ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 187, 2014-01-28 09:00

חנא סוייד: בוקר טוב לכולם.

חנא סוייד: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה, היום יום שלישי, 28 בינואר 2014, כאשר המשימה שלנו היום היא לדון ולאשר תקנות לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות (יצרן ויבואן בהיקף מוגבל ומשווק בגודל מזערי), התשע"ד–2013.

חנא סוייד: כפי שאני מניח כולם יודעים, מדובר בחקיקה משלימה לחוק העיקרי.

חנא סוייד: יש לנו כאן פנייה מהשר להגנת הסביבה, שמבקש מהוועדה, על-פי חוק, לאשר את התקנות.

חנא סוייד: אנחנו נדון בתקנות לפני האישור שלהן.

חנא סוייד: בראשית הישיבה, אני מבקש, מי ייתן לנו את הרקע הכללי, מי יסביר לנו כללית במה מדובר?

<יורם הורוביץ: שמי יורם הורוביץ, אני סמנכ"ל לשלטון מקומי במשרד להגנת הסביבה ואני מוניתי על-ידי השר להגנת הסביבה כמנהל על-פי החוק הזה.

<יורם הורוביץ: אני אגיד כמה דברי פתיחה ואחר כך הצוות המקצועי שיושב פה אתנו מהמשרד יציג במידת הצורך את הפרטים.

<יורם הורוביץ: התקנות הללו הן תקנות שמתנות את כניסת החוק לתוקף, ולכן מאוד חשוב לנו, לוועדה, לציבור, שאנחנו נשלים את הדיונים, נאשר את התקנות ונאפשר את כניסת החוק לתוקף.

<יורם הורוביץ: על-פי הצו שהשר קבע ואושר בוועדת הכלכלה, כניסת החוק לתוקף תהיה ב-1 במרס 2014, ועד אז אנחנו צריכים להשלים את הדיון בתקנות.

<יורם הורוביץ: התקנות האלה קובעות מהו הרף המינימלי שמתחתיו יצרן, יבואן ומשווק לא יהיו חייבים בחובות שנקבעו להם על-פי החוק.

<יורם הורוביץ: הרף הזה הוא רף שאנחנו קבענו אותו לאחר עבודה מקצועית כלכלית מאוד מאוד יסודית, ובמידת הצורך אנחנו נוכל להציג את המתודולוגיה ואת הממצאים פה.

<יורם הורוביץ: בהתאם לכך אנחנו קבענו רף שהוא מינימלי משום שאנחנו חושבים שלא ראוי לפטור פטור רחב יצרנים ויבואנים מהחובות על-פי החוק, וזאת משום שככל שאנחנו נפטור יצרנים ויבואנים בהיקף רחב יותר, אנחנו נטיל את העלות הסביבתית של יישום החוק על כלל היצרנים האחרים.

<יורם הורוביץ: ולכן, הפטור הוא מינימלי בכל זאת כדי ליצור איזשהו מנגנון יעיל ולא לחייב כל יצרן או יבואן זעיר לעמוד בחובות שהן מסורבלות ומקשות, אבל מצד שני הן חיוניות ליישום החוק.

<יורם הורוביץ: לקחנו בחשבון במדד הסביבתי - אנחנו קוראים לזה אקו-אינדיקטורים – את ההשפעה הסביבתית של המוצר, כמה הוא משפיע על הסביבה, מה עלות הטיפול בו, מה משקלו ופרמטרים נוספים שבסך הכול יוצרים איזושהי תמונה כמה אותו מוצר, יש לו השפעה על הסביבה.

<יורם הורוביץ: כתוצאה מזה הגענו לרף שהוא כאמור נמוך, של 1,000 קילוגרם בשנה.

<יורם הורוביץ: זאת אומרת, יצרן ויבואן שמכניס לשוק מתחת ל-1,000 קילוגרם לשנה של מוצרים אלקטרוניים, לא יהיה חייב באותן חובות שהחוק קבע – להתקשר עם גוף יישום מוכר; לשלם את דמי העלות של הטיפול שלו; דיווחים מסוימים שהוא חייב לתת, הוא יהיה פטור מהם, וכו'.

<יורם הורוביץ: זה הרף שקבענו.

<יורם הורוביץ: יש מתחת לרף של ה-1,000 קילוגרם גם קבוצות סיווג.

<יורם הורוביץ: קבענו כמות של מוצרים לפי קבוצות סיווג שונות.

<יורם הורוביץ: למוצרים הגדולים, הכמות של המוצרים, בנוסף למגבלת 1,000 קילוגרם, היא 25 מוצרים, ולעומת זאת למוצרים היותר קטנים, 200 מוצרים.

חנא סוייד: ביחד?

חנא סוייד: במצטבר?

<יורם הורוביץ: כן, במצטבר.

<יורם הורוביץ: זאת אומרת, אם הוא מכניס פחות מ-1,000 קילוגרם ולא יותר מ-25 מוצרים גדולים, הוא פטור מהחובות, וכנ"ל לגבי המוצרים הקטנים, 1,000 קילוגרם ו-200 מוצרים קטנים.

חנא סוייד: 25, שזה רף, ו-200 שזה - - -

<יורם הורוביץ: זה הרף למוצרים מקבוצת הסיווג השנייה, שזה בעיקרון מוצרים יותר קטנים.

<יורם הורוביץ: אלה עיקרי הדברים.

<יורם הורוביץ: אני מציע להתחיל בהקראה, ובמידת הצורך אנחנו ניתן את ההבהרות לגבי הנושאים השונים.

חנא סוייד: שאלה.

חנא סוייד: 1,000 קילוגרם, טונה אחת, כמה היא מההיקף הכולל של פסולת אלקטרונית שאנחנו מדברים עליה?

חנא סוייד: באיזה מספרים אנחנו מדברים?

<יורם הורוביץ: אנחנו מדברים על כ-130,000 טון לשנה פסולת אלקטרונית.

חנא סוייד: כלומר, מי שתורם קצת פחות מ-1%, הוא פטור.

<יורם הורוביץ: זה נכון, בגדול.

<קריאות: - - -

<יורם הורוביץ: עוד פרט אחד חשוב לגבי הפטור.

<יורם הורוביץ: הוא איננו ניתן ליצרנים, יבואנים, של סוללות, מצברים ומנורות.

