הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת החוק בעניין השוויון בנטל ולהסדרת מעמדם של תלמידי הישיבות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 37, 2014-02-11 09:00

איילת שקד: בוקר טוב.

איילת שקד: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה.

איילת שקד: אנחנו פותחים את הישיבה לא בהצבעות, אלא בדיון על סעיף חב"ד.

<מירי פרנקל שור: לא, לא.

<מירי פרנקל שור: זה לא על סדר היום.

איילת שקד: אנחנו לא נצביע כרגע, ואין עדיין נוסח.

איילת שקד: אבל אני רוצה להסביר על הנושא של מסלול חב"ד.

איילת שקד: אני אסביר, ואחר-כך ידבר תת-אלוף גדי אגמון, ואחר כך ידברו נציגי חב"ד.

מאיר פרוש: מה זה חב"ד?

מאיר פרוש: ואם זה לא יהיה חב"ד, ומישהו אחר?

איילת שקד: תכף נסביר.

איילת שקד: גדי, אתה רוצה להסביר את המצב?

משה גפני: - - - בנושא הצבאי.

משה גפני: הכול נשאר פתוח.

משה גפני: פשוט מדינה חסרת אחריות.

משה גפני: היום התקפה על ישיבות ההסדר.

משה גפני: עד לאן זה יגיע כל הסיפור הזה?

משה גפני: במקום לתת למדינה להתנהל ולהעלות את הדברים לאט-לאט.

משה גפני: לא ירוויחו שום דבר מזה.

משה גפני: מה יעשו, יפרקו את ישיבות ההסדר?

משה גפני: לא מעניין אותי.

איילת שקד: גפני, אני רוצה שחברי הוועדה יבינו את מתווה חב"ד.

משה גפני: את מתרגשת מזה?

משה גפני: אני שואל אם בגלל זה תיכנעי ליש עתיד?

משה גפני: אם יאיר לפיד היה מצליח בכלכלי הוא לא היה מדבר בכלל על השוויון בנטל.

משה גפני: הוא נכשל בכול, אז עכשיו הוא מחפש טרמפ.

משה גפני: חוסר אחריות למדינה.

משה גפני: חייל אחד לא התוסף מכל הדיונים האלה.

איילת שקד: גפני, בוא ניתן לגדי להסביר מה קרה עד היום, ומה הרציונל במתווה.

<גדי אגמון: הרעיון נקרא אמנם "הסדר חב"ד", אבל הוא בהחלט הסדר כולל לכל מי שנמצא במעמד "תורתו" שבעבר רצה ללמוד במשך שנה לימודים תורניים בחו"ל בין במצוות הרב ובין בשל סיבות אחרות.

<גדי אגמון: בעבר הוא נסע לחו"ל והפך להיות עריק מכיוון שלא היה בחוק טל בעבר הסדר שמאפשר לימודים תורניים בחו"ל עם גיוס לאחר מכן.

<גדי אגמון: המודל מציג בסעיף המסלולים המגייסים מודל שמאפשר למועמד לשירות ביטחון שלומד "תורתו אמנותו" בין גילאי 12-19 לנסוע במשך שנה או במידה שנדרש גם במשך שנתיים – זאת אומרת לאפשר לו שנה נוספת של לימודים בחו"ל – ואחר כך עד גיל 24, לפי מודל הגיוס, להתגייס לצה"ל.

<גדי אגמון: למעשה, ההצעה הזאת היא לבטל את מעמד "תורתו אמנותו" למי שמחליט לצאת לחו"ל כדי ללמוד לימודים תורניים ולהפוך אותו במסלול של גיוס עד גיל 24.

איילת שקד: צריך להבין שמה שהיה עד עכשיו - -

<גדי אגמון: מה שקרה עד עכשיו זה שהחברים שבחרו לעשות את זה בגלל מצוות רבותיהם נסעו לחו"ל, הפכו להיות משתמטים, עריקים, וכשהם חזרו לארץ – אם הם חזרו לארץ – הם נכלאו ועברו תהליך שבסופו של דבר לא עודד אותם להתגייס.

<גדי אגמון: המסלול הנוכחי מציע להסדיר את זה על דרך המלך, לאפשר להם לבטל את מעמדם, לנסוע לחו"ל, ללמוד לימודים תורניים כמצוות רבותיהם בחו"ל ולחזור ולהתגייס במשך פרק זמן שלא יאוחר משנה לאחר חזרתם.

איילת שקד: חב"ד, אני רוצה שגם אתה תדבר.

איילת שקד: בסדר?

איילת שקד: בבקשה, חבר הכנסת שטרן.

אלעזר שטרן: בוקר טוב.

אלעזר שטרן: אני בעד כל הסדר שלוקח זמן ומחבר אוכלוסיות חרדיות לצה"ל ולחברה הישראלית.

אלעזר שטרן: בהקשר הזה אם אפשר להגיע להסכמים כאלה עם מי שרוצים מתוך החברה החרדית אני, כמובן, מברך על זה.

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה לומר עוד משהו שאולי לא שמים לב אליו, ונכון שנשים לב אליו.

אלעזר שטרן: בהיותי ראש אכ"א תחת חוק טל כששאלו אותי כמה זמן צריך לשרת בחור חרדי שמתגייס בגיל 22, זה היה 24 או 36 חודשים.

אלעזר שטרן: אני אמרתי 16 חודשים.

אלעזר שטרן: א', זה בהשוואה להסדר שהיה אז, ולדעתי זה נכון למי שלמד שלוש שנים תורה על חשבונו בלי כל מיני תמיכות עד גיל 21 או 22 שהשירות שלו בגיל 23-22 לא יהיה לשלוש שנים.

אלעזר שטרן: אבל שייקבע פרק זמן מינימום.

אלעזר שטרן: שנית אני מציע שאם בא בחור חרדי למערכת מקצועית שהוא והצבא רוצים הצבא יגיד, אוקיי.

אלעזר שטרן: נגיד שאני קובע עכשיו שמי שמתגייס אחרי גיל 22 – ואני מתכוון גם להסדרים של חב"ד, ובגלל זה אני מעלה את זה כאן – עושה 16 חודשים, אלא אם כן הוא רוצה ללכת למסלול מיוחד, למשל טכנולוגי, ואז הצבא יגיד שבשביל המסלול הזה - -

איילת שקד: אבל את זה תשאיר לצבא להחליט.

אלעזר שטרן: בדיוק.

איילת שקד: הם יחליטו כמה הם מגייסים.

אלעזר שטרן: איילת, טוב שאמרת לי שאני לא ראש אכ"א, אני שכחתי את זה באמת.

אלעזר שטרן: אני מדבר על היגיון שהם נכונים גם היום.

