויות המסחור.

<שי באב"ד: זכויות המסחור היא בעיה בפני עצמה שאני לא יודע לתת לה פתרון.

<שי באב"ד: לבעיה השנייה אני אתן פתרון.

<שי באב"ד: לבעיית זכויות המסחור אנחנו נשב, יש הנחיה של המועצה, נלמד את זה, נבוא עם איזו שהיא המלצה מקצועית כי יש פה התערבות בשוק כלכלי.

<שי באב"ד: אנחנו שומעים פה שיש לא מעט מפיקים שמצליחים להגיע להסדר כזה או אחר מול הזכייניות, שהם כן עובדים, הם כן מייצרים עבודה וכן מוכרים.

<שי באב"ד: יש כאלה שלא.

<שי באב"ד: אנחנו צריכים להגן על אלה שלא מצליחים.

<שי באב"ד: אנחנו צריכים לראות, למרות שזאת התערבות כלכלית, מה עושים כדי להגן.

גילה גמליאל: שי, יש פה בעיה אמיתית.

<שי באב"ד: יש פה שתי בעיות.

גילה גמליאל: שי אומר שאין לו פתרון לבעיית המסחור.

<שי באב"ד: לבעיית המסחור אמרתי שאנחנו צריכים לבוא עם המלצות אם עושים את זה בחקיקה ואיך כי זו התערבות.

<שי באב"ד: בנושא השני של האכיפה יש פתרון מידי.

<שי באב"ד: בכל מקום שיש התערבות, בין ב-post production, בין אם בשאלה עם איזה טאלנטים לעבוד, בין בהכתבה של מה לכתוב בתסריט - -

מיכל רוזין: איזו חברת הסעדה - -

<שי באב"ד: בכל מקום שיש התערבות כזאת אנחנו מזמינים אתכם להביא את זה בפנינו ולהגיד לנו.

<קריאה: נו באמת - -

<שי באב"ד: אי אפשר לאכוף - -

<נגה רובינשטיין: תבקשו את ההסכמים מהזכיינים.

גילה גמליאל: מה התפקיד שלכם?

גילה גמליאל: אם אתם לא עושים את זה ואת זה, מה אתם כן עושים?

<נגה רובינשטיין: אתה יכול לבקש את ההסכמים מהזכיינים ולקרוא אותם.

גילה גמליאל: מה התפקיד שלכם?

גילה גמליאל: נראה לי שאתם לא יודעים אותו.

גילה גמליאל: אולי אנחנו צריכים בוועדה להגדיר את התפקידים.

גילה גמליאל: תקראו את ההסכמים, תגידו אם ההפקות הן הפקות קנויות.

<שי באב"ד: קל לבוא ולהגיד פה שיש הפקות.

<שי באב"ד: בסדר, תראו לי, אני מבטיח לטפל.

מיכל רוזין: אכיפה זה לא רק כאשר מתלוננים, אכיפה זה - -

<שי באב"ד: בהסכמים זה לא יהיה כתוב.

<שי באב"ד: אלו יהיה הכתבות שיעשו עליהן ויכוח תוך כדי הנוהג והפרקטיקה.

<שי באב"ד: זה לא יהיה בהסכם.

<שי באב"ד: עוד נושא שאנחנו מנסים להילחם בו בנושא האכיפה זה כל נושא מכירת האייטמים שנמצאים בטלוויזיה אצל הזכייניות.

<שי באב"ד: יש עכשיו תופעה ברשות שאנחנו מנסים להילחם בה ביד מאוד קשה.

<שי באב"ד: כשאנחנו פותחים את ההסכמים - קיבלנו הסכמים שנמצאים אצל רשת, קשת וערוץ 10 - יש 0 הוכחה למכירת אייטמים.

<שי באב"ד: הם הקימו חברות בנות - -

<אסף אמיר: איך אתה רוצה שהמפיקים שעובדים איתם יתנו לך את זה?

<שי באב"ד: אתה בתור יו"ר האיגוד תבוא, תביא מספר - -

<נגה רובינשטיין: תבקש את ההסכמים מהזכיינים, הכי פשוט.

<שי באב"ד: אנחנו נטפל.

מיכל רוזין: טלפון אחד שהיית מרים לתכנית ומבקש להופיע והיו מבקשים ממך 7000,8000 שקל, בזה היית מקבל הוכחה.

מיכל רוזין: אתה לא תמיד צריך תלונות, אתה יכול לבדוק בעצמך.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעשה פה דיון נפרד.

גילה גמליאל: צריך דיון נפרד על העניין של היחס של הרשות והבנת הדברים.

אבישי ברוורמן: יש לנו המון רגולטורים בארץ.

אבישי ברוורמן: חלק מהרגולטורים לא מסוגלים לאכוף שום דבר.

אבישי ברוורמן: היה לנו רגולטור שאחראי על הגז לבישול .

אבישי ברוורמן: כששאלתי אותו כמה אנשים יש לו לבקרה ולאכיפה, הוא אמר 4 בכל ישראל.

אבישי ברוורמן: יש רגולטורים בלי אכיפה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נדון איתך איך אתה עושה רגולציה אמיתית שהיא אפקטיבית.

אבישי ברוורמן: אמרת דבר מאוד נבון.

אבישי ברוורמן: אמרת שעם עורכי דין מתוחכמים ועם חברות אפשר לכתוב את החוזים הכי טובים, אבל אף אחד לא מבין את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: זה לא פשוט לך ולו.

אבישי ברוורמן: מי שעומד בצד השני אלה האנשים הכי מתוחכמים בעולם.

אבישי ברוורמן: בניירות אי אפשר להבין כלום.

אבישי ברוורמן: צורת האכיפה היא דיון לא לכאן.

אבישי ברוורמן: בכוח מתמודדים בצורות אחרות, לא באמצעות עורכי דין.

אבישי ברוורמן: אני וכל חברי הכנסת מברכים על העסקה עם חברת אנדמול שתיכנס כבעלת מניות לחברת רשת.

אבישי ברוורמן: יחד עם זאת, הוועדה קוראת לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו להמשיך לאכוף על הזכייניות בכלל ועל רשת בפרט את חובת ההפקה הקנויה בשיעור של 65%.

אבישי ברוורמן: באשר למסחור הזכויות של המפיקים.

אבישי ברוורמן: בהתחשב בהחלטת המועצה להנחות את הנהלת הרשות לחפש פתרונות הוועדה מבקשת מהנהלת הרשות השנייה לדווח לוועדה על הפתרונות האפשריים.

אבישי ברוורמן: אני נותן לך זמן כי הבעיות פה סבוכות.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שתבואו תוך 3 חודשים עם כל הפתרונות, עם כל הבעיות על השולחן.

אבישי ברוורמן: באשר לשמירת האופי הישראלי.

אבישי ברוורמן: שאול, כולנו רוצים כסף, כולנו רוצים להתבולל, כולנו רוצים טוב, אבל תאמין לי שאליעזר בן יהודה מורט את כל שערותיו על מה שעשו לו הציוניים.

אבישי ברוורמן: באשר לשמירת האופי הישראלי של ההפקות המקומיות הוועדה מבקשת מהרשות לבדוק אם יש מקום ואם רשאים לקבוע כללים שיבטיחו כי בהפקות האלו - ברובם, אם לא בכולן - תישמר בכל זאת קצת מהישראליות של שפה , נוף, תרבות, גוון אנושי.

אבישי ברוורמן: אנא, תעבירו לוועדה את המסקנות.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם, ובהצלחה.