<יורם הורוביץ: אנחנו ראינו שהמוצרים האלה, מצד אחד יש להם השפעה סביבתית חזקה, מזיקה, ולכן אנחנו לא רוצים שהם יצאו מתוך החובות שיש בחוק, ומצד שני, העלות, הטיפול בהם והאיסוף שלהם וכל התשתיות שנדרשות כדי ליישם את החובות על-פי החוק, אינם סבוכים, לא מטילים עול כבד על אותם יצרנים, יבואנים ומשווקים, ולכן אין סיבה לפטור אותם.

<יורם הורוביץ: אני עוד רוצה להדגיש בפני הוועדה שהפטורים הללו לא קיימים בחקיקה המתקדמת באירופה.

<יורם הורוביץ: אנחנו פה מקלים על בעלי העסקים הקטנים, אבל הפטורים האלה הם בהחלט לא מקובלים, ופה עשינו כברת דרך בגלל גורמים שביקשו זאת, ולכן אנחנו צריכים לשמור על פטור מינימלי כפי שאנחנו מציעים פה.

חנא סוייד: האם יש לכם הערכה באיזה היקף מדובר של יבואנים, יצרנים ומשווקים שיופטרו מהחובות?

חנא סוייד: כמה הם בסך הכול?

חנא סוייד: 10%?

חנא סוייד: ה-Free Riders, מה שנקרא, כמה הם בסך הכול?

<יורם הורוביץ: ה-Free Riders, על-פי החוק.

<יורם הורוביץ: הם יהיו Free Riders על-פי החוק, לא במובן השלילי.

חנא סוייד: בסדר גמור.

חנא סוייד: בכל זאת הם Free Riders.

<יורם הורוביץ: אנחנו מניחים שבודדים.

<יורם הורוביץ: עשרות אולי, אני חושב שפחות מכך.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: מי הגיש כאן את המצגת?

חנא סוייד: האם רוצים להציג?

<יורם הורוביץ: יש לנו מצגת, היא נכנסת לפרטי פרטים, ואני לא בטוח שהיא חיונית.

<יורם הורוביץ: אני רוצה להגיד עוד דבר שהוא מאוד חשוב.

<לאה ורון: מאחר שיש כוונה לעשות הכול על מנת לסיים את התקנות, מה שהוחלט – גם בהידברות עם האנשים במשרד – זה שלא לעשות מצגות, אלא אם כן יהיה חיוני להסביר משהו שהיושב-ראש יבקש.

חנא סוייד: ממש לגופו של עניין.

<יורם הורוביץ: כן.

<יורם הורוביץ: ובהקשר זה אני רוצה להגיד שהתקנות, בסך הכול ההוראות המרכזיות שלהן לגבי הרף של הפטור הן מוסכמות על כל הגורמים.

<יורם הורוביץ: אין אף גורם שבא ואמר – המספרים האלה הם לא נכונים, אנחנו רוצים להציע מספרים אחרים.

<יורם הורוביץ: לא קיבלנו הערות מהסוג הזה, ולכן בסך הכול אפשר להתקדם עם זה ללא כניסה לפרטים יותר מדי מפורטים.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: אני פותח להערות כלליות במידה שיש, לא חייבים.

חנא סוייד: אם יש הערות כלליות לגופו של עניין, אני מוכן לשמוע.

חנא סוייד: חיליק רוזנבלום.

<חיליק רוזנבלום: אני אתייחס אם יהיה צורך.

<חיליק רוזנבלום: שוב, בעצת מנהלת הוועדה, כדי לאפשר לוועדה לרוץ, אני אחכה עם התהליך.

<לאה ורון: מצוין.

<לאה ורון: כל הכבוד.

חנא סוייד: יפה מאוד.

חנא סוייד: מי מקריא?

<ג'וש פדרסן: בוקר טוב, היושב-ראש.

<ג'וש פדרסן: עורך-דין ג'וש פדרסן מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה, ואני מתכבד להקריא את התקנות:

<ג'וש פדרסן: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 12(א) ו- 67(א) לחוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, התשע"ב-2012 (להלן- החוק), באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.

<ג'וש פדרסן: הגדרות בתקנות אלה- "אדם קשור" - כל אחד מאלה וכן כל תאגיד הנשלט בידי אחד מהם: אדם השולט ביצרן, ביבואן או במשווק; תאגיד הנשלט בידי יצרן, יבואן או משווק; "במישרין או בעקיפין" - לרבות בכל אחד מאלה: באמצעות שלוח או נאמן; יחד עם אחר בשיתוף פעולה לפי הסכם; באמצעות זכויות המוקנות לפי הסכם; באמצעות החזקה או רכישה בידי חברת נאמנות, חברת רישומים או קרוב, כהגדרתו בחוק החברות, התשנ"ט-1999; "החזקה"– כהגדרתה בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968; "היקף מכירות שנתי" – כלל המכירות בשנה של ציוד חשמלי ואלקטרוני שעשה יצרן, יבואן או משווק, ואדם הקשור לו, והכל במישרין או בעקיפין; "מכירה" - לרבות מכירה סיטונאית; "ציוד חשמלי ואלקטרוני" – למעט מנורות; "שיעור מזערי"- ציוד חשמלי ואלקטרוני במשקל שאינו עולה על 1,000 קילוגרמים ובלבד שמספר המוצרים אינו עולה על אחד מאלה: 25 מוצרים מקבוצות סיווג 1 ו- 4; 200 מוצרים מקבוצות סיווג 2, 5 ו-6; "שליטה" – היכולת לכוון, במישרין או בעקיפין, פעילותו של תאגיד; בלי לגרוע מכלליות האמור, חזקה על אדם שהוא בעל שליטה בתאגיד – אם הוא מחזיק ביותר ממחצית הזכות להצביע באסיפה הכללית של חברה או באורגן מקביל לאסיפה כללית של תאגיד אחר, או מהזכות למנות דירקטורים בחברה או מהזכות למנות בעלי תפקידים דומים בתאגיד שאינו חברה; אם הוא מחזיק בזכות למנות לתאגיד מנהל כללי; אם הוא מחזיק ביותר משלושים אחוזים מזכות בתאגיד, ואין אדם אחר המחזיק יותר ממחצית מאותה זכות;"

חנא סוייד: תודה.

<אתי בנדלר: אני מציעה שתסביר את המונחים העיקריים, או אם אתה רוצה, בכל תקנה שאתה קורא ויש בה מונח שמוגדר, תסביר את זה בהקשר הזה, איך שנוח לך יותר.

<ג'וש פדרסן: אני אעבור על מספר הערות לגבי ההגדרות, לפי סדר.

<ג'וש פדרסן: לגבי "אדם קשור", להבהיר שזה נועד רק להקשר של התקנות של חישוב היקף מכירות שנתי לעניין התקנות.