אלעזר שטרן: אפילו להגיד היום לצבא לגייס בגיל 24 לשלוש שנים זה לא נכון לא כלפי המתגייס ולא כלפי המערכת.

איילת שקד: אבל זה מסלול שהצבא רוצה.

איילת שקד: הצבא בא אלינו עם הרעיון הזה.

אלעזר שטרן: אני בעד המסלול, נקודה.

אלעזר שטרן: אני בעד ההסכם שמוצע פה ואמרתי את זה במשפט הראשון.

אלעזר שטרן: אבל גם בתוך המסלול הזה – נחזור עכשיו לשאלה שלא התעסקנו איתה, לדעתי - -

איילת שקד: שאלה כללית.

אלעזר שטרן: בדיוק.

אלעזר שטרן: היא קשורה גם אליהם, אבל היא קשורה גם בכלל לחרדים שמתגייסים אחרי שנתיים-שלוש או ארבע שנים בישיבה – מה אורך השירות שלהם?

אלעזר שטרן: כאן אני מציע גם מבחינת ההגינות כלפיהם וגם בשביל לא להטיל על הצבא עומס כלכלי שלא נכון להטיל עליו בשום מקרה, לקבוע את מינימום השירות.

אלעזר שטרן: מעבר לכך זה יהיה תלוי במסלול בצבא.

איילת שקד: אבל אנחנו כמחוקק צריכים לקבוע את זה?

איילת שקד: בואו ניתן לצבא את החופש להחליט לעשות מה שהוא צריך.

אלעזר שטרן: מה הוא יכול?

אלעזר שטרן: תני לי דוגמה.

איילת שקד: הוא הפוקד.

איילת שקד: הוא רוצה לגייס אותם ל-24 חודשים או ל-32 חודשים או ל-22 חודשים.

איילת שקד: הוא יחליט.

איילת שקד: אני נותנת לו את הסמכות.

אלעזר שטרן: אין לי בעיה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, לדעתי, זה לא יהיה הוגן, ובגלל זה אני אומר את זה.

אלעזר שטרן: הרי בשום מקום אנחנו לא נותנים את הבחירה הזאת.

אלעזר שטרן: אנחנו לא נותנים לו את בחירת המינימום.

אלעזר שטרן: הוא לא יכול עכשיו להחליט על כל אחד שהוא מגייס אותו לשלושה חודשים.

איילת שקד: אני לא מתערבת בשיקולים האלה שלו.

איילת שקד: הוא "ילד גדול", מה שנקרא.

אלעזר שטרן: אבל את כן מתערבת.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: אני לא מתערבת לו בעניין בחור שמתגייס בגיל 24.

איילת שקד: אני לא אומרת לו לכמה זמן לגייס אותו.

איילת שקד: הוא יגייס אותו לכמה שהוא צריך.

אלעזר שטרן: ובגיל 18 את אומרת לו?

איילת שקד: אבל הצבא בגיל 18 זה לא שאלה בכלל.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: אם את נותנת עכשיו לצבא להחליט את מי הוא רוצה לגייס ולכמה זמן, את יודעת מה הוא עלול לעשות לך?

אלעזר שטרן: לכן אני לא מבין את זה.

<גדי אגמון: אתה מדבר על מסלול שבו אתה קובע את הסף ואת הרף?

אלעזר שטרן: הרף הוא שלוש שנים, זה ברור.

אלעזר שטרן: אני רוצה שאתה לא תוכל לגייס בחור חרדי או ציוני דתי בן 23 לשלוש שנים אם הוא לא רוצה.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה הגיוני כשנאשר את המסלולים.

אלעזר שטרן: זה גם לטובת הצבא.

אלעזר שטרן: מי שירצה ללכת למסלולים המיוחדים האלה, הצבא יציע לו, והוא יחתום על הסדרי שירות.

איילת שקד: הסדר השירות שאנחנו מדברים עליו הוא הסדר שירות שהצבא מאפשר לתלמידים לנסוע לחו"ל, ללמוד ולחזור כדי להתגייס.

אלעזר שטרן: לכמה זמן להתגייס?

איילת שקד: אנחנו לא מכניסים את זה למתווה.

איילת שקד: אנחנו משאירים את זה פתוח.

אלעזר שטרן: אני פוחד שהתקדים הזה של השארת פתוח לגמרי יכול להיות סכנה.

אלעזר שטרן: אני מקבל את זה אבל זה עלול להיות סכנה להרבה דברים אחרים.

<גדי אגמון: לצורך העניין זאת אותה התלבטות לא רק לגבי המסלול הזה, אלא גם לגבי תלמיד ישיבה בן 24.

אלעזר שטרן: זה בדיוק מה שאמרתי.

אלעזר שטרן: יש פה חלון שנשאר פתוח.

<גדי אגמון: אבל אתם מבינים שאנחנו רוצים לצמצם את הדיפרנציאליות בתוך מסלולי השירות בצה"ל.

<גדי אגמון: זה הרעיון המסדר שלנו.

<גדי אגמון: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים – להאריך מסלולים מקוצרים.

עמר בר-לב: היה כתוב בעיתון שאתם דווקא כן חושבים על דיפרנציאליות בשירות בצה"ל

איילת שקד: היה כתוב בעיתון.

עמר בר-לב: אנחנו היום, ואנחנו מחר זה יכול להיות שני דברים שונים.

רוברט אילטוב: גם אמרו לנו היום שאנחנו שוק פה.

איילת שקד: המצחיק הוא שאמרו לנו שמטעמים פוליטיים לא הארכנו את השירות לנשים.

איילת שקד: זה מדהים איך הם קנו את הספין הזה.

איילת שקד: עמר, בבקשה.

עמר בר-לב: לפני שאני מביע עמדה אני רוצה להבין את הנתונים.

עמר בר-לב: אתה תיארת מצב, תת-אלוף אגמון, שאנשים יוצאים לחו"ל, לומדים בחו"ל, ומבחינת צה"ל נחשבים עריקים, ולכן הם לא חוזרים לשירות בצה"ל.

עמר בר-לב: על איזה מספרים אנחנו מדברים?

עמר בר-לב: כמה יוצאים לחו"ל בשנה?

עמר בר-לב: כמה נחשבים עריקים?

עמר בר-לב: מה קורה עם אלה שנחשבים עריקים, האם הם נשארים לנצח בחו"ל?

עמר בר-לב: מה המספרים והכמויות – כדי שנדע על מה אנחנו מדברים.

<גדי אגמון: אנחנו מדברים על 300-250 בשנה במצב שקיים היום.

<גדי אגמון: במקרה הזה אני מסתכל על אוכלוסיית חב"ד, אבל זה יכול להיות גם אחרים.

<גדי אגמון: אנחנו מדברים על עשרות עריקים בשנה.