<ג'וש פדרסן: זה לא הרחבה שנוגעת לחובות המהותיות שקבועות בחוק אלא רק לעניין חישוב היקף מכירות שנתי במסגרת התקנות.

<ג'וש פדרסן: ב"אדם קשור", הכוונה היא שיש את הרובד של יצרן, יבואן ומשווק, זה רובד אחד; ואז יש הרחבה לרובד אחד מעל של אדם השולט ביצרן, יבואן ומשווק, או ברובד נמוך יותר של תאגידים הנשלטים על-ידי יצרן, יבואן ומשווק, או תאגיד הנשלט בידי אחד מהם, כולל על-ידי האדם השולט שזה הרובד העליון, זאת אומרת חברות או תאגידי אחיות לרמה הזאת של יצרנים, יבואנים ומשווקים.

<ג'וש פדרסן: זאת הכוונה, להרחיב לשלושה רבדים, מעל ומתחת לרמה של יצרן, יבואן ומשווק.

חנא סוייד: כאשר הם באמצע.

חנא סוייד: יצרן, יבואן ומשווק הם באמצע.

<ג'וש פדרסן: הם בכל מקרה באמצע.

חנא סוייד: רובד אחד מעל, רובד אחד מתחת.

<ג'וש פדרסן: ובעצם, גם לצדדים, של חברות אחיות.

<ג'וש פדרסן: לגבי "היקף מכירות שנתי", הדגש הוא שהוא מתייחס למכירות של ציוד חשמלי ואלקטרוני שעשה יצרן, יבואן או משווק, ואדם הקשור לו, והכל במישרין או בעקיפין.

חנא סוייד: זה כולל מע"מ או לא כולל מע"מ?

<ג'וש פדרסן: זה לא מתייחס למחיר אלא לכמות של הציוד, ולכן באמת זו הבהרה חשובה, שקודם כול אנחנו מדברים על ציוד חשמלי ואלקטרוני, שזה למעט מנורות.

<ג'וש פדרסן: כמו שאמרנו, אנחנו לא קובעים פטור או שיעור מזערי למנורות.

חנא סוייד: מנורות וסוללות.

<ג'וש פדרסן: וסוללות ומצברים, נכון, והמכירות מתייחסות רק למכירות של ציוד חשמלי ואלקטרוני.

<ג'וש פדרסן: זאת אומרת, אם יש יצרן או יבואן, או משווק, שיש לו מספר תחומים שהוא מוכר בהם, גם אם יש מישהו שזה רק עיסוק משני, המכירה של ציוד חשמלי ואלקטרוני, אנחנו מבודדים רק את המכירות של ציוד חשמלי ואלקטרוני מסך כל מכלול הפעילות העסקית שלו ומחזור העסקים.

<ג'וש פדרסן: זה מבודד את המכירות של הציוד החשמלי והאלקטרוני גם למצבים שיש מישהו שזה רק העיסוק המשני שלו, וזה נותן את ההתייחסות המתאימה.

חנא סוייד: תן לי להבין.

חנא סוייד: ההיקף הזה הוא קילוגרמים בסופו של דבר, כפי שאתה הבהרת כרגע.

חנא סוייד: זה לא כסף.

<ג'וש פדרסן: בדיוק.

<יורם הורוביץ: וכמות מכשירים.

<יורם הורוביץ: שתי המגבלות – 1,000 קילוגרם וכמות מכשירים לפי הסיווגים השונים.

חנא סוייד: כן, ההבחנה בין הקבוצות השונות.

<ג'וש פדרסן: לגבי שיעור מזערי, יש את הרף לפי משקל, לפי קילוגרמים, אבל בגלל שאנחנו רואים שזה כולל קבוצות סיווג רבות, תחומים רבים של מוצרים חשמליים ואלקטרוניים – ממקררים ומוצרים כאלה בגודל, ועד טלפון נייד או מחשבים קטנים או מוצרים אלקטרוניים קטנים – נוצרה הבחנת משנה לפי מספר פריטים, מספר מוצרים.

<ג'וש פדרסן: קבוצות סיווג 1 ו-4 אלה קבוצות סיווג של המכשירים הגדולים, לפי משקל ממוצע של מכשיר הגענו ל-25 מוצרים, לדוגמה קבוצות הסיווג של מקררים, ולקבוצות הסיווג של המוצרים הקטנים יותר, 200 מוצרים, שזה יכול להיות כמו מחשבים.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: יש לי אליך שאלה, כן או לא.

חנא סוייד: אחד שמוכר 999 קילוגרמים, 24 מוצרים מקבוצות סיווג 1 ו-4, ו-199, מה דינו?

<ג'וש פדרסן: הוא פטור.

חנא סוייד: הוא פטור.

חנא סוייד: אתם לא מכניסים איזושהי סיבולת מסוימת?

חנא סוייד: מודדים מכשירי חשמל בקילוגרמים, בכל זאת זה לא עסק קל.

חנא סוייד: זה לא חד-חד ערכי, מה שנקרא.

<ג'וש פדרסן: אבל ההנחה היא שכל מוצר, הוא מיוצר לפי מפרט.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: אני רק רציתי להבין שהצירוף הזה הוא Free Rider על-פי חוק, כן?

<ג'וש פדרסן: הוא פטור.

<יורם הורוביץ: וגם אם נקבע סף של סיבולת, הרי גם הקו של הסיבולת יהיה נתון לוויכוח לאחר מכן.

חנא סוייד: בסדר גמור.

חנא סוייד: אני גם שם לב, 3 נעלם כאן.

חנא סוייד: סיווג 3 הוא לא משמעותי?

<ג'וש פדרסן: סיווג 3 זה המנורות.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: לא קראתי מספיק.

<ג'וש פדרסן: שאלה נכונה.

חנא סוייד: הערות?

חנא סוייד: אני רואה שכולם - - -

<אתי בנדלר: האמת היא, אדוני, שאנחנו היינו בקשר עם הלשכה המשפטית וליבנו את כל ההערות מראש.

חנא סוייד: יפה.

<אתי בנדלר: והם עשו עבודת הכנה עם כל הגופים קודם.

חנא סוייד: כל המוסיף גורע.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני חושבת שנעשתה כאן עבודה מאוד יפה, וזה באמת נדיר שאנחנו יושבים בשקט, אבל זה מסיבות טובות.

<ג'וש פדרסן: כבוד היושב-ראש, אז נציין לרקורד, כפי שנכתב בדברי ההסבר, זה מתואם עם הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים ומשרד הכלכלה, שנציגים שלהם נמצאים פה.

חנא סוייד: מצוין.