עמר בר-לב: אלה שהם לא עריקים חוזרים לארץ ומשרתים בצה"ל?

<גדי אגמון: חלקם כן, וחלקם לא חוזרים לארץ, אלא ממשיכים לכל מיני מדינות ולמסלולים אחרים, וחלקם חוזרים עריקים, נשפטים ומשרתים.

עמר בר-לב: מתוך 300-250 בשנה כמה משרתים בצה"ל היום אחרי שהם חוזרים לאחר שנה-שנתיים?

<גדי אגמון: אני לא יכול להגיד לך את המספרים במדויק.

עמר בר-לב: אם זה לדוגמה 220 אז חבל על כל בזבוז הזמן שלנו כי הם משרתים בצה"ל, ואין צורך להכין משהו מיוחד.

<גדי אגמון: השאלה היא כאן – ואולי גם נציג חב"ד ידע להציג את זה – האם אנחנו רוצים להסדיר בדרך המלך או שאנחנו רוצים לתת לאירועים לקרות.

עמר בר-לב: השאלה היא אם תשנה את החוק, מי אמר שהם יחזרו לשרת בצה"ל?

<עדי אברהם: זה - - -

עמר בר-לב: השאלה אם הם יורדים מהארץ כי הם עריקים או שהם יורדים מהארץ כי הם נסעו לניו-יורק, ראו שזה נחמד, נשארים שם, וזה שנשנה את החוק לא יגרום להם לחזור לארץ.

<גדי אגמון: הרעיון המרכזי שאנחנו רוצים ליצור בחוק זה חובת הגיוס עם עזיבתם את הארץ.

עמר בר-לב: היום לא קיימת חובת הגיוס?

<גדי אגמון: לא.

עמר בר-לב: היום בחור מגיע לגיל 18 - -

<גדי אגמון: מבוטל מעמדו דרך הסנקציה השלילית שאנחנו מפעילים עליו כיוון שהוא הופך להיות עריק.

<גדי אגמון: זה התהליך.

<גדי אגמון: מכיוון שהוא נוסע לחו"ל, והתהליך לא מוסדר אז אנחנו קוראים לו למרות שהוא בחו"ל.

עמר בר-לב: אבל היום, לפי החוק החדש, כל אחד יצטרך בגיל 17 להגיע ללשכת הגיוס, נכון?

<גדי אגמון: כן.

<גדי אגמון: גם אז זה קרה.

עמר בר-לב: הגיע אותו בחור חב"ד ללשכת הגיוס, על-פי ההצעה הנוכחית, מה ההבדלים?

<גדי אגמון: במצב הקיים היום אין לו בכלל אופציה לנסוע לחו"ל, אין לו אופציה לבטל את מעמדו ולהבין שגם כשהוא נוסע - -

עמר בר-לב: אבל הם נוסעים היום לחו"ל.

עמר בר-לב: הם עושים את זה.

<גדי אגמון: הם עושים את זה, ואז הם הופכים להיות עריקים.

<גדי אגמון: זה המצב.

<גדי אגמון: כשהם הופכים להיות עריקים וחוזרים לארץ עובר עליהם תהליך – רובם נכלאים, נשפטים.

<גדי אגמון: הסנקציה הפלילית או הביטול של המעמד שלהם מופעל דרך הסנקציה הפלילית.

עמר בר-לב: אז אם אין לך עכשיו אפשר בפעם הבאה להביא את הנתונים, כמה בשנה האחרונה נחשבו עריקים, וכמה מתוך העריקים חזרו לישראל והוסדר הגיוס שלהם?

<גדי אגמון: כן.

אלעזר שטרן: גדי, אתה בטוח שצריכים את זה בחוק?

אלעזר שטרן: אתם לא יכולים לעשות - -

<גדי אגמון: אין בחוק הישן מנגנון שמאפשר לעזוב את הארץ ולהפוך להיות בר-גיוס ממעמד תורני.

<גדי אגמון: חוקית אין יכולת כזאת.

אלעזר שטרן: החוק מונע את זה?

<גדי אגמון: החוק מונע את זה.

<גדי אגמון: בחוק לא הייתה אפשרות לעבור למסלול גיוס כשאתה במעמד "תורתו" עם נסיעה לחו"ל מעבר לשלושים יום.

<עידו בן יצחק: אדם שנסע לחו"ל לשנתיים-שלוש וחוזר לארץ - -

<עדי אברהם: - - -

<עידו בן יצחק: אדם נוסע.

<עידו בן יצחק: יש שדה תעופה - -

<גדי אגמון: אין אפשרות כזאת.

<עידו בן יצחק: אדם בן 17.5 נסע עכשיו לחו"ל, אתה לא יכול למנוע ממנו לנסוע לחו"ל.

<עידו בן יצחק: אם הוא נסע לחו"ל לשלוש שנים - -

איילת שקד: הוא מלש"ב.

אלעזר שטרן: הוא עריק.

<עידו בן יצחק: כשהוא חוזר הוא נחשב מבחינתך עריק?

אלעזר שטרן: בטח.

<גדי אגמון: כן.

<גדי אגמון: מועמד לשירות ביטחון בגיל 17.5 אינו יכול לעזוב את הארץ כי בגיל 17.5 יש לו בדרך כלל צו גיוס ביד.

עמר בר-לב: אז מה ההיגיון לתת את זה רק ליוצאי חב"ד ולא לבחור חילוני שבגיל 17.5 נוסע לשליחות עם ההורים שלו לשלוש שנים.

עמר בר-לב: למה הוא צריך להיות עריק?

<גדי אגמון: הרעיון הוא לא רק לאוכלוסיית חב"ד, אלא לכל מי שמעמדו הוא "תורתו אמנותו".

עפר שלח: לא פותחים מסלול ירוק.

איילת שקד: יש 400 שמעמדם "תורתם אומנותם".

איילת שקד: אתה לא יכול להיכנס למסלול הזה אם אתה לא במעמד של "תורתו אמנותו".

עמר בר-לב: אז בחור חילוני שנוסע בגיל 17.5 עם ההורים שלו הוא כן עריק?

עמר בר-לב: אולי גם לו נסדר את העניין.

עמר בר-לב: מדובר כאן על שוויון בנטל, אז אני שואל על שוויון בנטל.

עמר בר-לב: אני לא קובע עמדה.

<גדי אגמון: בחור חילוני שנוסע עם משפחתו, על-פי הכללים שלנו זכאי לדחיית גיוס עד גיל 20 כיוון שהוא נוסע לשליחות.

איילת שקד: הנה, בבקשה.

<גדי אגמון: את הפריבילגיה הזאת אנחנו נותנים.

<גדי אגמון: אם הוא עוזב בגיל צעיר יותר הוא יכול לחזור בגיל מאוחר יותר.

עמר בר-לב: אז הוא לא הופך מיד לעריק.

<עידו בן יצחק: אז אם את זה אתם עושים לפי הכללים שלכם, אז למה את זה לא?

איילת שקד: כי הוא כבר במעמד של "תורתו אמנותו".

<גדי אגמון: הוא במעמד של "תורתו".

<גדי אגמון: בחור שעוזב בגיל 21-20 הוא במעמד של "תורתו".

<גדי אגמון: אין לו אפשרות אחרת.

עמר בר-לב: אם יש הסדר לבחור חילוני – שאני שמח – למה, כפי ששאל חבר הכנסת שטרן אין אותו הסדר לבחור חרדי?

<גדי אגמון: יש פה בעיה חוקית.

<גדי אגמון: בחור בן 21 שרוצה לנסוע ל-770 ללמוד במשך שנה בברוקלין הופך להיות מיד עריק גם אם הוא רוצה להתגייס בתום השנה הזאת.

עמר בר-לב: אבל אותו הסדר שיש לבחור חילוני שמאפשר לו - -

<גדי אגמון: אין אפשרות לבחור חילוני בגיל 21.

<גדי אגמון: היציאה למנגנון הזה היא מ"תורתו אמנותו" אחרי שהיה שלוש שנים במנגנון של "תורתו".

<גדי אגמון: זה ההבדל בין חילוני לבין חרדי.

עמר בר-לב: אבל שניהם בני 17.5.

עמר בר-לב: לבחור חילוני בן 17.5 יש תקנה שמאפשרת לו דחיית שירות עד גיל 20 אז אותה תקנה יכולה להיות לגבי בחור חרדי.

משה גפני: כמה חילונים יש כאלה?

<גדי אגמון: כמה עשרות.

משה גפני: כמה?

<גדי אגמון: לא יודע.

משה גפני: יש תקנה שמאפשרת להם לצאת?

<גדי אגמון: כן.

משה גפני: על סמך מה?

<גדי אגמון: על סמך העובדה שהוא נוסע לשליחות.

משה גפני: הוא לא בשליחות.

משה גפני: אבא שלו בשליחות.

<גדי אגמון: אם הוא לא בשליחות הוא לא ייצא.

משה גפני: בחור בן 18, איזה שליחות?

<גדי אגמון: נשאלתי לגבי הוריו.

<גדי אגמון: אם הוא לא בשליחות - -

משה גפני: לא, הוא נסע עם הוריו.

<גדי אגמון: אם הוא נסע עם הוריו רק למטרת השליחות של הוריו תהיה לו דחיית גיוס עד גיל 20.

משה גפני: על סמך מה?

משה גפני: מה יש בחוק הזה?

<גדי אגמון: זה תקנות שלנו.

משה גפני: לא ידעתי.

משה גפני: רק עכשיו אני יודע.

<עידו בן יצחק: הדרישה בחוק היא להיתר מכם אז תנו לו היתר.

<עדי אברהם: זה לא סתם היתר.

<עידו בן יצחק: אז תכתבו היתר בתנאים.

<עידו בן יצחק: כשאת יכולה לתת היתר למישהו את יכולה להתנות את ההיתר בתנאים.

<עדי אברהם: - - - זה ההבדל.

<עדי אברהם: זה לא סתם דחיית שירות.

אריאל אטיאס: מישהו יודע למה התכנסנו כאן היום?

אריאל אטיאס: נראה לי שאנחנו סתם פול גז בניוטרל.

איילת שקד: נדבר עכשיו על חב"ד.

איילת שקד: פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני מבין שכל הקבוצות שבאות בנפרד לא ייספרו ביעדים.

איילת שקד: חב"ד בטח שכן כי הם חרדים.

איילת שקד: חב"ד גם היום נספרים ביעדים.

רוברט אילטוב: פרוש, כנראה, לא חושב ככה.

איילת שקד: הם כן.

מאיר פרוש: כבר אתמול אמרת, אבל אם את עונה לי את התשובה אז אני אומר לך שוב: גם הגבוהות הציוניות קוראים להם חרד"לניקים.

איילת שקד: בסדר, אנחנו לא מדברים עכשיו - -

<גדי אגמון: לא ספרנו אותם ביעדים עד כה.

מאיר פרוש: מאחר שאמרת, אז אני אומר – הם נחשבים לחרד"לים.

<גדי אגמון: בסדר.

<גדי אגמון: אפשר להחליט, רק לא ספרנו.

אריאל אטיאס: זאת לא בעיה משפטית, זאת בעיה פוליטית.

מאיר פרוש: אני רוצה להבין מגדי – בחורי חב"ד מההסדר שאתה מציע פה מוותרים על הסדר "תורתו אמנותו" בגיל 17.5?

<גדי אגמון: לא, הם מוותרים על ההסדר ביום שהם מבקשים את הנסיעה.

מאיר פרוש: ברור.

מאיר פרוש: הם מבטלים אז את המעמד?

<גדי אגמון: כן.

מאיר פרוש: למה הם לא יכולים להיות כמו אותו אחד שההורים שלו נוסעים לשליחות?

<גדי אגמון: הוא לא נמצא במעמד, חלה עליו חובת גיוס.

מאיר פרוש: אני בכל אופן לא חושב כך.

מאיר פרוש: אני מכיר ומכבד את נציג חב"ד שידבר פה עוד מעט.

מאיר פרוש: אני לא זכיתי להיות חסיד חב"ד אז אני לא יכול לדבר בשמם.

מאיר פרוש: אני חושב שהוועדה עובדת מול ועד הישיבות, איגוד ישיבות ההסדר, איגוד הישיבות הציוניות.

מאיר פרוש: אני מציע שלפני שאנחנו הולכים למסלול כזה שיהיה לנו דבר רשמי ממה שיש חב"ד.

<אחז בן ארי: החוק לא נוקב בזרם.

מאיר פרוש: אז אם זה לא חב"ד אז זה לא קשור לחב"ד.

איילת שקד: החוק הזה לא חב"ד, זה תלמידי ישיבה שרוצים ללמוד שנה בחו"ל.

מאיר פרוש: אז אנחנו נשמע מהרב לוי מה חב"ד עושים, למה הם נוסעים.

מאיר פרוש: אני יודע למה הם נוסעים וחשוב שגם יידעו למה הם נוסעים.

מאיר פרוש: אבל בואו לא נאמר שעושים לחב"ד משהו בנפרד ולא נאמר גם שחב"ד הסכימו.

מאיר פרוש: יכול להיות שחב"ד הסכימו, אבל אני מציע שנדע במסמך שחב"ד הסכימו.