<ג'וש פדרסן: גם עם איגוד לשכות המסחר שנציגים שלהם נמצאים פה.

חנא סוייד: למרות מזג האוויר, שכולם הגיעו בשעה מוקדמת זו, זה מראה שכולם להוטים לאשר, והם שמחים על העשייה.

חנא סוייד: יפה.

<יורם הורוביץ: אדוני, אולי עוד משפט אחד כרקע.

<יורם הורוביץ: אני רוצה להגיד שהחוק למעשה קובע מטלות שונות לגופים השונים.

<יורם הורוביץ: בין השאר, אנחנו צריכים להכיר בגוף יישום מוכר או בגופי יישום מוכרים לצורך ביצוע התפקידים על-פי החוק, והתהליך הזה, אנחנו כבר התקדמנו בו.

<יורם הורוביץ: פרסמנו נוהל קבלת בקשות, הוגשו בקשות, שני גופים מוכרים כבר הוכרו על-ידינו, ויש לנו עוד חמישה בבדיקה, כך שאנחנו מתקדמים במקביל עם כל הפעולות לצורך יישום החוק.

חנא סוייד: יפה, מצוין.

חנא סוייד: בהיעדר הערות והארות, אני מעמיד את זה להצבעה.

חנא סוייד: בעד – 1

חנא סוייד: נמנעים – אין

חנא סוייד: כחבר כנסת יחידי שיושב כאן, אני מאשר, יש לי את הכבוד לאשר.

חנא סוייד: הלאה, 2.

<ג'וש פדרסן: "2.

<ג'וש פדרסן: יצרן או יבואן בהיקף מוגבל (א) יצרן או יבואן של ציוד חשמלי ואלקטרוני יהיה יצרן או יבואן בהיקף מוגבל, אם היקף המכירות השנתי שלו אינו עולה על השיעור המזערי.

<ג'וש פדרסן: " לגבי סעיף קטן (ב) יש לנו הצעת נוסח חלופית, שהיא רק הבדל בנוסח, וברשות

<ג'וש פדרסן: כם אני אקרא את הנוסח המוצע, שזה בתיאום עם משרד המשפטים: "(ב) על יצרן או יבואן בהיקף מוגבל ימשיכו לחול" – ומפה זה בהמשך לסעיף המקורי – "סעיפים 3, 4, 5, 7 ו-8 לחוק לגבי הסוללות והמצברים והמנורות שמכר.

<ג'וש פדרסן: " הביטוי "סוללות ומצברים" זה הביטוי בחוק, לכן איפה שכתוב "סוללות", זה צריך להיות "סוללות ומצברים".

חנא סוייד: למה היה צריך לשנות את הנוסח?

<אתי בנדלר: כי הנוסח הזה פשוט לא ברור.

<ג'וש פדרסן: להבהרה.

<אתי בנדלר: זה אומר אותו דבר, זה פשוט מנוסח יותר נכון.

<ג'וש פדרסן: זה סעיף 2, ומבחינת המהות בסך הכול זה בעצם עיקר ההוראה המהותית של התקנות, ואז אם מישהו מוכר בהיקף המוגבל שדיברנו עליו קודם מבחינת הקילוגרמים ומספר הפריטים, הוא יצרן או יבואן בהיקף מוגבל.

<ג'וש פדרסן: סעיף קטן (ב) מדגיש שבעצם אין פטור, או אין היקף מוגבל לעניין סוללות ומצברים ולעניין מנורות.

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: הערות?

<אתי בנדלר: זה ממש מדהים.

חנא סוייד: זה מורה על עבודה מקדימה שהיא מאוד יסודית.

חנא סוייד: בכל זאת אני אשאל שאלה.

חנא סוייד: אחד שמוכר בכל זאת מנורות וסוללות – בהיקף קטן, לא גדול – מה דינו?

חנא סוייד: כל אחד שמוכר מנורות וסוללות הוא - - -

<ג'וש פדרסן: צריך להבדיל בין יצרנים ויבואנים, לבין משווקים.

חנא סוייד: משווק.

חנא סוייד: אני מדבר על משווק.

<ג'וש פדרסן: על משווק.

<ג'וש פדרסן: בעיקרון, התשובה היא כן.

חנא סוייד: שהוא פטור.

<ג'וש פדרסן: הוא לא פטור.

<ג'וש פדרסן: לגבי סוללות ומצברים, החובה היא בכל מקרה יחסית בסיסית.

<ג'וש פדרסן: נקודת מכירה שמוכרים גם סוללות ומצברים מהסוג הרגיל שאנחנו מכירים לשימוש ביתי, ניידים, בסך הכול הוא צריך לשים מכל אצירה, שהציבור יוכל לבוא ולשים סוללות ומצברים שהוא לא רוצה.

חנא סוייד: אוקיי.

חנא סוייד: זו החובה שלו.

<ג'וש פדרסן: זו החובה שלו, ואחרי זה הוא יתקשר עם גוף יישום מוכר לעניין הפינוי.

<ג'וש פדרסן: ברגע שזה מתמלא, הוא אמור ליצור קשר עם גוף יישום מוכר שיבוא ויפנה, על חשבון גוף יישום מוכר ויצרנים ויבואנים.

<ג'וש פדרסן: למשווק אין עלות, הוא לא נושא בשום עלות, הוא מקבל שיפוי העלויות שלו.

חנא סוייד: יפה.

<ג'וש פדרסן: לגבי מנורות, זה יהיה מצב דומה, שמי שמוכר מנורות לגופי תאורה, זה כבר מישהו שמתמחה בתחום הזה, אבל הוא גם יצטרך לשים מכל אצירה ייעודי לעניין של מנורות.

<ג'וש פדרסן: אני רק מזכיר שחלק מהמנורות, בפנים יש חומרים לא פשוטים, שאם זה נשבר – הגזים שבפנים – יש לכך תוצאות.

<ג'וש פדרסן: צריך לנקוט זהירות יתרה לגבי מנורות לעומת מוצרים אחרים, בעיקר בגלל שזה נשבר, ואז זה גם מכוון למצב, גם אם זה בכמויות קטנות, שיהיו מכלי אצירה ייעודיים שאפשר לקבל חזרה את המנורות למיניהן אחרי שימוש, שהציבור לא רוצה אותן.

<אתי בנדלר: מר פדרסן, האם אתם תצאו באיזשהו פרסום לגבי מנורות, כי אני חושבת שהיום כמעט כולם יודעים כבר שסוללות משומשות הן מוצר מזיק ושיש מכלי אצירה, נתקלים בזה במקומות שונים.

<אתי בנדלר: לגבי מנורות, רוב הציבור לא מודע בכלל לכך שמנורות משומשות, יש בהן חומרים רעילים ואסור להשליך אותן לאשפה.

<ג'וש פדרסן: התשובה היא שבוודאי, אבל במובן מסוים זה נושא אחד מתוך, לא יודע, 20–30 פעולות נדרשות בכל צוות היישום במשרד ועם גופי היישום המוכרים ושאר הגורמים בשוק, לתת הסברים, הוראות ומידע על הרבה מאוד גורמים, שהמנורות יהיה אחד מהם.

<ג'וש פדרסן: יש עוד כל מיני דברים שהציבור לא מספיק מודע להם בכל מיני נושאים שקשורים לפסולת ציוד חשמלי ואלקטרוני בסוללות.

<לאה ורון: אתה יכול לפרט?

<ג'וש פדרסן: אני אומר שבעצם הציבור כולו יצטרך לשנות חלק מההרגלים.

<ג'וש פדרסן: כמו שראינו בחוק האריזות, עכשיו לומדים מה זאת אריזה, הציבור לומד איך להפריד סוגי אריזות שונים, מה שלא היה קודם לכן, עם מכלי אצירה מתאימים והסדרי הפרדה שמתאימים, אז יהיה תהליך דומה.

<אתי בנדלר: במקומות שזה כבר מתבצע.

<ג'וש פדרסן: היום, יכול להיות שיש חלק מאתנו שמודעים לצורך שלא לזרוק ציוד חשמלי ואלקטרוני מכל מיני סוגים בפח הרגיל, אבל לא כולם מספיק מודעים לזה.

<ג'וש פדרסן: זה תהליך שלם שעכשיו כולנו נצטרך כציבור במדינת ישראל לעבור אותו בהתייחס למוצרים האלקטרוניים והחשמליים.

<לאה ורון: לא, אני התכוונתי על אלו מוצרים אתם שמים דגש בהסברה, שיש לכם כוונה לצאת אתה לציבור.

<ג'וש פדרסן: אני חושב שסוללות, מצברים ומנורות זה העיקר.

<ג'וש פדרסן: רוב המכשירים האחרים, כמכשיר, כל עוד לא מפרקים אותו, הוא יחסית סביר.

<ג'וש פדרסן: הכי חשוב זה לא לשים אותו עם שאר הפסולת, להפריד אותו מהפסולת האחרת ולשים אותו רק במכלי אצירה ייעודיים.

<ג'וש פדרסן: אני חושב שסוללות, מצברים ומנורות זה הדבר העיקרי.

<ג'וש פדרסן: אחרי כן, במתקנים שבהם מפרקים את הציוד החשמלי, יש כל מיני דברים.

<ג'וש פדרסן: יש את המסכים עם ציפויים מיוחדים בחלק ממסכי הטלוויזיה היום, יש מקומות שיש כספית בתוך חלק מהמוצרים ומתכות אחרות, צריך לשים לב, ואולי דגש אחד – אבל זה לא לציבור – כל הגזים, גזי קירור למיניהם שהם גזי חממה, אם זה נפלט זה מהווה גורם משמעותי.

<ג'וש פדרסן: גזי קירור כמו שיש במקררים, מאוד חשוב לשאוב אותם, לשמור אותם במכלי אצירה ייעודיים ולא לשחרר אותם.

<ג'וש פדרסן: זה ברמה של הפירוק, הציבור עצמו פחות מעורב בזה.

<אתי בנדלר: הציבור אבל צריך לדעת שתחול חובה על מי שמשווק לו, שממנו הוא רוכש ציוד חשמלי ואלקטרוני, שתחול עליו חובה לפנות את הציוד המשומש מביתו כי זה חידוש שאני חושבת שהציבור לא מודע לו.

<יורם הורוביץ: אנחנו כמובן נפרסם את כל ההיבטים שמשפיעים על הציבור, עם הדגשים לאותם נושאים שהם רגישים והם מהווים סיכון סביבתי – נורות, הוזכר פה – אבל צריך לזכור שגם לגופים המוכרים, ליצרנים, ליבואנים ולגופים המוכרים מטעמם, יש חובת קיום פעולות הסברה.

<יורם הורוביץ: בתוך תנאי ההכרה שאנחנו ניתן לאותם גופים מוכרים יש להם חובה להסביר, כך שנסגור מכל הכיוונים את העובדה שהציבור יקבל את המידע שהוא צריך לקבל.

חנא סוייד: הגופים של הצרכנים, הם שותפים בתהליך הזה?

חנא סוייד: כי בסופו של דבר, חלק חשוב מהיישום המוצלח זה העצמה של הצרכנים עצמם, שידעו מה הזכויות שלהם.

חנא סוייד: בכל זאת כשאתה קונה ממישהו, העסקה הזו, על-פי החוק הזה ועל-פי התקנות האלו, כאילו היא לא הסתיימה.

חנא סוייד: אולי היא תסתיים עוד 10 או 15 שנה, כשאתה צריך לזרוק את המקרר.

<ג'וש פדרסן: השאלות הן באמת בדברים שדנו בהם פה במסגרת החוק, בדיונים על החוק עצמו.

<ג'וש פדרסן: נקבעו בחוק עצמו הוראות מפורשות לעניין פרסום לציבור, בכמה רמות.

<ג'וש פדרסן: ראשית, למשווק עצמו, הוא חייב לפרסם בחנות שלו וגם אם זה אתר אינטרנט שלו, בכל מקום, את העניין הזה שהציבור רשאי לעשות את ההחזרה של הציוד.

חנא סוייד: החובה הזאת, איפה היא מעוגנת?

<יורם הורוביץ: בסעיף 30(ג) לחוק: "משווק יציג במקום עסקו, במקום הנראה לעין ובאותיות ברורות וקריאות, את אפשרות ההחזרה של פסולת ציוד אלקטרונית מהמגזר הביתי בלא תשלום או תמורה אחרת.

<יורם הורוביץ: "

חנא סוייד: יפה.

חנא סוייד: מצוין.

חנא סוייד: תקנה 2, אין הערות.

חנא סוייד: בעד – 1

חנא סוייד: נמנעים – אין

חנא סוייד: אני מאשר את תקנה 2.

חנא סוייד: הלאה.

<ג'וש פדרסן: "3.

<ג'וש פדרסן: משווק בגודל מזערי חובת קבלת פסולת ציוד וסוללות כאמור בסעיף 30 לחוק תחול על משווק אם התקיים אחד מאלה- (א) היקף המכירות השנתי שלו הוא השיעור המזערי או גבוה ממנו.