מאיר פרוש: אני לא רוצה שהיום נאמר שחב"ד הסכימו, ואם מחר זה לא יעבוד יגידו שחב"ד לא הסכימו, ולכן מפרים הסכם.

מאיר פרוש: בדברים האלה אנחנו צריכים להיות בטוחים בזה כוועדה.

<גדי אגמון: אף על פי שזה תחת הכותרת של חב"ד מבחינתי זה מסלול גיוס למי שנמצא במעמד "תורתו".

<גדי אגמון: מי שנמצא במעמד "תורתו" ונוסע ללמוד, לפי מצוות רבותיו, בחו"ל במשך שנה לימודים תורניים חייב בגיוס ביום שהוא יוצא.

<גדי אגמון: המנגנון הזה לא היה עד עכשיו.

<גדי אגמון: זה מסלול שבעיני יביא עוד עשרות חרדים כל שנה שיתגייסו לצה"ל.

מאיר פרוש: אתה יודע מה זה "חלמא טוב חזית"?

<גדי אגמון: עברית?

מאיר פרוש: "חלמת חלום טוב".

<גדי אגמון: בסדר גמור.

<גדי אגמון: אפשר להחליט שלא מקבלים את זה.

אלעזר שטרן: גדי, אני חוזר לשאלה הראשונה.

אלעזר שטרן: לפני כל ההסתבכות הזאת, לדעתי, אתם יכולים לעשות את זה.

איילת שקד: בלי חוק?

<עידו בן יצחק: לפי סעיף 43 לחוק שירות ביטחון, "מיועד לשירות ביטחון ויוצא צבא" – ואנחנו מתקנים פה – "גם מי שניתן לו צו דחיית שירות לפי פרק ג'1 לא ייצאו לחו"ל, אלא לפי היתר מאת שר הביטחון".

<עידו בן יצחק: אחר כך הסעיף אומר: "היתר יכול להיות שמותנה בתנאים".

<עידו בן יצחק: אתה יכול להתנות תנאים לאדם שיוצא מהארץ שהוא יוצא רק אם הוא חוזר בעוד שנתיים ומתגייס.

איילת שקד: נכון.

<גדי אגמון: הבעיה המשפטית כפי שהוצג לנו היא שמכיוון שלא מדובר בדחייה לפי סעיף 36, שזאת דחייה פרטנית או הסדר פרטני יש כאן מסלול גיוס.

<גדי אגמון: ההחלטה בלתי ניתנת למימוש לגבי אוכלוסייה - -

<קריאות: - - -

איילת שקד: רגע, הוא צודק.

איילת שקד: יכול להיות שזה פשוט מיותר.

<עדי אברהם: בכל מקרה צריך להסדיר את עצם הלימודים בחו"ל.

<עדי אברהם: אם הוא לומד לימודים תורניים שהם לא לימודים תורניים בארץ - -

איילת שקד: אתם יכולים להסדיר את זה בתקנות שלכם, לא צריך בחקיקה ראשית.

<עדי אברהם: חקיקה ראשית מסדירה ממילא את הלימודים.

<עידו בן יצחק: הסעיף לא אומר למה יוצאים מהארץ.

<עידו בן יצחק: הוא אומר שאם אתה רוצה לצאת לחו"ל אתה צריך היתר.

<עדי אברהם: הוא לא יקבל את האישור לצאת סתם בשביל לצאת לחו"ל לשנה.

אלעזר שטרן: גדי, תעשו בדיוק את ההסדר הזה אתם.

משה גפני: הצבא עושה טעות בגללנו.

משה גפני: כל מה שנוגע לחרדים ולמשהו דומה, רוצים בחקיקה ראשית כי פוחדים מהעיתונות.

משה גפני: על-פי החוק הקיים, שר הביטחון רשאי לקחת איזשהו בחור שמבקש לצאת – יש לו סמכות לעשות את זה.

משה גפני: אותו חילוני שהוא בן של שגריר יכול לצאת גם אם החבר שלו לא יכול לצאת.

משה גפני: אבל אם הוא חרדי אז צריך את זה בחקיקה.

משה גפני: צריך להציע פה הצעת חוק בשעה שהחוק הקיים נותן סמכות לשר הביטחון.

משה גפני: אבל במה שנוגע לחרדים – פוחדים.

איילת שקד: זאת סוגיה משפטית.

איילת שקד: האם הפרשנות של עידו נכונה?

איילת שקד: לדעתי, היא נכונה, ואז הסעיף מתייתר.

אלעזר שטרן: דרך אגב, מספיק שהיא אפשרית, גם אם היא לא נכונה.

אלעזר שטרן: לא צריך נכונה.

אלעזר שטרן: תמיד יש עורכי דין לכל הצדדים.

משה גפני: קחו גם אותי להתייעצות.

משה גפני: גם אני אייעץ לכם.

משה גפני: איזה פחד על חרדים.

<אחז בן ארי: אנחנו לא מוותרים על הסמכויות הכלליות של שר הביטחון.

<אחז בן ארי: הוא יכול לעשות כל מיני דברים שהוא מוסמך להם בכל מקרה.

<אחז בן ארי: אבל ההסדר של הציבור החרדי הוא כל כך מפורט וקובע כל כך הרבה כללים, שחשבנו לתת לזה ביטוי.

<אחז בן ארי: אתם שואלים אותי בתור היועץ המשפטי של מערכת הביטחון?

<אחז בן ארי: אם צריך לקיים את ההסדר הזה ולא יהיה הסדר מפורש בחוק אני יודע למצוא את זה כפי שהצביע על כך עידו.

איילת שקד: אוקיי.

<אחז בן ארי: יש סעיפי הסמכות הכלליים, אבל מאחר שאנחנו ניגשים לעניין הזה יש לזה גם חשיבות הצהרתית שבכל זאת יש פה סקטור או קבוצה שיוצאת לחו"ל אבל עם כוונה לחזור לשירות צבאי.

עפר שלח: השאלה אם בעיניך צריך את זה בחקיקה ראשית.

<אחז בן ארי: זה לא מחויב המציאות.

איילת שקד: זאת אומרת אם זה לא יהיה בחקיקה ראשית עדיין אתם יכולים לפי הסעיף הזה - -

<אחז בן ארי: אנחנו יכולים לחיות גם בלי זה.

משה גפני: עד הכותרת ב"ידיעות אחרונות".

איילת שקד: מוטי, בבקשה.

מרדכי יוגב: כמה נקודות: ראשית, חבל שלא נמצא פה ידידי חבר הכנסת אלעזר שטרן, שאני ממש מסכים.

מרדכי יוגב: חבל שהוא לא שומע.

משה גפני: אנחנו מתגעגעים לדיאלוג ביניכם.