<ג'וש פדרסן: (ב) הוא מוכר סוללות ומצברים ניידים או מנורות.

<ג'וש פדרסן: " בעצם, אני חושב שעברנו על הדברים.

חנא סוייד: בהחלט.

חנא סוייד: הערות?

חנא סוייד: בעד – 1

חנא סוייד: נמנעים – אין

חנא סוייד: מאושר.

חנא סוייד: קדימה.

<ג'וש פדרסן: "4.

<ג'וש פדרסן: מסירת מידע ומסמכים המנהל או מי שהוא הסמיכו לכך מבין עובדי המשרד להגנת הסביבה, רשאי לדרוש מיצרן, יבואן או משווק להמציא לו כל מידע ומסמכים הנוגעים להיקף המכירות השנתי שלו; נדרש היצרן, היבואן או המשווק להמציא מידע או מסמכים כאמור, ימציאם במועד ובאופן שצוינו בדרישה.

<ג'וש פדרסן: " בדומה להוראות אחרות שיש, שיאפשרו למשרד להגנת הסביבה, למנהל, לעשות את הבקרה המתאימה על כל הגורמים הרלוונטיים בחוק, מוצע שתיקבע הוראה שיהיה ניתן לקבל את המידע בשביל לבחון מהו היקף המכירות השנתי של משווק או יצרן או יבואן, לבחון האם הוא באמת עומד בהיקף המכירות השנתי או לא.

<אתי בנדלר: מר פדרסן, אתם בדקתם לגבי השאלה של הסעיפים המסמיכים, האם הם מאפשרים להתקין את התקנה הזאת?

<אתי בנדלר: השתכנעתם שהדבר במסגרת הסמכות?

<אורן תמיר: בנקודה הזאת אני אשמח להשלים.

<אורן תמיר: אני רק מזכיר, התקנות האלה מתייחסות לשתי קבוצות, היצרנים והיבואנים המשווקים.

<אורן תמיר: לגבי היצרנים והיבואנים, החוק קובע הוראות מאוד מפורשות שמסמיכות את המנהל, את הרגולטור במשרד להגנת הסביבה, לפנות ולדרוש את המסמכים הרלוונטיים לגבי היקף המכירות המזערי, או היקף המכירות בכלל.

<אורן תמיר: לא כך לגבי המשווקים.

<אורן תמיר: לגבי המשווקים, למעשה החוק שתק.

<אורן תמיר: הוא מדבר רק על סמכות לדרוש מידע ונתונים לגבי היקף הפסולת שמועברת למתקנים או לחברות, להסדר בעצם שיוצר החוק.

<אורן תמיר: בנקודה הזאת בעצם מתחדדת השאלה האם יש סמכות לקבוע את ההוראה הזאת, ובעינינו זאת שאלה קשה ולא פשוטה כי אנחנו משקיפים על סמכויות לדרוש מידע ומסמכים כסמכויות פוגעניות, בעיקר כשמדובר במידע שהוא רגיש, כמו היקף מכירות.

<אורן תמיר: אבל, בנקודה זו נזכרנו בעצם בהיסטוריה החקיקתית, כלומר מה היה פה בדיונים בוועדה בשלב אישור הכנסת, בשלב הדיונים בוועדה.

<אורן תמיר: ובדיונים בוועדה, כמו שהזכיר הסמנכ"ל מהמשרד להגנת הסביבה, הנושא של הפטורים שניתנים גם ליבואנים והיצרנים וגם למשווקים, עלו פה לבקשת חברי הכנסת בוועדה.

<אורן תמיר: לגבי היבואנים והיצרנים הנקודה הזו עלתה בשלבים די מוקדמים של הדיונים, ולכן היה לנו זמן, ואורך רוח כנראה באותו שלב להסדיר את הסעיפים המסמיכים, ולגבי המשווק המזערי, ההערה ממש עלתה בסוף, רגע לפני האישור.

<אתי בנדלר: נכון.

<אורן תמיר: ובנקודה הזו לא היה לנו הזמן כנראה לחשוב על כל ההסדר ולתפור אותו.

<אתי בנדלר: כל ההשלכות.

<אורן תמיר: כשאנחנו חושבים על הדבר הזה, בעצם אנחנו מבינים שהייתה כאן איזושהי קונסטלציה של אישור ההסדר לגבי המשווקים המזעריים ברגע האחרון, בלי שהייתה לנו הסדרה, מאחר שהמשרד להגנת הסביבה מדגיש שלמעשה אם נותנים פטור בלי סמכות לדרוש את המידע לגבי היקף המכירות, זה מעקר את הפטור, זה נותן בעצם פתח עברייני.

<אתי בנדלר: נכון.

<אורן תמיר: בנקודה הזאת אנחנו משקיפים על זה כמשהו שהוא באמת כמעט השמטה – השמטה מהחוק המקורי, ולכן למרות שאנחנו מכירים בקושי ואני משקף אותו פה לפרוטוקול, אנחנו חושבים שאפשר להתקדם עם אישור התקנות.

<אורן תמיר: אני רק מדגיש שבמסגרת הסיכומים שלנו בממשלה, במסגרת הדרישות שלנו של משרד המשפטים, אנחנו מבקשים מהמשרד להגנת הסביבה בהזדמנות הראשונה לפעול לתיקון החוק - -

חנא סוייד: נכון.

<אורן תמיר: - - ולהסדיר את הנושא של הסמכות, ואנחנו כבר חושבים על הזדמנות מסוימת של תיקון שאנחנו מקיימים כרגע בחקיקה סביבתית אחרת, להכניס את השילוב הזה, אבל אני רק משקף את זה כדי שיהיה ברור לוועדה.

<אורן תמיר: אנחנו חושבים שיש קושי, אנחנו משקפים אותו בוועדה, ואנחנו חושבים שאפשר יהיה לפתור אותו בהמשך.

<אורן תמיר: בהינתן הדבר הזה, אנחנו מבקשים לאשר את הסעיף.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהתשובה היא מספקת כי אני ביני לביני התלבטתי בשאלה הזאת וביקשתי מהם לשוב ולבחון את הנושא הזה בלי שקבעתי עמדה נחרצת בעניין הזה שהנושא אפשרי או בלתי אפשרי.

<אתי בנדלר: ייתכן גם שזה במסגרת סמכויות העזר כדי לבצע את ההוראה, אז בעצם בלי הסמכות הזאת – אפילו אם היא לא הייתה מופיעה באופן מפורש בתקנה, ייתכן שכדי לבצע אותה הייתה להם סמכות אינהרנטית, הייתי אומרת, לקבל את הפרטים האלה, אבל כיוון שהדברים הם לא חד-משמעיים, אני חשבתי שראוי לברר את השאלה הזאת ולהציף אותה כאן בוועדה ואני שמחה על התשובה הזאת, לרבות - -

חנא סוייד: ההבטחה שיהיה שינוי חוק.

<אתי בנדלר: - - ההבטחה להביא לתיקון החוק כדי להבהיר את הנושא, למנוע ספק כלשהו.

חנא סוייד: יפה.

חנא סוייד: מצוין.

חנא סוייד: כן, אדוני.

<גלעד אוסטרובסקי: גלעד אוסטרובסקי, אדם טבע ודין.

<גלעד אוסטרובסקי: אנחנו כמובן מברכים על התהליך של האישור ועל העבודה המקצועית ועל זה שכולם מצטרפים ומשנסים מותניים.

<גלעד אוסטרובסקי: יש לנו הערה.

<גלעד אוסטרובסקי: מכיוון שהנושא של החזרת ציוד משומש למחזור אצל המשווקים הוא אבן יסוד של החוק, והוא בעצם הפנים העיקריות של החוק מול הציבור, ומכיוון שאנחנו יודעים שהיו הרבה בלבולים בנושא חוק הפיקדון והיו בעיות בכך שחלק מבתי העסק לא קיבלו בקבוקים, על מנת להקל על הציבור אנחנו הצענו שמשווק שיהיה פטור בגלל שהוא עומד בסף המזערי, יהיה צריך להודיע באופן אקטיבי על כך שהוא מבקש את הפטור הזה, מכיוון שאנחנו מעריכים שיהיו מקרים כאלה ויהיו גם מקרים שתושבים, אזרחים, יבואו להחזיר ציוד, ויכול להיות שיפטרו אותם משווקים בטענה שהם פטורים.

<גלעד אוסטרובסקי: לכן, על מנת להקל, אנחנו חושבים שמשווקים שמעוניינים לקבל את הפטור, יצטרכו להודיע באופן אקטיבי למשרד להגנת הסביבה, וזה יפורסם באתר האינטרנט על מנת שהציבור ידע.

חנא סוייד: שמשווק פלוני פטור.

<גלעד אוסטרובסקי: כן.

<גלעד אוסטרובסקי: אני אומר שוב, זה לא איזושהי דקדקנות אלא זה על מנת להקל באחת מהחוליות היסודיות של החוק, של החזרת הציוד האלקטרוני.

<טל שוחט: קודם כול, המשווקים הגדולים גם, אין להם חובה אקטיבית בחוק.

<טל שוחט: יש להם חובה לאסוף, אבל אין להם חובה להודיע למנהל שום דבר, אין להם חובה לדווח למנהל, יש להם חובות רישום שלהם, שאותן אפשר לבדוק.

<טל שוחט: משווקים זעירים, כמו שאמרנו, זה משהו מאוד מינימלי למישהו שמוכר משהו מזערי מאוד, על פריטים בודדים בשנה, ודווקא עליו להחיל חובה אקטיבית של דיווח למנהל, זו איזושהי חובה שאנחנו לא רוצים להטיל עליו.

חנא סוייד: זה עניין של פרופורציה.

<טל שוחט: בדיוק.

<גלעד אוסטרובסקי: אבל אולי אפשר שדווקא הרשימה הפוזיטיבית של מי שכן בתוך זה תהיה מפורסמת מאחר שאנחנו צופים שעלולות להיות בעיות בקבלה, בחזרה של מוצרים.

<אתי בנדלר: השאלה היא כזאת.

<אתי בנדלר: אני פונה עכשיו למשרד, לאור הערתו של מר אוסטרובסקי.

<אתי בנדלר: נניח שאני כצרכנית מבקשת להחזיר לו איזשהו ציוד אלקטרוני והוא אומר: אני פטור, איך אני יכולה לדעת אם הוא באמת זכאי לפטור על-פי הקריטריונים שנקבעו במשרד?

<טל שוחט: זה מחזיר אותנו לסעיף הקודם, שאנחנו יכולים לבדוק.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, את מצפה שהצרכן יפנה במקרה הזה אליכם, ואתם תודיעו לו אם אכן אותו משווק פטור?

<טל שוחט: כמו שאנחנו רואים את זה, בגדול, החובה קיימת והפטור הוא באמת מאוד מאוד מזערי, ואם צרכן שיבחר לקנות איזשהו מוצר דווקא בחנות שיש לה מספר מוצרים בודד בעניין הזה - - -

<אתי בנדלר: ודווקא באותה חנות שטוענת שהוא פטור.

<טל שוחט: כן.

<טל שוחט: קודם כול, אנחנו לא בטוחים שגם מי שפטור לא ירצה לעשות את זה כי הזכות עדיין קיימת לו כן לעשות את השירות הזה לצרכן מכיוון שזה נותן לו איזושהי עדיפות מול הצרכנים, כך שההנחה שלנו שמראש זה יהיה מאוד רחב, ומבחינת המשווקים זה משווה אותם תחרותית לאחרים, כך שאנחנו צופים שכולם יקבלו חזרה.

<טל שוחט: אם יהיה מצב כזה, באמת זה מחזיר אותנו לסעיף 4 שאנחנו כן יכולים לבדוק.

<אתי בנדלר: אני שואלת לגבי התהליך.

<אתי בנדלר: אני באה לחנות מסוימת, מוכר לי פריט, אני מבקשת להחזיר לו פריט אחר, הוא אומר לי: אני פטור, אז מה אני אמורה לעשות?

<אתי בנדלר: אני אמורה לפנות אליכם, ואז אתם תבדקו ותחזרו אלי בתשובה - -

<טל שוחט: בדיוק.

<אתי בנדלר: - - אחרי חודש-חודשיים אם הוא היה פטור או לא, ועד אז המוצר ישב אצלי?

<טל שוחט: זה במידה שאין פרסום.

<טל שוחט: אני מניחה שהגופים המוכרים – ויושבים פה נציגים שלהם – גופי היישום המוכרים מפרסמים את אלה שקשורים אתם, גם היבואנים והיצרנים, ואני מניחה שגם את המשווקים כי זה חלק מהפנים שלהם לציבור ולכולם, ואז אני חושבת שהמידע הזה יהיה נגיש.

<טל שוחט: גם אנחנו נוכל לפרסם בעצם מי קשור עם הגופים המוכרים, איזה יצרן ויבואן קשור, איזה משווק קשור, והמידע הזה יהיה נגיש לציבור, גם באתר של המשרד ואני מניחה שגם באתרים של הגופים המוכרים.