מרדכי יוגב: אני ממש מסכים עם מה שהוא אומר הבוקר ועם ההיגיון שהוא השמיע ועם הגמישות שהוא גילה.

מרדכי יוגב: הלוואי שאת הרוח הזאת של ההידברות ושל הגמישות הוא יפעיל גם ביחס לדברים האחרים – גם ביחס למגזר החרדי, גם ביחס למגזר ההסדר.

מרדכי יוגב: אני חושב שנגיע לתוצאה טובה יותר בתוצאה של הוועדה בראשותך.

מרדכי יוגב: שנית, אני גם מסכים עם ההיגיון, בדיוק אחרי שהיועץ המשפטי של מערכת הביטחון אחז בן ארי אמר את שאמר בפירוט ביחס לציבור החרדי, צריך לשאול למה מערכת הביטחון לא מבצעת מין מחקר או מערכת החינוך לא מבצעת מין בדיקה עם זום-אין על כל האוניברסיטאות והמשתמטים שנמצאים גם שם וציבורים אחרים.

מאיר פרוש: אני מבקש ממך לא לפגוע בתלמידי האוניברסיטאות.

מרדכי יוגב: נכון, סליחה.

מרדכי יוגב: אזי יש היגיון רב לחוקק כך שלא יעיק על המתגייסים מעל גיל 24 ולא על מערכת הביטחון חוק שלוש השנים.

מרדכי יוגב: זה יכול להיות מסיבות שונות: זה יכול להיות עולים חדשים שעלו בגיל הזה.

מרדכי יוגב: גיל 24 ומעלה הוא גם גיל שיכול להיות שיהיה בו לוחם, אבל זה המיעוט, זה מי שהתנדב או מי שיהיה עתודאי או רופא או במקצועות אחרים.

מרדכי יוגב: אבל הרוב בגיל 24.

מרדכי יוגב: כך זה היה בעבר, וההיגיון הזה עבד מצוין, היה דבר שנקרא שלב ב'.

מרדכי יוגב: מעבר לגיל 24 מנסים את היסוד ב-16 חודשים, וזה יהיה טוב לצבא ויהיה טוב למי שיגיע למערכת גם בהיבט של שכר, נישואים ובהיבטים אחרים.

מרדכי יוגב: הוא יעשה את חובתו, הוא יתחבר למערכת הצבאית, יעשה את חובתו במילואים כשהוא יידרש לדגל, וכל מי שהצבא ירצה אותו או אם הוא ירצה – יעשה מעבר לזה, שלוש שנים וגם קבע.

מרדכי יוגב: כך שאני ממש תומך הבוקר בהיגיון שהשמיע פה אלעזר שטרן.

מרדכי יוגב: אני מציע להחיל את זה על כל יתר הדיונים.

<קריאה: כְּתוב גם בפרוטוקול שאתה תומך באלעזר שטרן.

אריאל אטיאס: מי שלמד תורה, נסע לחו"ל, חזר ורוצה לחזור לישיבה בארץ –מה הבעיה בזה?

<גדי אגמון: פקע מעמדו.

אריאל אטיאס: אבל למה?

איילת שקד: הוא מאבד את מעמד "תורתו אמנותו".

איילת שקד: אבל כפי שעידו העלה כאן

איילת שקד: בסעיף 43 ששר הביטחון רשאי לאפשר למי שנמצא במעמד "תורתו אמנותו" אישור נסיעה לחו"ל בתנאים מסוימים, נניח לשנה-שנתיים - -

אריאל אטיאס: אבל אחרי שהוא חזר?

איילת שקד: אחרי שהוא חזר לא חוזר מעמד "תורתו אמנותו".

איילת שקד: גם בסעיף החוק שאנחנו מציעים לא חוזר מעמד "תורתו אמנותו".

איילת שקד: בסעיף החוק שאנחנו מציעים הפוקד במהלך שנה יכול לגייסו תוך שנה, אבל הוא לא מחזיר את מעמד "תורתו אמנותו".

אריאל אטיאס: מה עומד מאחורי זה?

<אחז בן ארי: כמובן, כל זה מותנה בכך שמדובר בקבוצה מוגבלת בהיקפה.

אריאל אטיאס: כתוב, 400.

<אחז בן ארי: - - זה צריך הסמכה בחוק - -

אריאל אטיאס: אני שואל משהו אחר – מהו ההיגיון?

אריאל אטיאס: בסוף החוק הזה הוא חוק קולקטיבי, הוא צריך לעמוד ביעדים.

אריאל אטיאס: אם הקבוצה עומדת ביעד – חזר הבחור מחו"ל, הוא בא לפה, והוא ממשיך ללמוד בישיבה במקום אחר.

אריאל אטיאס: אם הוא לא לומד תיקחו אותו מיד, אבל אם הוא לומד למה פקע מעמדו?

אריאל אטיאס: מאיפה הבאתם את הדבר הזה?

אריאל אטיאס: הרי יש יעד לכל הקבוצה.

אריאל אטיאס: אם עומדים ביעד אז מה ההיגיון בזה?

<אחז בן ארי: זה הסידור.

אריאל אטיאס: אז אין בזה היגיון.

<גדי אגמון: בטח שיש היגיון.

אריאל אטיאס: מה ההיגיון?

<גדי אגמון: ההיגיון אומר שיש השוואה בין מעמדו של חייל לבין מעמדו של תלמיד תורה.

<גדי אגמון: לשיטתך, שניהם משרתים – זה לומד בישיבה, וזה נמצא בצבא.

<גדי אגמון: רעיון המקורי היה שאם חייל לא יכול לנסוע לחו"ל לתקופה בלתי מוגבלת גם תלמיד תורה לא יוכל לנסוע לחו"ל לתקופה בלתי מוגבלת.

אריאל אטיאס: אין בעיה, זה בסדר.

<גדי אגמון: זאת הייתה התפיסה.

אריאל אטיאס: זה בסדר, אבל למה כשהוא חוזר הוא מאבד את המעמד אם הוא חזר לישיבה?

<גדי אגמון: הוא קיבל פריבילגיה שלחייל אין.

<גדי אגמון: זה היה הרעיון.

<גדי אגמון: הרעיון הוא שאתה לא תעשה משהו - - - החייל המשרת עושה.

אריאל אטיאס: כל החוק הזה הוא לא שוויוני, בסדר?

אריאל אטיאס: אז אל תחזיר אותי לשוויון פתאום.

<גדי אגמון: אדוני חבר הכנסת, ברשותך, אני תמיד אנסה להחזיר לשוויון.

אריאל אטיאס: בסדר, אלה הטקסטים שאתה אומר מול המצלמות.

אריאל אטיאס: זוז שנייה ונראה מה צריך להגיד באמת.