<טל שוחט: לפני שאת רוכשת את הציוד, את תוכלי לבדוק.

<אתי בנדלר: אבל זה לא הולך.

<אתי בנדלר: כשמישהו נכנס לקנות איזשהו מכשיר, הוא לא נכנס לאתרים של המשרד להגנת הסביבה ובודק אם החנות הקטנה הזאת קשורה, לא קשורה.

<אתי בנדלר: זה לא ריאלי.

<יורם הורוביץ: אז התשובה היא שאנחנו נוכל לבדוק תלונה ספציפית מכיוון שזה לא אקטיבי.

<יורם הורוביץ: הרי אנחנו לא נותנים פטורים לכולם, ואם היינו נותנים פטורים לכולם אז היינו מפרסמים את הפטורים, ומכיוון שזה לא המנגנון שנקבע בחוק, אנחנו נוכל רק לבדוק תלונה ספציפית.

<טל שוחט: אני רק אוסיף שכשאת נכנסת לחנות באופן אקראי, את בדרך כלל לא סוחבת אתך את הציוד שאת רוצה להחזיר.

<אתי בנדלר: זה נכון.

<טל שוחט: ואז, האופציה שלך קיימת גם ברשות המקומית שאמורה לתת לך מענה גם למצב כזה.

<טל שוחט: לא נשאר ואקום ליכולת שלך להשליך את הפסולת.

<אתי בנדלר: את יודעת מתי הציוד אתי – כשאני באה לתקן ואז משכנעים אותי לא לתקן אלא לקנות חדש.

<טל שוחט: אז הם לא זורקים את זה, הם משמישים את זה מחדש וזה לא פסולת.

חנא סוייד: אנחנו כאן דיברנו על אפשרות שעסק קטן כזה, בכל זאת אם הוא מעוניין, הוא רוצה לתרום למאמץ מתוך מודעות, אז שיתלה שלט ליד הקופה או בכניסה לעסק, בנוסח שהמשרד יקבע, שיעודד את האנשים, שיידע את האנשים מה הם יכולים לעשות ומה הם יכולים לצפות.

<יורם הורוביץ: לגבי הפטוּרים אתה מדבר?

חנא סוייד: כן.

<יורם הורוביץ: כי לגבי הלא פטוּרים יש חובה בחוק להציג את האפשרות לקבל - - -

חנא סוייד: לא.

<אורן תמיר: אדוני, פה גם מתעוררת איזושהי שאלה.

<אורן תמיר: ככל שההצעה של אדוני היא הצעה לחייב את המשווקים המזעריים, אנחנו שוב נכנסים לבעיה.

חנא סוייד: לא, לא, אני לא מחייב, אני לא רוצה לחייב.

חנא סוייד: לא לזה התכוונתי.

חנא סוייד: מי שרוצה, אולי תקבעו לו איזה נוסח סטנדרטי.

<אורן תמיר: אם אתם מוכנים לעשות דבר כזה.

חנא סוייד: המנהל יכול לעשות את זה.

<יורם הורוביץ: בוודאי, אנחנו נוכל לעזור באופן וולונטרי לכאלה שהחוק לא חל עליהם.

חנא סוייד: מתוך סמכויותיו האדמיניסטרטיביות הוא יכול לעשות את זה.

<יורם הורוביץ: זה אפילו לא עניין של סמכות.

חנא סוייד: המנהל – כבר אנחנו מכירים מי המנהל.

<אתי בנדלר: אדוני מאשר את תקנה 4.

<אתי בנדלר: בעד – 1

<אתי בנדלר: נמנעים – אין

חנא סוייד: אני מאשר את תקנה 4.

חנא סוייד: ולסיום, תקנה 5.

<ג'וש פדרסן: "5.

<ג'וש פדרסן: תחילה תחילתן של תקנות אלה ביום כ"ט באדר א' התשע"ד (1 במרס 2014).

<ג'וש פדרסן: " – זה תוקן בהתאם לדחייה של הצו, של החוק.

חנא סוייד: ברור.

חנא סוייד: הערות?

חנא סוייד: בעד – 1

חנא סוייד: נמנעים – אין

חנא סוייד: תודה רבה, מאשרים.

חנא סוייד: אני רק רוצה לבקש משהו, בעצם להציב איזשהם קריטריונים של ביצוע.

חנא סוייד: אני מניח שיש לכם היום תמונת המצב הקיים – היקף הפסולת האלקטרונית, איזה חלק ממנה בעצם עובר, חוזר.

חנא סוייד: על מנת לבדוק את האפקטיביות ואת התפקיד שהתקנות האלה יעשו, כדאי לקבל תמונת מצב עכשוויות, וכעבור שנה-שנתיים, כי אני מניח שיש פה הרבה הנחות והרבה מושגים שהם לא ממש – לך תכמת בדיוק את ההשפעה של LCD על מחלות – אני מניח שזה לא עסק קל.

חנא סוייד: בכל זאת אני חושב שמן הראוי לצלם מצב נוכחי, על-פי פרמטרים מסוימים – אחוזים מסך הכול – ולבדוק כעבור שנה, שנתיים, שלוש, מה באמת התקנות האלה עשו מבחינה כמותית, ולא רק מבחינה ערטילאית תיאורטית, מכיוון שבהרבה מקרים אנשים חושבים שחקיקה היא בעצם רק בשביל להעסיק עורכי-דין וועדות בכנסת, וצריך להוכיח, חובת ההוכחה היא על היוזם להגיד: לא, זה בעצם תורם לגופו של עניין.

<יורם הורוביץ: אני מסכים לחלוטין עם דברי אדוני.

<יורם הורוביץ: אני מזכיר שבסעיף 69 לחוק יש חובת דיווח של השר לוועדה מדי שנה על יישום הוראות החוק, לרבות על יעדי המחזור וההשבה.

חנא סוייד: זה רק מראה שאני לא קראתי את כל החוק.

<אתי בנדלר: מי שקורא את כל החוק בלי להכיר את הרקע, אדוני, זה חומר נהדר להירדם, לא יכול להגיע לסעיף 69 בכל מקרה.

<יורם הורוביץ: ובהחלט הדיווחים שלנו מתבססים על הפרמטרים שאתה אמרת – על תמונת המצב, על ההתקדמות בכל אחד מההיבטים השונים.

חנא סוייד: אז קלעתי לדעת חכמים.

חנא סוייד: יפה.

חנא סוייד: תודה רבה, הישיבה נעולה.