אריאל אטיאס: החוק הזה הוא לא שוויוני.

אריאל אטיאס: הוא רוצה להגדיל את השוויון - -

עמר בר-לב: להקטין את אי השוויון.

אריאל אטיאס: להקטין את הפער.

אריאל אטיאס: הוא לא שוויוני במאה אחוז.

אריאל אטיאס: אם יש מציאות כזאת שמי שלומד מקבל דחייה כל עוד הקבוצה עומדת ביעד, אני לא מבין למה פתאום הוא נסע לחו"ל אז הוא מקבל עונש.

אריאל אטיאס: זה לא מתאים למטרות של החוק.

אריאל אטיאס: המטרות של החוק הן להגדיל את הגיוס; המטרות של החוק הן לא להעניש.

אריאל אטיאס: זה בפרק הסנקציות.

אריאל אטיאס: אם המטרה היא להגדיל את שיעור הגיוס אתה מגדיל את שיעור הגיוס.

עפר שלח: יש דבר אחר.

עפר שלח: אנחנו קובעים תנאים כמה צריך ללמוד, והם ברורים ומובנים.

עפר שלח: אתה מדבר על מישהו שמבקש בתוך זה משהו שמוציא אותו.

עפר שלח: אם הוא מוציא את עצמו מן הכלל במובן הזה, אז יפקע מעמד "תורתו אמנותו".

עפר שלח: זאת לא דרישה בלתי סבירה.

עפר שלח: אי אפשר בהקשר הזה לא לעמוד בחובות ובסייגים שאנחנו שמים על "תורתו אמנותו" על מי שנמצא בארץ, ואחר כך להגיד שהוא רוצה לחזור.

אריאל אטיאס: אבל אתה מגביל בכמות.

<גדי אגמון: דרך אגב, נסיעות ספורדיות לחו"ל זה אפשרי.

<גדי אגמון: זה גם היה אפשרי, על-פי שיקול הדעת של הפוקד, לשבועיים או לשלושים יום.

עפר שלח: בסדר, אתה מגביל בכמות - -

<גדי אגמון: לא, ללא הגבלת כמות.

<גדי אגמון: לפוקד יש שיקול דעת להגיד לפלוני-אלמוני שלומד תורה ורוצה לנסוע מסיבות אישיות או לנסוע בין הזמנים.

<גדי אגמון: זה תהליך שקרה, והוא יהיה גם בהמשך.

משה גפני: זה היה גם בתקנות.

<גדי אגמון: גם בתקנות.

<גדי אגמון: זה לא הדיון.

<גדי אגמון: נסיעה לחו"ל היא אפשרית.

אריאל אטיאס: אני יודע שזה לא הדיון.

אריאל אטיאס: שאלתי למה כשהוא חוזר פוקע לו המעמד.

<גדי אגמון: הרעיון בבסיס היה להשוות את תנאי הנסיעה לחו"ל למשך שנה בין מעמדו של חייל לבין מעמדו של תלמיד תורה.

איילת שקד: לא מצביעים עכשיו.

איילת שקד: אני רוצה שנחליט.

איילת שקד: לפי מה שנראה כרגע, הסעיף לא נחוץ.

איילת שקד: אתם יודעים להסתדר מבחינה חוקית ולגייס את החבר'ה שחוזרים?

<גדי אגמון: נעשה על זה בדיקה נוספת.

<אחז בן ארי: נעשה התייעצות נוספת.

<אחז בן ארי: תמיד טוב יותר לכתוב את זה מאשר לא לכתוב את זה.

איילת שקד: מניסיון עדיף לא לכתוב.

איילת שקד: אם החוק מאפשר לכם כרגע לטפל בהסדר הזה, לשלוח אותם, וכשהם חוזרים לקלוט אותם ולגייס אותם – עדיף.

משה גפני: למה זה צריך להיות שונה?

משה גפני: אני לא ידעתי על ההסדר הזה עם שליחויות שבחור צעיר יכול לנסוע עם ההורים שלו, ולא צריך לכתוב את זה בחוק.

משה גפני: למה את זה צריך לכתוב בחוק?

עמר בר-לב: אנחנו מציעים שלא.

איילת שקד: אנחנו מציעים שלא.

איילת שקד: החוק מאפשר לפוקד מרחב תמרון.

איילת שקד: אם הוא רואה שזה מסתדר לו עם המציאות – כי עובדה שהייתה לכם בעיה היום, גדי.

<גדי אגמון: בוודאי.

איילת שקד: אבל יכול להיות שלא הפעלתם את הסעיף הזה בחוק?

<גדי אגמון: לפי הפרשנות שאנחנו מבינים מבחינה חוקית לא היינו יכולים לבצע את זה.

איילת שקד: מה שאנחנו מאפשרים לכם זה להוסיף לסעיף 43: "וכן מי שניתן לו צו דחיית שירות לפי סעיף 36 או לפי פרק ג'1".

איילת שקד: זה מה שהיה חסר לך.

איילת שקד: אז אם אנחנו מוסיפים לפי ג'1 אתם יכולים לדחות את זה עכשיו.

<הילה ארליך: אבל אם את דוחה לפי אותו סעיף הוא לא מוותר על מעמדו כתלמיד "תורתו אמנותו".

<הילה ארליך: כלומר כשהוא חוזר לארץ הוא יכול להגיד שהוא חוזר לישיבה - -

<גדי אגמון: לא, הפוקד מחליט.

<גדי אגמון: עזבו, אני מציע שנעשה בדיקה ונחזור.

איילת שקד: אחז, תעשו בדיקה ותחזרו אחר הצהריים.

איילת שקד: בסדר?

<אחז בן ארי: כן.

משה גפני: אם לא תספיקו עד אחר הצהריים אתם יכולים לבוא בלילה.

משה גפני: אנחנו פה עד 23:00.

מאיר פרוש: אני רוצה להסביר למה חשבתי ואני עדיין חושב שחב"ד לא נספרים ביעדים.

מאיר פרוש: אחד הפרמטרים לכך שהציוניות הגבוהות לא נספרים ביעדים של החרדים מכיוון שכתוב: "מרבית תלמידים בוגרי מוסד חינוך על-יסודי הנתון לפיקוחו של אגף החינוך הדתי במשרד החינוך".

מאיר פרוש: רוב בתי הספר של חב"ד הם בפיקוח אגף החינוך הדתי במשרד החינוך.

מאיר פרוש: אז אם הציוניות הגבוהות לא - -

<קריאה: לא התיכוניים.

מאיר פרוש: אני אמחק את המילה "תיכוניים", וזה יהיה אותו דבר.

מאיר פרוש: אני הבנתי.

מאיר פרוש: אם ציוניות חרדיות לא נכללות - -

<קריאה: - - -

מאיר פרוש: אני רוצה לומר למה אתם צודקים.

מאיר פרוש: אתם צודקים בכך שהם לא חרדים.

מאיר פרוש: אני רוצה להסביר למה טעיתי, ואני חושב שלא טעיתי.

מאיר פרוש: חב"ד לא צריכים להיות ביעדים כי הם גם בפיקוח ממ"ד.

מאיר פרוש: אז אל תספרו אותם ביעדים, אחרת זה לא סימטרי.

מאיר פרוש: לא יכול להיות שהציוניות לא חרדים מכיוון שהם בממ"ד, וחב"ד ייספרו ביעדים אף על פי שהם בממ"ד.

איילת שקד: הנושא מי נספר ביעדים זה נושא שאנחנו נדון בו בהרחבה - -

מאיר פרוש: אני רוצה להסביר למה טעיתי.

מאיר פרוש: אני לא רוצה להיראות אידיוט כאן.

מאיר פרוש: אנחנו נשב כאן שעתיים, וכולם יחשבו שאני אידיוט.

מאיר פרוש: אל תספרו את חב"ד ביעדים כי הם באגף הדתי וממ"ד.

מאיר פרוש: אני מבקש; שתהיה פה סימטריה במה שאנחנו מחליטים.

מאיר פרוש: הבנתי, גפני?

אלעזר שטרן: אם אני הייתי יכול לספר בדיחות ולהישאר רציני כמו פרוש אתם יודעים איפה הייתי היום?

מאיר פרוש: אני לא צודק?

מאיר פרוש: שניהם בממ"ד - -

איילת שקד: אני לא פותחת עכשיו את הנשוא של ספירת היעדים.

איילת שקד: אני שוחחתי על כך הבוקר עם גדי.

איילת שקד: הוא מעולם לא החשיב את הציוניות ביעדים, ואת חב"ד תמיד כן.

משה גפני: מה?

איילת שקד: אז אנחנו נדבר על זה בישיבה.

מאיר פרוש: גפני חשב שצריך יהיה סעיף מיוחד לחב"דים, ואנחנו הוכחנו עכשיו שהם כמו ציוניות - - -

איילת שקד: פשוט לא צריך סעיף מיוחד.

מאיר פרוש: - - - יהיה רגיל.

משה גפני: מה שלא נספר, לא נספר; מה שנספר ייספר.

משה גפני: אי אפשר לחתוך מכל הכיוונים, ובסוף להגיד, אתם לא עומדים ביעדים.

משה גפני: אנחנו לא נסכים לזה.

איילת שקד: גדי, בצפי של 2013 של ה-2,000 את מי אתה סופר?

<גדי אגמון: אנחנו סופרים את מי שמגיע ממוסדות חרדיים; מי שהמוסד האחרון שלו היה מוסד חרדי בכלל מסלולי הגיוס החרדיים שלנו.

<גדי אגמון: גם לצורך העניין, מי שמגיע ל"נצח יהודה", והוא חלק מהאוכלוסייה הדתית לאומית – אנחנו לא סופרים אותם בתוך היעדים.

אריאל אטיאס: רק להבהיר, זאת החלטה פוליטית, זאת לא החלטה משפטית.

<גדי אגמון: זאת החלטה של הצבא.

<גדי אגמון: חב"ד נספרו בתוך היעדים.

<קריאות: - - -

מאיר פרוש: גדי חשב שחב"ד זה חרדים.

מאיר פרוש: אם הפרמטר הוא אגף חינוך ממ"ד, אז חב"ד לא.

אלעזר שטרן: איילת, אני רוצה להגיד לך משהו.

אלעזר שטרן: וצריך להגיד את זה גם לחברים שלנו שמנסים ללכת לגבולות הציניות.

אלעזר שטרן: המספרים שנקבעו הם מספרים שהציבור החרדי יכול לעמוד בהם.

אלעזר שטרן: הרי אפשר היה להגיד, אוקיי, תכניסו את הציניות בתוכו - -

מאיר פרוש: בקריאת ביניים – זה לא נכון.

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: ואז פשוט המספרים היו יותר גבוהים.

מאיר פרוש: גם גדי יודע שזה לא נכון.

אלעזר שטרן: ואז המספרים היו גבוהים יותר.

אלעזר שטרן: לכן זה סתם משחקים כאלה.

מאיר פרוש: אלעזר, אני אוכיח לך?

מאיר פרוש: גדי גם יודע שזה לא נכון.

אלעזר שטרן: למה?

מאיר פרוש: אני אומר לך שזה לא נכון.

מאיר פרוש: 5 דקות המספרים שהוא נתן לי - - - לא נכון.

אלעזר שטרן: אבל הוא לא קבע את המספרים.

אלעזר שטרן: גדי, שמעת מה אמרתי?

<גדי אגמון: אפשר להחליט.

אלעזר שטרן: בדיוק.

אלעזר שטרן: ואז המספרים יהיו גבוהים יותר.

<גדי אגמון: עושים את החלק היחסי.

<גדי אגמון: כי הרי 8,000 במחזור לא כולל את הציונות הדתית הלאומית.

<גדי אגמון: אם מחשיבים אותם אז הבסיס ישתנה.

אלעזר שטרן: אז חבר הכנסת פרוש, גדי אמר שאני צודק גם הפעם.

מאיר פרוש: דיברתי אתך על הנתונים שהוא נתן לי.

עמר בר-לב: לא שמעת את מוטי שאמר שאתה צודק.

עמר בר-לב: איזה תשבחות הוא נתן - -

מאיר פרוש: כשאני דיברתי עם גדי על הנתונים שהוא נתן לי הוא ראה שלא נעמוד ביעדים.

איילת שקד: טוב, חברים, הישיבה כרגע נסגרת.

איילת שקד: אנחנו נמשיך על הציוניות הגבוהות בשעה 17:30 כי זה מה שפורסם בסדר היום.

איילת שקד: לא פרסמנו שעל הציוניות הגבוהות יהיה עכשיו, אלא ב-17:30.

<שר שלום ג'רבי: יש כאן סעיף שנוגע אלינו, ואני לא אוכל להיות, אני נוסע לטקס סיום קורס קצינים.

איילת שקד: סעיף 5?

איילת שקד: זה בתוך ג'1.

איילת שקד: עוד לא הגענו ל-ג'1.

<שר שלום ג'רבי: אני לא אהיה.

איילת שקד: זה לא יהיה היום.

<אחז בן ארי: אפשר להודיע הודעה בעניין רביזיה?

איילת שקד: רביזיה על קיצור שירות גברים?

<אחז בן ארי: כן.

איילת שקד: תגיד לחיים שידבר אתי קודם.

איילת שקד: אני נועלת את הישיבה.